РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

27.08.2020Справа № 910/6135/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо"

До Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

про стягнення 43 319,77 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" про стягнення 43319,77 грн. з яких 38 167, 20 грн основного боргу, 5 152,57 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором №12/46 від 04.10.2019 про закупівлю (поставку товарів) в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/6135/20. При цьому, з огляду на характер спірних правовідносин, заявлені позивачем вимоги та предмет доказування, суд дійшов висновку про можливість здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 12.05.2020р. встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Відповідач відзиву на позов не подав, клопотання про продовження строку на подачу відзиву не заявив.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами.

З огляду на те, що до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Відповідно до ч.4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

04.10.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" (постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Центренерго" (покупець) було укладено договір №12/46 про закупівлю (поставку) товарів, за умовами п.п.1.1, 1.2 якого постачальник зобов`язується поставити покупцю товари (продукцію) згідно умов договору. Покупець зобов`язується прийняти та оплатити продукцію, що поставляється відповідно до умов договору.

У п.1.3 договору №12/46 від 04.10.2019р. вказано, що найменування (номенклатура, асортимент), кількість, строки поставки та інші характеристики продукції зазначені в додатку №1 до договору.

Ціною договору є загальна сума цін на продукцію (вартість) з податком на додану вартість, що поставляється за даним договором. Ціни на продукцію визначаються в додатку №1 до договору (п.п.2.1, 2.2 договору №12/46 від 04.10.2019р.).

За умовами п.2.5 договору №12/46 від 04.10.2019р. розрахунки за продукцію здійснюються покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника на підставі рахунку постачальника в порядку, передбаченому додатком №1 до договору.

Згідно п.3.1 договору №12/46 від 04.10.2019р. постачальник здійснює поставку товару за умовами згідно додатку №1 до договору.

У п.5.3 договору №12/46 від 04.10.2019р. вказано, що датою поставки є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі продукції.

Відповідно до п.9.6 договору №12/46 від 04.10.2019р. у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України від ціни неоплаченої продукції.

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє протягом, зазначеного у додатку №1 до договору (п.12.1 договору №12/46 від 04.10.2019р.).

У додатку №1 до договору №12/46 від 04.10.2019р. сторонами погоджено кількість, асортимент та ціну товару, що поставляється за договором.

У п.2 додатку №1 до договору №12/46 від 04.10.2019р. визначено, що загальна вартість продукції складає 38 695,20 грн., в тому числі, податок на додану вартість 20% - 6449,20 грн.

Згідно п.3 додатку №1 до договору №12/46 від 04.10.2019р. розрахунки за продукцію здійснюються покупцем в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, протягом 50 календарних днів з дати підписання покупцем акту приймання-передачі продукції.

Строк дії договору обчислюється з моменту його підписання обома сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019р. включно, а в частині щодо розрахунків - до повного виконання зобов`язань сторонами (п.9 додатку №1 до договору №12/46 від 04.10.2019р.).

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №12/46 від 04.10.2019р. як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків з поставки товару.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору №12/46 від 04.10.2019р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" було поставлено, а Публічним акціонерним товариством "Центренерго" прийнято товар на загальну суму 38 167,20 грн., про що сторонами було складено та підписано видаткову накладну №2987 від 06.11.2019р. та акт приймання-передачі продукції від 11.11.2019р. Вказані видаткова накладна та акт підписані представниками обох контрагентів без жодних зауважень та заперечень.

Проте, за поясненнями позивача, відповідачем розрахунків за отриманий товар проведено не було, внаслідок чого у Публічного акціонерного товариства "Центренерго" утворилась заборгованість в сумі 38 167,20 грн.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

За приписами частини першої статті 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 11.04.2019р. по справі №904/2164/18.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За умовами п.2.5 договору №12/46 від 04.10.2019р. розрахунки за продукцію здійснюються покупцем у національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальників на підставі рахунку постачальнику в порядку, передбаченому додатком №1 до договору.

Згідно п.3 додатку №1 до договору №12/46 від 04.10.2019р. розрахунки за продукцію здійснюються покупцем в національній валюті України шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, протягом 50 календарних днів з дати підписання покупцем акту приймання-передачі продукції.

Отже, виходячи з фактичних обставин справи, з огляду на приписи ст.692 Цивільного кодексу України та умови укладеного між сторонами правочину, суд дійшов висновку, що строк оплати покупцем товару, настав.

Проте, як було встановлено судом вище, відповідачем не було проведено розрахунок за договором, внаслідок чого у Публічного акціонерного товариства "Центренерго" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" утворилась заборгованість в сумі 38 167,20 грн.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, враховуючи те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, доказово не спростував, та доказів виконання своїх обов`язків за договором №12/46 від 04.10.2019р. не надав, господарський суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в частині стягнення основного боргу в сумі 38 167,20 грн.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об`єктивного розгляду всіх обставин справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення вимог позивача про стягнення 5152,57 грн. пені. При цьому, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов`язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. (ч.ч. 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

У ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України зазначено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Разом з тим, згідно зі ст.1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п.9.6 договору №12/46 від 04.10.2019р. у випадку несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України від ціни неоплаченої продукції.

Здійснивши перевірку наведеного позивачем розрахунку пені, суд дійшов висновку, що останній є арифметично не вірним, оскільки заявником не враховано у розрахунку кількості днів у році, тобто, фактично застосовано не вірну формулу нарахування неустойки.

Після здійснення власного перерахунку, суд дійшов висновку, що обґрунтованим є стягнення з відповідача пені за порушення строків оплати товару за договором №12/46 від 04.10.2019р. на суму 1375,48 грн.

Отже, з урахування наведеного вище, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" до Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в частині стягнення пені.

Згідно приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Центренерго" (08711, Київська обл., Обухівський район, селище міського типу Козин, вул.Рудиківська, будинок 49, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський завод "Трібо" (09108, Київська обл., місто Біла Церква, вул.Леваневського, будинок 95, ) основний борг в сумі 38 167,20 грн., пеню в розмірі 1375,48 грн. та судовий збір в сумі 1918,72 грн.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Згідно ч.1 ст.256 та п.п.17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його підписання.

Суддя Спичак О.М.