ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2020 р. Справа№ 910/2810/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Пашкіної С.А.

без виклику сторін

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020

у справі № 910/2810/20 (суддя Кирилюк Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 7 137,75 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та короткий зміст рішення та мотиви його прийняття

Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 7 137,75 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач під час здійснення перевезення вантажу залізничним транспортом порушив взяті на себе зобов`язання та здійснив доставку вантажу з простроченням строків поставки, у зв`язку з чим позивачем нарахований штраф у сумі 7 137,75 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" 7 137,75 грн. - штрафу, 2 500,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу та 2 102,00 грн. - судового збору.

Рішення мотивоване тим, що відповідач повинен доставити вантаж за 7 доби, а доставив за 12 діб, тобто з простроченням на 5 діб. За розрахунком позивача, сума штрафу становить 7 137, 75 грн. (23 792,50 грн.*30%). Здійснивши перевірку розрахунку суми штрафу, суд дійшов висновку про те, що нарахування здійснено вірно. Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази та доводи відповідача, суд зазначає, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення порушень щодо несвоєчасної доставки вантажу, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки. Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні статтей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності скрутного майнового становища на момент винесення рішення, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку, а тому заяву відповідача про зменшення розміру штрафу суд залишає без задоволення. За таких обставин суд задовольняє позовну вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 7 137,75 грн. Враховуючи обставини даної справи, предмет та підстави позовних вимог, заперечення відповідача проти розміру витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що визначений позивачем розмір витрат на послуги адвоката є завищеним, не відповідає критеріям розумності та співрозмірності, що суперечить принципу розподілу витрат, у зв`язку з цим суд дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500,00 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, додаткових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись із прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" звернулось до суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, прийняти апеляційну скаргу та відкрити провадження у справі, рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі № 910/2810/20 в частині відмови у стягненні 4 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу скасувати та прийняти у цій частині нове рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн. У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. Судові витрати покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця".

Скаржник вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі наданих господарським процесуальним законодавством повноважень, порушив норми процесуального права, неправильно застосував норми матеріального права, в результаті чого безпідставно зменшив витрати на професійну правничу допомогу.

Скаржник вказує на те, що відповідачем жодного доказу на спростування розміру витрат на професійну правничу допомогу не надано, крім того, виключно із-за дій відповідача позивач вимушений був понести витрати на професійну правничу допомогу.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на те, що позивачем пред`явлено 39 позовів до АТ "Укрзалізниця" (по колу діяльності регіональної філії "Львівська залізниця") про стягнення штрафів за несвоєчасну доставку вантажів на суму 201 145,37 грн., загальний розмір заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу по цих позовах становить 149 000,00 грн., що свідчить про навмисне дроблення справ представником ТОВ "Грейнсвард", а відтак штучне збільшення витрат на правову допомогу.

Відповідач зазначає, що позивач просить стягнути з відповідача 4 000,00 грн. витрат на правничу допомогу при ціні позову 7 137,75 грн. - це фактично 70% від ціни позову, а відтак такі витрати є завищеними та необґрунтованими.

Також відповідач заперечує щодо заявлених адвокатом Накоп`юк Я.В. при зверненні з даною апеляційною скаргою витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн., оскільки вважає їх завищеними та необґрунтованими і просить суд, у випадку задоволення цієї апеляційної скарги їх зменшити.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Відповідно до витягу із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 910/2810/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі № 910/2810/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі № 910/2810/20 у визначеному складі колегії суддів. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі № 910/2810/20 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

07.02.2018 укладено договір про надання послуг № 07153/ПЗ-2018, згідно з яким відповідач зобов`язався здійснювати перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах відповідача, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах позивача, а позивач - оплачувати надані послуги.

Згідно залізничним накладним № 41593823, № 41593849, № 41593815, № 41593781, № 41593807 відповідач зобов`язався доставити на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" порожні вагони залізничні, на власних осях, не поіменовані в алфавітному порядку.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідачем порушені терміни доставки вантажу, у зв`язку з чим позивачем нарахований штраф у розмірі 7 137, 75 грн.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниць України накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Пунктом 1.1. «Правил оформлення перевізних документів», затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, а також статті 23 Статуту передбачено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Згідно з пунктом 8 «Правил видачі вантажів», затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Вантаж по накладних № 41593823, № 41593849, № 41593815, № 41593781, № 41593807 був відправлений зі станції Котлярово Одеської залізниці та прибув на станцію Красне Львівської залізниці з порушенням терміну доставки, що підтверджено штемпелем станції призначення у графі 51 залізничних накладних. Відстань перевезення зазначена у графі 30 залізничних накладних.

Так, за накладними № 41593823, № 41593849, № 41593815, № 41593781, № 41593807, згідно зі штемпелем станції відправлення, вантаж відправлений 09.08.2019, доставлений 22.08.2019, про що повідомлено одержувача 22.08.2019, що підтверджується відміткою у графі 49 зазначених накладних, та отриманий позивачем 22.08.2019, про що свідчить календарний штемпель видачі вантажу. Загальна сума провізної плати за вищенаведеними накладними 23 792, 50 грн. Відстань від станції відправлення Котлярово до станції призначення Красне Львівської залізниці складає 1 001 км. Норма доставки: 6 доби + 1 доба (на операції, пов`язані з відправленням-прибуттям). Всього термін доставки 7 діб. Фактично: 12 діб.

Натомість, відповідач у відзиві зазначає, що у графі 49 залізничних накладних № 41593823, № 41593849, № 41593815, № 41593781, № 41593807 вказано, що згідно із актом № 1321 від 11.08.2019 терміни доставки вантажу збільшено на 1 добу, згідно із актом № 8111 від 18.08.2019 терміни доставки збільшено на 8 діб, однак, у матеріалах справи відсутні належним чином завірені копії чи оригінали актів № 1321 від 11.08.2019, № 8111 від 18.08.2019, у зв`язку із чим, відповідачем не доведено належними доказами наявність підстав для збільшення строку доставки вантажу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Враховуючи викладене, керуючись положеннями Правил обчислення термінів доставки вантажу, приписами статті 23 Закону України «Про залізничний транспорт» та статті 116 Статуту залізниць України, суд визнав обґрунтованим розрахунок штрафу позивача, нарахованого за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 7 137,75 грн.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із відмовою господарського суду першої інстанції у зменшенні розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажу на 80% - до 1 427,55 грн., у зв`язку з тим, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення порушень щодо несвоєчасної доставки вантажу, незалежно від того, чи завдано у зв`язку з цим збитки. Разом з тим, відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів в розумінні статтей 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження наявності скрутного майнового становища на момент винесення рішення, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку.

Слід зазначити, що рішення у вказаній частині жодною із сторін не оскаржується.

Як вже зазначалось, позивач звернувшись до суду з апеляційною скаргою не погоджується із частковим задоволенням вимог про стягнення на його користь витрат на професійну правничу допомогу, а саме зі зменшенням їх до 2 500 грн.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Між позивачем та адвокатом Накоп`юком Ярославом Володимировичем 03.02.2020 укладено договір про надання правової допомоги № 01-02, за умовами якого позивач, за договором клієнт, доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання всіма законними методами та способами надавати позивачу правову допомогу у всіх справах, які пов`язані або можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

Накоп`юк Ярослав Володимирович є адвокатом згідно із свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЧК № 001243 від 16.12.2019, а в матеріалах справи наявний ордер серія СА №1002411 від 17.03.2020.

Відповідно до п. 2.2 договору № 01-02 адвокат бере на себе виконання наступних дій з надання правової допомоги:

- представництво інтересів позивача в будь-яких органах державної, законодавчої та виконавчої влади, судових органах усіх рівнів, тощо;

- збирання відомостей про факти, які можуть бути використані як докази у зв`язку з виконанням доручення;

- використання засобів захисту, передбачених законодавством України;

- виконання інших дій, передбачених законодавством.

Згідно із п. 4.3 договору № 01-02 вартість послуг наданих адвокатом складає 1 000,00 грн. за одну годину роботи, а за участь у кожному судовому засіданні - 2 000,00 грн., але не повинна перевищувати суму в розмірі 30 000,00 грн.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається із акту № 01-02/18 виконаних робіт (наданих послуг) від 17.02.2020 (а.с. 33), адвокат надав, а позива прийняв (отримав) наступні юридичні послуги (правову допомогу): правовий аналіз претензій - термін виконання 40 хв.; консультація щодо порядку стягнення з АТ "Укрзалізниця" штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у сумі 10 052,90 грн. - термін виконання 20 хв.; підготовча робота для складання позовної заяви, збір документів, копіювання документів, аналіз законодавства та судової практики - термін виконання 100 хв.; складання позовної заяви - термін виконання 120 хв. Загальний час витрачений адвокатом складає 280 хв., а вартість наданих послуг - 4 000,00 грн.

В якості доказу на підтвердження фактичного понесення витрат на правову допомогу (їх оплати) у сумі 4 000,00 грн. позивачем надано платіжне доручення № 371 від 19.02.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 вказаної статті).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с. 53-64) заперечив проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4 000 грн. та просив суд зменшити їх розмір на 80% - до 800,00 грн., посилаючись на неспівмірність розміру витрат зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами. Крім того, відповідач зазначив про існування у провадженні Господарського суду міста Києва справ між тими самими сторонами, відкритих за аналогічними позовними заявами, підготовленими Накоп`юком Я.В. та Драченко В.В., які за своїм змістом є схожими з позовною заявою у даній справі.

У постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18 викладено правову позицію, відповідно до якої положення ч. 5 ст. 126 ГПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Згідно з практикою ЄСПЛ, відображеною в пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34 - 36 рішення у справі "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні ЄСПЛ "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи принцип співрозмірності, критерій реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності) та розумності їх розміру, враховуючи конкретні обставини справи, беручи до уваги доводи наведені у клопотанні відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції та вважає зменшення суми витрат на професійну правничу допомогу, яка підлягає стягненню з відповідача, до 2 500,00 грн. правомірним.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України № 4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів апеляційного господарського суду вказує на те, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи, тощо.

Так, дана справа не є складною, з огляду на предмет спору - стягнення 7 137,75 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та характер спірних правовідносин; загальна кількість витраченого часу на виконання адвокатом робіт не відповідає критерію розумності, оскільки підготовка документів у даній справі, а також аналіз законодавства та судової практики не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи з боку адвоката, зважаючи на подання ним однотипних позовних заяв у інших справах, з аналогічними вимогами, що й у цій справі; при цьому, справа є малозначною та потребує лише наявності базових знань у сфері цивільного та господарського законодавства України, а з матеріалів справи № 910/2810/20 не вбачається, що витрати у розмірі 4 000,00 грн., враховуючи предмет та підстави позовних вимог у справі, обставини даної справи та її складність, мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим (як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат іншою стороною), натомість обставини, на які позивач посилається у своїй скарзі не свідчать про наявність підстав для стягнення всієї суми заявлених позивачем витрат на правову допомогу.

Відтак, виходячи з характеру спірних правовідносин, витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 4 000,00 грн., заявлені позивачем до стягнення, не є співмірними зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, тому, беручи до уваги заперечення відповідача щодо розміру витрат, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 2 500,00 грн., з покладенням відповідних витрат на відповідача.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду прийнято відповідно до вимог процесуального права, підстав його зміни або скасування не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі № 910/2810/20 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі № 910/2810/20 слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги - Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард", згідно із ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.05.2020 у справі № 910/2810/20 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Грейнсвард".

4. Справу № 910/2810/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Постанова складена 02.09.2020 у зв`язку із перебуванням судді Гаврилюка О.М. у відпустці з 03.08.2020 до 01.09.2020, включно.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

С.А. Пашкіна