УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

02.09.2020Справа № 910/12563/20

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів"

до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

про визнання зобов`язання припиненими

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання припиненими усі зобов`язання Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" перед Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" за кредитним договором № 4Р10224Д від 01.09.2020 року, укладеним між сторонами, у зв`язку з їх повним виконанням, проведеним належним чином.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на протиправне розголошення АТ КБ "Приватбанк" інформації про позивача, що містить банківську таємницю, зокрема, щодо кредитних правовідносин сторін, з метою завдання школи та/або дискредитації позивача.

Суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

У відповідності до п.п. 1 та п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102,00 грн.

Слід зазначити, що до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви та встановлено судом, предметом даного позову є немайнова вимога позивача про визнання припиненими зобов`язань позивача як позичальника за кредитним договором, оскільки вона не містить вартісних характеристик, а отже не підлягає вартісній оцінці.

Таким чином, звернувшись до суду в серпні 2020 року із позовом з вимогою, що носить немайновий характер, позивач за мав сплатити судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Натомість, в порушення вимоги чинного законодавства позивачем жодних доказів сплати судового збору до позовної заяви не додано.

Клопотання про відстрочення сплати судового збору в матеріалах позовної заяви також відсутнє.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" без руху.

2. Встановити Акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів" строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Акціонерному товариству "Нікопольський завод феросплавів" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду документів, які підтверджують сплату судового збору у належному порядку та розмірі;

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання 02.09.2020 року та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Селівон