ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" вересня 2020 р.Справа № 922/2106/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши справу

за позовом керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області (64300, Харківська обл., вул. Донця-Захаржевського, 4) в інтересах держави, в особі Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області (63701, Харківська обл., пр-т Конституції, 3)
до 1. Відділу освіти, молоді та спорту Куп`янської районної державної адміністрації (63701, Харківська обл., м. Куп`янськ, вул. 1 Травня, 19), 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" (18002, м. Черкаси, вул. Гоголя, 137),
про визнання недійсними угод та стягнення 53841,09 грн.
за участю представників:

прокурор - Перегонцева Н.С., службове посвідчення №044395 від 04.10.2016,

від позивача - не з`явився,

від відповідача 1 - не з`явився,

від відповідача 2 - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області до відповідачів: 1. Відділу освіти, молоді та спорту Куп`янської районної державної адміністрації та 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв", в якому прокурор просить суд:

- визнати недійсними додаткові угоди № 2 від 17.05.2019, № 4 від 22.10.2019, № 5 від 14.11.2019 та п.2-5 Додаткової угоди № 8 від 03.12.2019 до договору №С/464-19/176 від 02.05.2019 на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів, укладені між Відділом освіти, молоді та спорту Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" ();

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" на користь Відділу освіти, молоді та спорту Куп`янської районної державної адміністрації безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 53841,09 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.07.2020 відкрито провадження у справі № 922/2106/20, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 22.07.2020 о 10:45 год.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 22.07.2020 відкладено підготовче засідання на 02.09.2020 на 11:20.

27.07.2020 через загальний відділ діловодства суду від відповідача 2 надійшов відзив (вх. № 17097), який досліджено та приєднано до матеріалів справи.

17.08.2020 через загальний відділ діловодства суду від відповідача 1 надійшов відзив (вх. №18933), який досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Прокурор у підготовче засідання 02.09.2020 з`явився.

Позивач у підготовче засідання 02.09.2020 не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 017861, 018506.

Відповідач 1 у підготовче засідання 02.09.2020 не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 017861, 018506.

Відповідач 2 у підготовче засідання 02.09.2020 не з`явився, натомість 01.09.2020 на офіційну електронну адресу суду надіслав клопотання про перенесення даної справи на іншу дату (вх. № 3215).

За результатами розгляду клопотання відповідача 2 про перенесення даної справи на іншу дату (вх. № 3215), суд, протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 02.09.2020 відмовив у його задоволенні, оскільки в обґрунтування цього клопотання відповідачем 2 не подано жодного доказу на підтвердження обставин, вказаних у ньому.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, господарський суд дійшов до висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду з огляду на наступне.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись з даним позовом до суду, прокурором наведені обґрунтування щодо підстав для представництва та зазначено про те, що порушенням інтересів держави є те, що відповідачами під час проведення закупівлі природного газу порушено вимоги чинного законодавства, принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, створення добросовісної конкуренції у сфері закупівлі, що стали наслідком протиправного витрачання коштів бюджету та їх нераціонального та неефективного використання.

Прокурором у позові зазначено, що Куп`янською районною державною адміністрацією Харківської області до цього часу не вжито заходи до оскарження додаткових угод до договору закупівлі та повернення безпідставно витрачених коштів до бюджету у судовому порядку. Отже, на думку прокурора, сам факт не звернення до суду міською радою з позовом з метою захисту інтересів держави свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають підстави для захисту інтересів держави та звернення до суду з таким позовом.

Разом із позовною заявою прокурором подано повідомлення №37/3-5384вих-20 від 26.02.2020 на ім`я голови Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області про намір пред`явити позов (а.с. 32-33).

Вимогами частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень.

Втім, із наявного у матеріалах справи опису вкладення та накладної Укрпошти убачається, що повідомлення прокуратури №37/3-5384вих-20 від 26.02.2020 про намір пред`явити позов було надіслано Куп`янській районній державній адміністрації 30.06.2020, тобто прокурор надіслав позивачу одночасно повідомлення про намір пред`явити позов і саму позовну заяву.

Таким чином, повідомлення прокуратури №37/3-5384вих-20 від 26.02.2020 про намір пред`явити позов надіслано Куп`янській районній державній адміністрації 30.06.2020 одночасно із самим позовом (а.с. 27, 29).

01.07.2020 позовну заяву надіслано до Господарського суду Харківської області, тобто, на наступний день після надіслання Куп`янській районній державній адміністрації повідомлення про намір пред`явити позов разом із позовною заявою (а.с. 100).

Тоді, як звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо, або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва суд не повинен установлювати саме протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи. Частиною сьомою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що в разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження. Відтак, питання про те, чи була бездіяльність компетентного органу протиправною та які її причини, суд буде встановлювати за результатами притягнення відповідних осіб до відповідальності. Господарсько-правовий спір між компетентним органом, в особі якого позов подано прокурором в інтересах держави, та відповідачем не є спором між прокурором і відповідним органом, а також не є тим процесом, у якому розглядається обвинувачення прокурором посадових осіб відповідного органу у протиправній бездіяльності.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (аналогічні висновки викладено у пунктах 38-40, 42, 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

Частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

У рішенні від 05.06.2019 № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Як зазначалося вище, звертаючись до суду з позовом прокурор має обґрунтувати та довести підстави для представництва, зокрема, бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

У цьому випадку з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у пункті 43 постанови від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності.

Відсутність відповіді компетентного органу на таке звернення (повідомлення) не прокурора не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

У даному разі судом надано оцінку та з`ясовано обставини щодо дотримання прокурором приписів частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" щодо попереднього повідомлення відповідних суб`єкта владних повноважень, визначеного у цій справі позивачем, при зверненні з цим позовом до суду та якими доказами підтверджується як факт самих повідомлень, так і факт направлення таких повідомлень та їх отримання позивачами, а також обставини наявності/відсутності бездіяльності компетентних органів в особі яких заявлено позов, яка має місце у разі якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення не звернувся до суду з позовом в інтересах держави.

Так, надаючи оцінку та з`ясувавши обставини щодо дотримання прокурором приписів частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру", суд приходить до висновку про непідтвердження прокурором у цій справі підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, оскільки прокурором не дотримано приписів частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" щодо попереднього повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, визначеного у цій справі позивачем, при зверненні з цим позовом до суду, оскільки надіславши Куп`янській районній державній адміністрації Харківської області 30.06.2020 повідомлення про намір пред`явити позов (разом із позовною заявою) (а.с. 27-29) та на наступний день - 01.07.2020 звернувшись з цим позовом до Господарського суду Харківської області (а.с. 100), прокурор фактично позбавив Куп`янську районну державну адміністрацію Харківської області можливості відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Вказане повністю не узгоджується із вимогами частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Невиконання прокурором вимог щодо надання суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді згідно із частиною четвертою статті 53 ГПК України має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу, про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків і повернення в разі, якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк ці недоліки не усунуті.

Водночас, якщо суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора слід вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати. І в таких справах виникають підстави для застосування положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України (залишення позову без розгляду) (висновки викладені у пунктах 48, 54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18).

У даному разі, після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів, суд установив відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, тому позовну заяву керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави, в особі: Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області до 1. Відділу освіти, молоді та спорту Куп`янської районної державної адміністрації, 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв", про визнання недійсними угод та стягнення 53841,09 грн - суд залишає без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 226 ГПК України, про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Отже, судовий збір у розмірі 4204,00 грн, сплачений платіжним дорученням № 1434 від 19.06.2020р. підлягає поверненню з Державного бюджету на підставі п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 86, 226, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Куп`янської районної державної адміністрації Харківської області до 1. Відділу освіти, молоді та спорту Куп`янської районної державної адміністрації, 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергогазрезерв" про визнання недійсними угод та стягнення 53841,09 грн. - залишити без розгляду.

Управлінню державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова повернути Прокуратурі Харківської області (61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, 4, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, рахунок UA0007171, код класифікації та кредитування бюджету - 90, код типової програмної класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів - 0901010) з Державного бюджету України 4204,00 грн. судового збору, сплаченого до господарського суду Харківської області згідно платіжного доручення № 1434 від 19.06.2020р. на суму 4204,00 грн. відповідно до п.4ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Оригінали платіжного доручення № 1434 від 19.06.2020р. про сплату судового збору на суму 4204,00 грн. залишаються в матеріалах справи №922/2106/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено та підписано 03.09.2020р.

Суддя Г.І. Сальнікова