ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/76/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., секретар судового засідання Кричовський Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Глух Ігоря Григоровича

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Біогруп"

про стягнення заборгованості в сумі 87838,00 грн.,

представники сторін в судове засідання не з`явилися.

Встановив: Фізична особа-підприємець Глух Ігор Григорович звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Біогруп" про стягнення заборгованості в сумі 107838,00 грн. за перевезення вантажу у міжнародному сполученні.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Глух Ігоря Григоровича прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі; суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у даній справі (ухвала про відкриття провадження у справі від 05.02.2020).

25.06.2020, через канцелярію суду, надійшло клопотання ФОП Глух І.Г. про зменшення позовних вимог та розгляд справи за відсутності представника позивача (вх.№ 8935/20); позивач просить суд позов задоволити та стягнути з відповідача заборгованість в сумі 87838,00 грн. Суд прийняв клопотання позивача; подальший розгляд справи здійснюється згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Хід підготовчого провадження та розгляду справи викладено у наявних в матеріалах справи ухвалах суду та відображено в протоколах судових засідань.

26.08.2020, розгляд справи по суті завершено; суд ухвалив рішення.

Позиція позивача.

Заявлені позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням договірних зобов`язань з боку відповідача в частині оплати за надані послуги стосовно перевезення вантажу у міжнародному сполученні. Свою позицію позивач обґрунтовує положеннями статей 162, 163, 164, 224, 307 ГК України та статей 212, 526, 920 ЦК України.

Позиція відповідача.

Згідно з ухвалою про відкриття провадження у справі від 05.02.2020 суд встановив відповідачу строк для надання суду документально-обгрунтованого відзиву на позов і всіх наявних у нього доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов або будь-яких заперечень на позов не подав, явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Як вбачається із ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, а також беручи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Обставини справи, дослідження доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив таке.

25.07.2019 між сторонами погоджено транспортні замовлення на перевезення вантажів автомобільним транспортом, а саме: № 2507-1 (а.с.10), № 2507-2 (а.с.12), № 2507-3 (а.с.11).

Зазначені вище транспортні замовлення є разовими договорами-заявками на перевезення вантажів автомобільним транспортом.

Вартість перевезення погоджена сторонами в транспортних замовленнях і складає 36946,00 грн. щодо кожного перевезення по маршруту Україна (м. Перечин Закарпатська область) - Бельгія (6030 Магсіеnnе). Згідно зазначених договорів-заявок транспортних замовлень, сторонами погоджено здійснення трьох перевезень вантажів на загальну суму 110 838,00 грн. Позивачем надано передбачені сторонами послуги, що підтверджується належним чином оформленими міжнародно товарно-транспортними накладними (CMR): № 435371 від 25.07.2019 (а.с.13), № 0095791 від 25.07.2019 (а.с. 14), № 441971 від 25.07.2019 (а.с. 15).

Як вказує позивач у позовній заяві, ФОП Глух І.Г., 11.09.2019, направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Біогруп" пакет документів, необхідних для оплати наданих послуг, а саме: міжнародно товарно-транспортні накладні: № 435371 від 25.07.2019, № 0095791 від 25.07.2019, № 441971 від 25.07.2019, рахунки на оплату від 25.07.2019: № 508 , № 509 , № 510 та акти надання послуг від 25.07.2019: № 508 , № 509 , № 510 (а.с.23).

Зазначений вище пакет документів вручено відповідачу 13.11.2019 (а.с.22), проте акти надання послуг не підписані останнім; відповідач розрахувався за надані послуги частково, в сумі 3000,00 грн , що підтверджується платіжним дорученням №400 від 16 грудня 2019 року (а.с.24) та заключною випискою ПриватБанку по особовому рахунку позивача за 16.12.2019. Несплаченим залишився борг в сумі 107838,00 грн.

З огляду на невиконання відповідачем свого обов`язку з оплати наданих позивачем послуг, останній звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області за захистом порушеного права.

31.01.2020, після отримання відповідачем примірника позовної заяви, між ТОВ "Грін Біогруп" та ФОП Глух І.Г. укладено договір про реструктуризацію заборгованості №1.

Згідно умов зазначеного вище договору боржник зобов`язався самостійно сплатити заборгованість до 01.04.2020 року.

З огляду на укладення між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості, суд за клопотанням позивача відкладав підготовче судове засідання в даній справі, проте відповідач обов`язків передбачених договором про реструктуризацію заборгованості не виконав та не сплатив у повному обсязі суму боргу.

Станом на 19.06.2020 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 87838,00 грн., в зв`язку з чим позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення. Висновки суду.

Із змісту ст. 11 ЦК України вбачається, що цивільні права та обов`язки виникають зокрема, з договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України).

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Укладаючи разові договори-заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 25 липня 2019 року: № 2507-1 , № 2507-2 , № 2507-3 сторони погодили всі істотні умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 306 ГК України перевезенням вантажів визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання, зокрема, автомобільними дорогами; суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

В силу дії частини 1 статті 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини 2 статті 307 ГК України договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі; укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Відповідачем не виконано укладені сторонами разові договори-заявки на перевезення вантажів автомобільним транспортом в частині повної оплати за надані послуги з перевезення.

Як вбачається з поданих доказів, у заявці-договорі сторони погодили, що платежі повинні здійснюватись після надання виконавцем послуг по отримання оригіналів документів, суд вважає що моментом оплати слід вважати 30.07.2019 - дату одержання товару (зазначену у товарно-транспортній накладній) відповідачем та підписання її останнім.

За умовами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідачем в порушення договірних зобов`язань кошти в повному обсязі не сплачено. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували протилежне. Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

За приписами ст. 76, 77, 78 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до норм ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Відповідно до п. 4 ч. 3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

За змістом ст. 13 ГПК України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Позивачем доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

Відповідач будь-яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов`язань не надав, доводи позивача не спростував.

Крім того, укладення між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості №1 від 31.01.2020 та часткова оплата заборгованості свідчить про визнання ТОВ "Грін Біогруп" заборгованості перед позивачем. В контексті вищевикладеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі у відповідності до заяви про зменшення позовних вимог.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За даний позов ФОП Глух Ігор Григорович сплатив судовий збір в розмірі 2102,00 грн, що підтвержується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 2312 від 22 січня 2020 року (а.с.8).

Враховуючи задоволення позову, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

При поданні позовної заяви позивач вказав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу становить 3000,00 грн.

25.06.2020, через канцелярію суду, надійшло клопотання ФОП Глух І.Г. про зменшення позовних вимог та розгляд справи за відсутності позивача (вх.№ 8935/20); в даному клопотанні позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3300,00 грн.

На підтвердження здійснених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги № 2001 від 20.01.2020, як доказ оплати за надання професійної правничої допомоги - платіжне доручення № 2489 від 15 червня 2020 року на суму 3300,00 грн (а.с.59); в матеріалах справи наявні свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ № 001429 від 04.04.2019 (а.с.57) та ордер про надання правничої (правової) допомоги серія ВС № 1027634 (а.с. 58).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В ч. 4 ст. 126 ГПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України). Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Зважаючи на належну підготовку адвокатом Лука Андрієм Володимировичем документів для подання до суду та виклад правової позиції, підтвердження розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката відповідними документами та на відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру цих витрат, враховуючи задоволення позову, витрати на професійну правничу допомогу слід стягнути з відповідача на користь позивача в сумі 3300,00 грн.

За наведених обставин та правових норм, судові витрати, що покладаються на відповідача становлять 5402,00 грн.

Керуючись статтями 74, 76-78, 86, 123, 126, 129, 232, 236, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Фізичної особи-підприємця Глух Ігоря Григоровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Біогруп" про стягнення заборгованості в сумі 87838,00 грн. задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін Біогруп", вул. 22 Січня, буд. 82 А, смт. Брошнів-Осада, Рожнятівський район, Івано-Франківська область, 77611 (ідентифікаційний код 42781488) на користь Фізичної особи-підприємця Глух Ігоря Григоровича, АДРЕСА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) - 87838,00 (вісімдесят сім тисяч вісімсот тридцять вісім гривень) основного боргу, 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні) судового збору та 3300,00 (три тисячі триста гривень) витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено 07.09.2020.

Суддя Л.М. Неверовська