ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.08.2020 Справа № 905/2131/19

Суддя - Говорун О.В.

Секретар судового засідання - Коновалова А.І.

Позивач - Дочірнє підприємство "Ілліч-Агро Донбас" Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча".

Відповідач - Калинівська сільська рада Волноваського району Донецької області.

Представники учасників справи:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

Дочірнє підприємство "Ілліч-Агро Донбас" Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до Калинівської сільської ради Волноваського району Донецької області (далі - відповідач) про скасування рішення Калінінської сільської ради Волноваського району Донецької області від 15.09.2011 №VI/14-63.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в спірному рішенні відповідача не наведено мотивів визначення орендної плати за користування землею в розмірі 5% від нормативно грошової оцінки. Крім того, оскаржуване рішення не було оприлюднене. Також позивачем зазначено, що частина нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, яка, згідно з рішенням відповідача від 15.09.2011 була надана позивачу в користування, вже продана.

13.12.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому зазначено, що вищевказане рішення було оприлюднене шляхом його розміщення на інформаційному стенді, відповідно до вимог Закону України "Про доступ до публічної інформації". Також, відповідач заперечує щодо порушення податкового законодавства, оскільки розмір орендної плати було визначено на підставі рішення відповідача від 08.07.2011 №VІ 12-54 "Про затвердження ставок орендної плати за земельні ділянки", та не перевищує граничний розмір орендної плати передбачених податковим законодавством.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином. Подав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Відповідно до ухвали суду від 11.08.2020, в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено у зв`язку з відсутністю вільних залів судових засідань в Господарському суді Донецької області.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

17.06.2008 ВАТ "ММК ім.Ілліча" повідомив Калінінську сільську раду, що ВАТ "ММК ім.Ілліча", на підставі договору купівлі-продажу сукупних валових активів (єдиного майнового комплексу), продало ДП "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "ММК ім.Ілліча" будівлі і споруди для експлуатації та обслуговування саме теслярню по вул.Леніна, 2а, контору агроцеху розташованої по вул.Свердлова, 15 та господарської будівлі по вул.Баєва, 31 (а.с.44).

23.06.2008 позивач звернувся до відповідача з заявою №120Д/1048, відповідно до якої, з метою отримання у користування земельних ділянок на 49 років, просив надати дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою (а.с.45).

25.06.2008 відповідачем прийнято рішення "Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо передачі в оренду земельних ділянки" №У/25-110, яким вирішено надати дозвіл ДП "Ілліч-Агро-Донбас" на складання технічної документації із землеустрою щодо передачі в оренду земельних ділянок загальною площею 0,7207 га із земель сільськогосподарського призначення та земель господарської забудови строком на 49 років для експлуатації та обслуговування контори, матеріальних складів, розташованих - село Калініне вул.Свердлова б.25, матеріального складу, теслярні, розташованих село Калініне вул.Леніна, 2а, господарська будівля (гараж), розташований село Калініне вул.Баєва, 31 (а.с.46).

07.09.2011 позивач звернувся до відповідача із заявою №120Д/3183, відповідно до якої просив затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельні ділянки ДП "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "ММК ім.Ілліча" (агроцех №37) для експлуатації та обслуговування виробничих об`єктів: контори агроцеху по вул.Свердлова, б.15 площею 0,1580 га; теслярні по вул.Леніна, б.2а площею 0,1741 га; господарської будівлі по вул.Баєва, б.31 в с.Калініне Волноваського району Донецької області площею 0,3886 га (а.с.47).

15.09.2011 відповідачем прийнято рішення "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ДП "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "ММК ім.Ілліча" для експлуатації та обслуговування виробничих об`єктів" №VI/14-63 (далі - рішення від 15.09.2011), яким вирішено:

1. затвердити технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельні ділянки ДП "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "ММК ім..Ілліча" (агроцех №37) для експлуатації та обслуговування виробничих об`єктів: контори агроцеху по вул.Свердлова, б.15; теслярні по вул.Леніна, б.2а; господарської будівлі по вул.Баєва, б.31 у с.Калініне Волноваського району Донецької області.

2. Передати ДП "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "ММК ім.Ілліча" (агроцех №37) земельні ділянки сільськогосподарського призначення із земель житлової та громадської забудови в межах населеного пункту Калінінської сільської ради загальною площею 0,7207 га в оренду на 49 років для експлуатації та обслуговування виробничих об`єктів, а саме: контори агроцеху по вул.Свердлова, б.15 - 0,1580 га; теслярні по вул.Леніна, б.2а - 0,1741 га; господарської будівлі по вул.Баєва, б.31 - 0,3886 га.

3. Зобов`язати ДП "Ілліч-Агро Донбас" ВАТ "ММК ім.Ілліча" (агроцех №37) заключити договір оренди земельних ділянок згідно вимог чинного законодавства.

4. Згідно п.2 додатка до рішення сесії Калінінської сільської ради від 08.07.2011 №VI/12-54 "Про затвердження ставок орендної плати за земельні ділянки", розмір орендної плати за використання земельних ділянок, розташованих в межах населеного пункту становить 5% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок (а.с.11).

23.01.2012, 05.02.2019 та 01.04.2019 позивачу були направлені листи №19/02-22, №01-16/73, 01-16/74 та 01-16/154, відповідно до яких позивачу пропонувалось укласти договори оренди земельних ділянок, а також відповідач просив повідомити про намір позивача укласти відповідні договори оренди земельних ділянок (а.с.52-55).

06.05.2019 позивач надав відповідь на лист відповідача від 01.04.2019 №01-16/154 та зазначив, що за вказаними у листі адресами розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать підприємству на праві приватної власності, однак через початок проведення АТО на території, у тому числі Донецької області, підприємство вимушено було змінити фактичне місце розташування, у зв`язку з чим рішення від 15.09.2011 №VI/14-63 та технічна документація із землеустрою на цю земельну ділянку були втрачені. Просив надати копії вказаних документів, для підготовки та узгодження договору оренди земельної ділянки, та подальшої державної реєстрації права оренди (а.с.12).

25.04.2017 та 22.06.2017 позивач звертався до відповідача з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 49 років орієнтовною площею 0,1741 га для обслуговування нежитлових будівель матеріальних складів та теслярні, що розташовані за адресою: вул. Леніна, буд.2а, у с. Калиніно Волноваського району Донецької області (а.с. 13,14).

23.12.2019 відповідачем прийнято рішення про відмову в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду у зв`язку з тим, що відповідачем вже приймалось рішення з вказаного питання. Крім того, відповідно до рішення відповідача від 15.09.2011 №VI/14-63, технічна документація із землеустрою затверджена (а.с.65).

Відповідно до ч.ч.1, 11 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції чинній на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення), рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та поссадових осіб місцевого самоврядування доводяться до відома населення. На вимогу громадян їм може бути видана копія відповідних актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.15 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Згідно з п.1 ст.1 ст.5 Закону України "Про доступ до публічної інформації", доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації на інформаційних стендах.

Відповідачем зазначено, що рішення від 15.09.2011 було оприлюднено на інформаційному стенді у спосіб передбачений Законом України "Про доступ до публічної інформації".

В той же час, відповідачем не надано документів на підтвердження вказаних вище обставин.

Однак, суд вважає, що невиконання розпорядником інформації обов`язку щодо оприлюднення публічної інформації, не може бути підставою для скасування рішення органу місцевого самоврядування, оскільки вказана обставина може впливати лише на момент набрання чинності відповідним рішенням.

Крім того, виходячи зі змісту статей 23, 24 Закону України "Про доступ до публічної інформації", невиконання такого обов`язку може бути підставою для оскарження рішень, дій або бездіяльності розпорядників інформації та притягнення їх до відповідальності за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Також, судом враховано, що відповідачем було прийнято акт індивідуальної дії, який не міг бути ухвалений без активних дій позивача (подання відповідних заяв), а отже позивач не міг бути не обізнаний про розгляд порушеного питання та не був позбавлений можливості звернутись до відповідача з заявою про надання йому рішення за результатом такого розгляду.

Окрім наведеного, суд приймає до уваги, що позивачем у листі від 06.05.2019 №120д/396 зазначено, що рішення відповідача від 15.09.2011 та технічна документація із землеустрою були втрачені, що в свою чергу свідчить, як про обізнаність позивача щодо наявності такого рішення, так і його фактичного перебування (до втрати) у позивача.

Порядок надання земельних ділянок комунальної власності в користування, на час прийняття оскаржуваного рішення, було врегульовано ст. 123 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

Так, відповідно до ч. 2, 3, 6 ст. 123 ЗК України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної сільської, селищної, міської, районної, обласної ради, Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевої державної адміністрації. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання

позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Таким чином, враховуючи звернення позивача до відповідача з клопотаннями щодо отримання земельних ділянок в користування, у зв`язку з придбанням нерухомого майна, що розташоване на відповідних земельних ділянках, відповідач, приймаючи рішення про затвердження технічної документації із землеустрою та про передачу позивачу відповідних земельних ділянок в користування, діяв правомірно та з дотриманням норм законодавства, яке діяло на час прийняття оскаржуваного рішення.

За таких обставин, вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

В той же час, суд не погоджується з прийнятим відповідачем рішенням про встановлення розміру орендної плати за використання земельних ділянок, розташованих в межах населеного пункту в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельних ділянок.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України (стаття 19 Конституції України).

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на час прийняття відповідачем рішення від 15.09.2011), орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

За змістом п.35 ч.1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" (в редакції чинній на час прийняття відповідачем рішення від 08.07.2011), виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з п.п. 288.5.1, 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (в редакції чинній на час прийняття відповідачем рішення від 15.09.2011, далі - ПК України), розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об`єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об`єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

08.07.2011 відповідачем прийнято рішення "Про затвердження ставок орендної плати за земельні ділянки" (далі - рішення від 08.07.2011).

Згідно з додатком до цього рішення, розмір орендної плати за використання земельних ділянок становить: для "дієздатних об`єктів по реалізації продукції 3-8% нормативно-грошової оцінки земельної ділянки; для "дієздатних об`єктів без реалізації продукції 3-5% нормативно-грошової оцінки земельної ділянки".

В той же час, відповідачем в рішенні від 15.09.2011 не вказано до якої саме категорії віднесена надана позивачу в користування земельна ділянка та не обґрунтовано застосування ставки саме 5%, а не інший розмір.

Відповідачем не надано будь-яких правил, положення, методики тощо, якими відповідач керувався при визначенні ставок орендної плати в межах встановлених рішенням від 08.07.2011.

Формальне встановлення органом місцевого самоврядування ставок орендної плати в межах, визначених податковим законодавством, без затвердження механізму визначення для кожного випадку конкретної ставки, не може вважатися належним виконанням органом місцевого самоврядування обов`язків з затвердження ставок орендної плати.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що не визначення відповідачем в рішенні від 08.07.2011 конкретних ставок орендної плати, може призвести до ситуації коли за земельні ділянки однієї категорії для різних суб`єктів можуть бути різні ставки орендної плати, що створить дискримінаційні умови господарської діяльності для одних суб`єктів перед іншими, в той час як Законом України "Про захист економічної конкуренції", Законом України "Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні" заборонено дискримінацію з боку органів місцевого самоврядування (постанова Верховного суду у справі №904/401/18 від 28.01.2020).

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (ч.10 Закону України "Про місцеве самоврядування").

Відповідно до статті 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, оскільки відповідачем не доведена обґрунтованість та розумність підходу у визначенні позивачу ставки орендної плати за користування земельною ділянкою на рівні 5% від нормативної грошової оцінки, суд приходить до висновку про задоволення вимог у цій частині.

Також, задоволенню підлягає вимога про скасування п.3 рішення від 15.09.2011, відповідно до якого відповідач зобов`язав позивача укласти договір оренди земельних ділянок, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Повноваження відповідача щодо укладання договору оренди землі не пов`язані із здійсненням ним публічно-владних управлінських функцій.

Спір, у разі недосягнення згоди щодо такого укладання, є приватноправовим, виходячи з того, що рішення відповідача про надання земельної ділянки в користування зумовлює виникнення у позивача цивільного права.

Зазначені правовідносини засновані на юридичній рівності та не можуть ґрунтуватись на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні.

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст. 206 ЗК України).

Враховуючи, що позивач є власником об`єктів нерухомості, які розташовані на відповідних земельних ділянках, суд зазначає, що виходячи з приписів статті 120 Земельного кодексу України та статті 377 ЦК України, виключно позивачу належить право користування такими земельними ділянками, а договори оренди таких ділянок є обов`язковими.

Спори, що виникають при укладанні господарських договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом (ч.1 ст.177 Господарського кодексу України).

Суд також відхиляє доводи позивача щодо скасування рішення від 15.09.2011 у зв`язку із продажем частини нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, яка була надана позивачу в користування, оскільки відчуження майна після прийняття рішення від 15.09.2011, не може бути підставою для скасування рішення про надання земельної ділянки в користування, а може лише свідчити про наявність обставин, які мають бути враховані у разі укладання договору оренди, або які є підставою для внесення до такого договору змін.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу.

Судові витрати, на підставі ст.129 ГПК України, покладаються на сторони в рівних частинах.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.129, 236-238 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати п.3 та п.4 рішення Калінінської сільської ради Волноваського району Донецької області від 15.09.2011 № VI/14-63 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ДП "Ілліч-Агро Донбас" ПАТ "ММК ім.Ілліча" для експлуатації та обслуговування виробничих об`єктів".

Стягнути з Калинівської сільської ради Волноваського району Донецької області (85781, Донецька область, Волноваський район, с.Калинове, вул.Центральна, б.19, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - 21968728) на користь Дочірнього підприємства "Ілліч-Агро Донбас" Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Семашка, б.15, к.405, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - 34550446) судовий збір у розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається в порядку встановленому ст. 257 ГПК України, з урахуванням п.п.17.5) п.п.17 п.1 Розділу ХІ Перехідні положення ГПК України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.08.2020.

Суддя О.В. Говорун