ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 справа № 914/539/20

За позовом: Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Західторгцентр», м. Львів,

про стягнення 11'107,88 грн.

Суддя Яворський Б.І.,

при секретарі Кияк І.В.

Представники сторін:

від позивача: Карасюк М.В.,

від відповідача: не з`явився.

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Відповідно до ст. 222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме програмно-апаратного комплексу Акорд.

Суть спору. На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Західторгцентр» про стягнення 11'107,88 грн. заборгованості з орендної плати за договором №Ш-2249-17 від 29.12.2017 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03 березня 2020 р. справу № 914/539/20 передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10 березня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 09 квітня 2020, надано відповідачу строк на подання відзиву-протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі, явку сторін визнано обов`язковою.

30.03.2020 позивач подав на суду клопотання про розгляд справи без участі представника (вх.№14274/20).

Ухвалою суду від 09.04.2020 розгляд справи відкладено на 07.05.2020.

Приймаючи до уваги продовження Кабінетом Міністрів України на усій території України карантинних заходів, суд ухвалою від 07.05.2020 задоволив клопотання позивача (вх.№16529/20 від 27.04.2020) про відкладення розгляду справи та відклав розгляд справи на 04.06.2020. При цьому суд керувався нормами п.4 ч.2 Прикінцевих положень ГПК України, згідно з яким процесуальні строки продовжуються на період карантину в силу закону, а також враховував принцип «розумного строку» тривалості провадження.

Протокольними ухвалами від 04.06.2020 та 25.06.2020 Господарський суд Львівської області відкладав судові засідання та відповідними ухвалами у порядку ст. ст. 120-121 ГПК України повідомляв відповідача про дату, час і місце наступного судового засідання.

25.06.2020 позивач подав суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

17.07.2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 731-ІХ), у прикінцевих та перехідних положеннях якого зазначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 06.08.2020.

Протокольною ухвалою від 06.08.2020 Господарський суд Львівської області ухвалив відкласти судове засідання на 03.09.2020. Крім того, ухвалою від 06.08.2019 р. Господарський суд Львівської області у порядку ст.ст. 120-121 ГПК України повідомив відповідача про дату, час і місце судового засідання.

Представник позивача у судове засідання 03.09.2020 з`явився, позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити.

Відповідач у жодне судове засідання не з`явився, вимог суду не виконав, проти позову не заперечив.

Ухвали про відкриття провадження у справі та про відкладення судових засідань були надіслані за адресою відповідача, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштове відправлення повернулася до суду з відміткою органу зв`язку про причини невручення «за закінченням терміну зберігання». Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Згідно з приписами п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, оскільки явка учасників процесу у судове засідання 03.09.2020 не визнавалася обов`язковою, відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження та судові засідання, на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач, у свою чергу, не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

У судовому засіданні 03.09.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 02.12.2016 №1125 затверджено Положення про управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради, згідно пункту 1.1. якого управління комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради є виконавчим органом Львівської міської ради відповідно до ухвали міської ради від 26.05.2016 № 505 "Про затвердження структури виконавчих органів Львівської міської ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів, утвореним відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Пунктом 2.1. Положення визначено, що основними завданнями управління, зокрема є виконання функції органу управління майном комунальної власності територіальної громади м. Львова; передача в оренду, відчуження (приватизація) майна комунальної власності територіальної громади м. Львова.

29 грудня 2017 року Управлінням комунальної власності департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Західторгцентр» (орендар) укладено договір №Ш-2249-17 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди на на термін відповідно до ухвал Львівської міської ради від 23.04.2015 № 4526 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові», від 02.03.2017 № 1613 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 23.04.2015 № 4526 «Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м.Львові», від 02.03.2017 № 1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» та попереднього договору на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд № Ш-522-15 від 16.09.2015.

Відповідно до п.1.1 та п.2.1.1 предметом цього договору є надання орендодавцем орендареві права на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових споруд (далі-ТС) на умовах оренди, площею 50,00 кв.м. (тротуар, газон, тощо) за адресою: м. Львів, вул. Гетьмана І. Мазепи, 22.

Cторони домовилися, що цей договір не потребує підписання акта приймання-передачі між орендодавцем та орендарем (п.1.2 договору).

Згідно розділу 6 договору термін дії договору встановлюється: з 01.01.2017 по 31.05.2018 (відповідно до п.5.5 «Порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові», затвердженого Ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 року №4526 (зі змінами) та п.1 ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 №1568). Вказаними локальними актами передбачено, що договір оренди окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення ТС укладається на термін, визначений ухвалою Львівської міської ради.

Відповідно до п.5.7. Порядку продовження терміну дії договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення ТС здійснюється на підставі відповідних ухвал міської ради з дотриманням вказаних в ухвалах термінів.

Пунктом 5.9 договору № Ш-2249-17 визначено, що умови цього Договору застосовуються до відносин, які виникли до дати його укладення, у разі наявності додаткових підстав, передбачених у дозвільному документі.

Відповідно до п.1 ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 року №1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова» термін здійснення підприємницької у тимчасових спорудах, що розміщені на території м. Львова, продовжується до 31.05.2018 згідно з додатком.

Пунктом 1 ухвали Львівської міської ради №3417 від 17.05.2018 внесено зміни до ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017р. №1568 «Про продовження терміну здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах на території м. Львова», в п.1.1. якої зазначено, що термін здійснення підприємницької діяльності у тимчасових спорудах, які розміщені на території м. Львова, продовжується до 31.12.2019.

В п.4.2. ухвали Львівської міської ради від 02.03.2017 року №1568 зазначено, що нарахування орендної плати (без індексацій для суб`єктів підприємницької діяльності) відповідно до додатка 1 здійснюється з 01.01.2017 згідно з укладеними договорами на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення ТС.

Умовами п.3.1 договору передбачено, що орендар сплачує орендодавцеві плату за користування об`єктом площею 50,00 кв.м. щомісячно до 25 числа поточного місяця у розмірі: (75,72*50,00*0,4)*1,2 = 1'817,28 грн. за місяць, у тому числі ПДВ 302,88 грн.

Згідно з п. 3.5. договору, орендна плата за користування окремими конструктивними елементами благоустрою для розміщення тимчасових споруд нараховується незалежно від факту встановлення тимчасової споруди (відповідно до п. 5.6.1. Порядку розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затвердженого Ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 № 4526 (зі змінами від 02.03.2017 №1613).

Пунктом 2.2.2 договору визначено обов`язок орендаря своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендодавцю вартість оренди окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності за діючими на день сплати розрахунковими ставками, визначеними згідно з Положенням про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об`єктів соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення, затвердженого ухвалою Львівської міської ради №1273 від 01.12.2016.

Згідно довідки про заборгованість №4-2302-824 від 21.02.2020 орендна плата орендарем вносилась несвоєчасно та не в повному обсязі, станом на 18.02.2020 року допущено заборгованість у розмірі 11'107,88 грн., стягнення якої є предметом позову. Дана заборгованість виникла за період з 01.01.2017 по 01.02.2020.

10.03.2020 відповідач оплатив 4'000,0 грн., з яких: 3'776,71 грн. зараховано у погашення заборгованості по орендній платі, а 223,29 грн. - пені, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача та актом звірки.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору №Ш-2249-17 на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення тимчасових споруд від 29.12.2017.

Відповідно до ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу (ч.1 ст.284 ГК України).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом (частина 6 статті 283 Господарського кодексу України).

Передача в оренду майна, яке є комунальною власністю, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання такого майна, регулюються Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Орендодавцями щодо комунального майна є органи, уповноважені місцевими радами управляти майном, яке є у комунальній власності (ст. 287 ГК України).

Відповідно до ч.3 ст.631 ЦК України сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Згідно ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Одним із основних обов`язків орендаря у зобов`язанні з оренди майна є своєчасне та у повному обсязі внесення орендної плати.

Згідно ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до пункту 2.2.2 договору відповідач зобов`язувався своєчасно і у повному обсязі сплачувати вартість оренди окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Відповідач доводів позовної заяви не спростував, проти наявності заборгованості не заперечив, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Як свідчать матеріали справи, після звернення позивача з позовом відповідач здійснив часткову оплату, що підтверджується банківською випискою позивача за 10.03.2020 та актом звірки. Відтак, на момент прийняття рішення заборгованість в частині стягнення основного боргу на суму 3'776,71 грн. відсутня.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Враховуючи часткову оплату відповідачем основного боргу, суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення 3'776,71 грн. заборгованості за договором підлягає закриттю за відсутністю предмета спору.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення 7'331,17 грн. заборгованості з оплати за користування об`єктом оренди є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням № 43 від 21.02.2020 на суму 2'102,00 грн.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За таких обставин, оскільки судом встановлено порушення відповідачем умов договору щодо виконання грошових зобов`язань (оплата здійснена частково, при цьому докази поважності причин такого порушення відповідач не подав), то саме неправомірні дії відповідача призвели до виникнення спору. Тому суд вбачає за можливе застосувати ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України при розподілі судових витрат і судовий збір у розмірі 2'102,00 грн. покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 73-80, 123, 129, 231, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі у частині стягнення основного боргу у розмірі 3'776,71 грн.

2. Решта позовних вимог задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Західторгцентр» (79039, м.Львів, вул. Шевченка, 31; ) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл.Галицька, 15; ) 7'331,17 грн. заборгованості та 2'102,00 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 04.09.2020.

Суддя Б.І. Яворський