ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" вересня 2020 р. Cправа № 902/158/20

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Маслія І.В., розглянувши без виклику сторін за наявними матеріалами в порядку спрощеного позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом: Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009)

до: Фермерського господарства "Корделівка" (вул. Кірова, 35, с. Корделівка, Калинівський район, Вінницька обл., 22445)

про стягнення 33636,96 грн.

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшов позов Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" до Фермерського господарства "Корделівка" про стягнення 33636,96 грн. заборгованості, з яких 23438,36 грн - основного боргу, 5343,97 грн - 6% річних та 4854,63 грн - пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №387 від 18.05.2016, в частині повернення кредиту.

Ухвалою суду від 20.02.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/158/20 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Даною ухвалою встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій, зокрема, на подання відповідачем відзиву на позовну заяву. При цьому такі строки були продовжені на строк дії карантину відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 30.03.2020 №540-IX.

Вказана ухвала вручена усім учасникам справи, що підтверджується відповідними рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, які наявні в матеріалах справи.

У визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло. При цьому суд враховує, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 30.03.2020 №540-IX, закінчилися через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18.06.2020 №731-IX.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

18.05.2016 року між Комунальною організацією "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" (позивач, в договорі Фонд) та Фермерським господарством "Корделівка" (відповідач, в договорі Позичальник) укладено Кредитний договір № 387 (далі Договір) відповідно до п.1.1 якого Фонд згідно умов цього Кредитного договору зобов`язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Фонду кредит у сумі 150,0 тис. грн. ( сто п`ятдесят тисяч гривень) ( надалі - Сума кредиту), який підлягає поверненню в термін до 31 травня 2019 року.

Цільове призначення кредиту: кредит надається Позичальнику із ціллю розвитку ФГ «Корделівка», а саме: для придбання обладнання по виробництву комбікормів (п. 1.2. Договору).

За користування кредитними коштами Позичальник сплачує Фонду відсотки в розмірі 6 % (шести) відсотків річних (п. 2.1. Договору).

Кредит надається шляхом перерахування всієї суми Кредиту відповідно до цільового призначення на банківські рахунки вказані Позичальником у кредитному договорі. Фонд має право призупинити чи відмовитись від надання кредиту у разі, якщо вказані у заяві відомості дають підстави сумніватися, що кредитні кошти будуть використані Позичальником не за цільовим призначенням. Заборгованість Позичальником за цим Кредитним договором складається з суми кредиту та відсотків за користування кредитом. Заборгованість підлягає сплаті Позичальником шляхом здійснення платежу, який відповідає Графіку повернення кредитних коштів. Платіж зазначений в Графіку повернення кредитних коштів, який є Додатком № 1 до цього Кредитного договору та є його невід`ємною частиною. Даний платіж включає в себе відповідну частину суми кредиту, відсотки за користування кредитом, що підлягають поверненню Позичальником у відповідному Платіжному періоді. Нарахування відсотків за користування кредитом починається з дня наступного за днем надання кредиту відповідно до умов цього Договору по день повного повернення кредиту. Повернення кредиту здійснюється в такій послідовності: - пеня (якщо таке має місце); - 6% за користування кредитом; -частина кредиту; інфляція (якщо таке має місце) буде нараховуватися у разі прострочення внесення платежів згідно графіку погашення кредитних коштів (п. 2.2. Договору).

Фонд має право: Контролювати додержання Позичальником графіка повернення кредитних коштів; Перевіряти фактичне освоєння наданих коштів, та їх цільове використання шляхом візуального обстеження, а також забезпечення та перспективу повернення кредиту. У разі порушення умов цього договору або встановлення нецільового використання кредиту Позичальником, Фонд має право призупинити фінансування договору, вимагати дострокового повернення Позичальником суми отриманого кредиту, відсотків за користування кредитом, нарахованої інфляції, пені (якщо таке має місце), попередивши про це Позичальника за 10 днів (п. 3.1. Договору).

Фонд зобов`язується: Надати кредит на суму , яку визначено п. 1.1. цього кредитного договору. Нараховувати відсотки за користування кредитом. Визначити суму кредиту та відсотків за користування кредитом, які підлягають поверненню. Прийняти дострокове виконання Позичальником своїх зобов`язань. Надавати Позичальнику консультаційні послуги (п. 3.2. Договору).

Позичальник має право: Достроково повернути кредит. Отримувати консультаційні послуги Фонду (п. 3.3. Договору).

Позичальник зобов`язується: Забезпечити повне повернення кредиту та відсотків за користування ним з урахуванням інфляції (якщо таке має місце) згідно з умовами кредитного договору. Повертати кредит згідно з графіком повернення кредитних коштів (додаток № 1). Внесення платежу проводиться частинами або однією сумою в обумовлені строки. Останню частку кредиту повернути в строк до 31 травня 2019року. Повертати разом з основним боргом відсотки за користування кредитом, які залишилися до повернення (п. 3.4. Договору).

За прострочування терміну повернення кредиту, згідно графіку повернення кредиту, Позичальник сплачує Фонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, яка нараховується від не внесеної в строк суми кредиту (п. 4.2. Договору).

Цей договір, набуває законної сили з моменту його підписання сторонами та діє до остаточного повернення, наданого Фондом кредиту, сплати відсотків за користування ним та інших обумовлених договором платежів (п. 5.1. Договору).

В додатку до кредитного договору викладена таблиця погашення кредиту та відсотків за користування на загальну суму 165350,00 грн а саме:

1. Дата повернення позики 01.11.2016, сума кредиту що підлягає поверненню 25000,00 грн, 6% річних за користування кредитом 4118,00 грн та загальна сума 29118,00 грн.

2. Дата повернення позики 01.05.2017, сума кредиту що підлягає поверненню 25000,00 грн, 6% річних за користування кредитом 3719,00 грн. та загальна сума 28719,00 грн.

3. Дата повернення позики 01.11.2017, сума кредиту що підлягає поверненню 25000,00 грн, 6% річних за користування кредитом 3025,00 грн. та загальна сума 28025,00 грн.

4. Дата повернення позики 01.05.2018, сума кредиту що підлягає поверненню 25000,00 грн, 6% річних за користування кредитом 2232,00 грн. та загальна сума 27232,00 грн.

5. Дата повернення позики 01.11.2018, сума кредиту що підлягає поверненню 25000,00 грн, 6% річних за користування кредитом 1512,00 грн. та загальна сума 26512,00 грн.

6. Дата повернення позики 01.05.2019, сума кредиту що підлягає поверненню 25000,00 грн, 6% річних за користування кредитом 744,00 грн. та загальна сума 25744,00 грн.

Як зазначено позивачем в позовній заяві в порушення взятих на себе зобов`язань відповідач провів часткове погашення кредиту та відсотків, однак не в терміни передбачені Додатком до Договору, що слугувало нарахуванню позивачем відповідачу пені відповідно до п. 4.2. Договору.

Доказами часткових проплат проведених відповідачем слугують наявні в матеріалах справи банківські виписки по рахунку позивача (а.с.31-34).

29.11.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією про негайне погашення заборгованості.

В зв`язку з несплатою відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором позивач був змушений звернутись з позовом до суду про стягнення з відповідача 33636,96 грн. заборгованості, з яких 23438,36 грн - основного боргу, 5343,97 грн - 6% річних та 4854,63 грн - пені.

Дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із п. 3 ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 345 ГК України кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з приписами ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

В силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до переконливого висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача, за захистом яких позивачем подано даний позов до суду, позаяк матеріалами справи підтверджено факт надання позивачем кредиту відповідачу та відсутність повного та своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів зі сторони останнього у відповідності до умов Договору.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача 23438,36 грн основного боргу правомірними та обґрунтованими, з огляду на що задовольняє їх в повному обсязі.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача 5343.97 грн 6 % річних за користування кредитними коштами суд зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 2.1. Договору за користування кредитними коштами Позичальник сплачує Фонду відсотки в розмірі 6 % (шести) відсотків річних.

Перевіривши розрахунок заявлених до стягнення 6 % річних, за періоди визначені позивачем, суд помилок в періодах та сумах не виявив, тому вимоги позивача про стягнення 5343.97 грн - 6% річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також судом розглянуто вимоги позивача про стягнення з відповідача 4854.63 грн пені за результатами чого суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Слід зазначити, що у відповідності до п.3 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зокрема, п. 4.2. Договору сторонами погоджено, що за прострочення терміну повернення кредиту, згідно графіку повернення кредиту, Позичальник сплачує Фонду пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення, яка нараховується від не внесеної в строк суми кредиту.

До позовної заяви долучено розрахунок заборгованості (а.с. 35), у якому нараховано пеню за прострочення заборгованості починаючи з 2016 року по 2020 рік.

В п. 2.2. Договору, поміж іншого, вказано, що повернення кредиту здійснюється в такій послідовності: - пеня (якщо таке має місце); - 6% за користування кредитом; -частина кредиту; інфляція (якщо таке має місце) буде нараховуватися у разі прострочення внесення платежів згідно графіку погашення кредитних коштів.

В зв`язку з частковими проплатами, поза межами графіку, позивачем відповідно до договору, в першу чергу зараховувались кошти на погашення пені та відсотків і лише остаток зараховувався в рахунок погашення кредиту.

Однак, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Тому, нарахування пені відносно кожного простроченого платежу припиняється зі спливом шести місяців.

В п. 3.4.2. Договору сторонами передбачено, про обов`язок Позичальника повертати кредит згідно з графіком повернення кредитних коштів (додаток № 1). Внесення платежу проводиться частинами або однією сумою в обумовлені строки. Останню частку кредиту повернути в строк до 31 травня 2019року.

Тобто, пеня відносно простроченої останньої частки кредиту припиняється зі спливом шести місяців.

З огляду на викладене, суд відхиляє доводи позивача стосовно нарахування пені у розрахунку (а.с. 35) в сумі 947,81 грн за 2020 рік.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача пені у розмірі 4854,63 грн підлягає задоволенню в розмірі 3906,82 грн.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

При цьому ч. 1 ст. 14 ГПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 вказаної статті).

Натомість відповідачем не надано суду належних доказів на спростовування заявлених позовних вимог, в тому числі щодо проведення розрахунків, не надано власного розрахунку заборгованості, доказів повної сплати боргу тощо.

Як визначає ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За вказаних обставин у своїй сукупності, позов Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" підлягає частковому задоволенню, з урахування наведених мотивів відносно часткового задоволення пені.

Витрати на судовий збір підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст.129 ГПК України, пропорційно задоволеним вимогам.

Так, вимоги задоволено частково на рівні 97,18%, тому з відповідача підлягає стягненню 2042,77 грн судового збору, решту витрат (59,23 грн) слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 232 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Корделівка" (вул. Кірова, 35, с. Корделівка, Калинівський район, Вінницька обл., 22445, ) на користь Комунальної організації "Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву" (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009, ) - 23438,36 грн - основного боргу, 5343,97 грн - 6% річних, 3906,82 грн - пені та 2042,77 грн - відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 947,81 грн - пені.

4. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 59,23 грн - залишити за позивачем.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України та п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 02 вересня 2020 р.

Суддя Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Замостянська/пр. Коцюбинського, 26/58, м. Вінниця, 21009)

3 - відповідачу (вул. Кірова, 35, с. Корделівка, Калинівський район, Вінницька обл., 22445)