ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 вересня 2020 року Справа № 903/221/20

За позовом Заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради

до відповідача: Приватного підприємства Агентство нерухомості Добробут, м.Луцьк

про стягнення 35 997 грн. 83 коп.

Суддя Шум М.С.

Без повідомлення (виклику) представників сторін

встановив:

Заступник керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Луцької міської ради в позовній заяві від 30.03.2020 №03.33-63-240ВИХ-20 просить суд стягнути з Приватного підприємства «Агентство нерухомості «Добробут» 35 997 грн. 83 коп. з яких 14 483 грн. 90 коп. штраф за несвоєчасну сплату орендної плати за лютий 2019 року, 9 709 грн. 91 коп. сплата орендної плати за лютий-грудень 2017 року, 11 804 грн. 02 коп. - сплата орендної плати за січень-грудень 2018 року та судові витрати по справі.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань згідно з договором оренди землі від 19.09.2011 зареєстрований у Державному реєстрі земель від 05.03.2012 за №00432.

Ухвалою суду від 15.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; належно засвідчену копію свідоцтва про державну реєстрацію..

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 визначено, що процесуальні строки у визначених ГПК України випадках не зупиняються, не поновлюються, а автоматично продовжуються. Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Згідно ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Враховуючи вищевикладене, набрання чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" 17.07.2020, строки пересилання поштової кореспонденції, суд дійшов висновку про закінчення строку на подання відзиву. Відзив відповідачем станом на 18.08.2020 на адресу суду не надходив.

Відповідач вимог ухвали суду від 15.04.2020р. не виконав, відзиву на позов не подав. Ухвала суду від 15.04.2020р., що надіслана на юридичну адресу Приватного підприємства «Агентство нерухомості «Добробут» зазначену в ЄДР юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань:43026, м. Луцьк, пр. Соборності, 30, повернута органами поштового зв`язку з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси

Відтак, в силу положення частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі, повідомлення про розгляд справи по суті.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

19.09.2011 між Луцькою міською радою (орендодавець) та Приватним підприємством "Добробут" (орендар) було укладено договір оренди землі (далі- Договір) (а.с. 24-26).

Відповідно до п. 1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку (землі житлової та громадської забудови), з кадастровим номером :22:152:0018, яка розташована в м. Луцьку по вул. Задворецькій, 4.

Відповідно до п. 2 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 0,0253га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 235 421.56 грн.

Розмір орендної плати за рік становить 6% від нормативної грошової оцінки, що становить 14 483,90грн.

Відповідно до п. 10 Договору орендна плата вноситься орендарем рівними частинами на р/р 3002, МФ0 899998, ЗКПО 38009628, банк ГУДКСУ у Волинській області, одержувач УК у м. Луцьку/м. Луцьк/ 18010600, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Внесення орендної плати на майбутній, період допускається на термін, не більший одного календарного року.

Договір укладено на 5 років (п. 8 Договору).

Договір зареєстровано в Управлінні Держкомзему у місті Луцьку Волинської області 05.03.2012, згідно запису у Державному реєстрі земель №0432.

Додатковою угодою від 06.02.2019 поновлено договір оренди землі від 05.03.2012 терміном на 5 років з дати закінчення договору оренди землі, тобто з 05.03.2017 до 05.03.2022 .

Згідно з умовами укладеної додаткової угоди від 06.02.2019 сторони погодили, зокрема:

Пункт 4. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 482 796,83 грн.

Пункт 8. Орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі та розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 14 483,90 грн.

Пункт 10. Орендна плата вноситься орендарем рівними частинами на р/р 3002, МФ0899998, ЗКПО 38009628, банк ДКСУ у Волинській області, одержувач УК у м. Луцьку/м. Луцьк/ 18010600, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Внесення орендної плати на майбутній, період допускається на термін, не більший одного календарного року.

У відповідності до п. 12 договору оренди у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, у десятиденний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої договором.

Земельну ділянку було передано відповідачу, що підтверджується актом приймання-передачі земельної ділянки .

З інформацій ГУ ДПС у Волинській області від 20.1 1.2019 № 8411/10/03- 20-55-04, від 04.02.2020№ 2931/10/03-20-55-10-10, від 24.03.2020 № 10068/10/03-20-55-04 вбачається, що станом на 30.03.2019 за ПП «Агентство нерухомості «Добробут» утворилась заборгованість по орендній платі в сумі 1062,96 гри., за рахунок частково несплаченого щомісячного зобов`язання, а саме за лютий 2019 року з терміном сплати 30.03.2019.

З матеріалів справи встановлено, що Відповідач 19.02.2019 задекларував податкове зобов`язання (декларація з плати за землю № ) з орендної плати за землю по орендованій земельній ділянці (кадастровий номер - :22:152:0018 площею 0,0253 га) в сумі 14 483,90 грн.

Враховуючи вимоги п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287, п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України та п. 10 Додаткової угоди до Договору , сума щомісячного самостійно визначеного зобов`язання з орендної плати за договором оренди від 06.02.2019 у лютому 2019 року з терміном сплати до 30.03.2019 становила 1206,99 грн.

Згідно платіжного доручення №465 від 10.04.2019 відповідачем було сплачено 1 400,00 грн. по орендній платі згідно Договору .

Таким чином, в порушення вимог п. 287.3 ст. 287, п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України та п. 10 Договору , Відповідачем здійснено внесення орендної плати за лютий 2019 року з порушенням строків, визначених Договором.

З огляду на зазначене вище, відповідач зобов`язаний був сплатити штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати в сумі 14 483,90 грн. до 10.04.2019, за несвоєчасну сплату орендної плати за лютий 2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання

Згідно зі ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК розмір штрафних санкцій встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У Договорі передбачено господарсько-правову відповідальність відповідача у вигляді сплати неустойки - штрафу за порушення умов цього договору щодо строків сплати орендної плати і її розмір визначено у п. 12.

Таким чином, оскільки в порушення вимог п. 10 Договору, відповідачем здійснено внесення орендної плати за лютий 2019 року з порушенням строків, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, в сумі 14 483,90 грн. на підставі п. 12 Договору.

З матеріалів справи судом додатково встановлено, що 13.02.2017 Відповідачем задекларовано податкове зобов`язання (декларація з плати за землю № ) з орендної плати за землю по орендованій земельній ділянці (кадастровий номер :22:152:0018 площею 0,0253 га) в сумі 2679,88 грн .

Оскільки, термін договору оренди закінчився 05.03.2017, а тому сума зобов`язання за березень 2017 року розраховується з розрахунку 31 календарний день та становить згідно додаткової угоди : 1206,99 грн. : 31 день х 27 днів = 1051,25 грн.

Тобто, задекларована сума за березень 2017 року має становити 1080,22 грн. (28,80 + 1051,25).

Зважаючи на те, що задекларована сума за березень 2017 року становить 223,32 грн., різниця між сплаченою і сумою та сумою, яка мала б бути сплаченою становить 856,73 грн.

Водночас, за квітень - листопад 2017 року задекларована сума відповідачем становить-223,32 грн., сума, що мали задекларувати - 1206,99 грн., різниця між сплаченою і сумою, що мали сплатити становить 983,67 грн.

Отже, задекларована сума за грудень 2017 року становить 223,36 грн., а сума яку мав би задекларувати відповідач становить 1207,01 грн., різниця між сплаченою і сумою, яка мала б бути сплаченою становить 983,65 грн.

З наведеного вище вбачається, що за березень-грудень 2017 року ПП «Агентство нерухомості «Добробут» не сплатило орендної плати в сумі 9709,74 грн.

Додатково суд встановив, що 15.02.2018 відповідач задекларував податкове зобов`язання (декларація з плати за землю № ) з орендної плати за землю по орендованій земельній ділянці (кадастровий номер - :22:152:0018 площею 0,0253 га) в сумі 2679,88 грн.

Оскільки, розмір орендної плати становить 14 483,90 грн. на рік, 1206,99 грн. щомісяця, а відповідачем сплачено - 2 679,88 грн. за січень - грудень 2018 року, не доплата становить - 11 804,02 грн.

Таким чином, у 2018 році враховуючи умови додаткової угоди до договору оренди землі від 06.02.2019, щодо розміру оренди, та зважаючи на задекларовані і сплачені суми зобов`язання, ПП «Агентство нерухомості Добробут» до бюджету не сплатило за січень-грудень 11 804,02 грн

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст.627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п.1 ст.628 ЦК України).

Приписами ч.2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Між сторонами виникли зобов`язання, що випливають із договору оренди земельної ділянки, згідно якого та в силу ст. 792 ЦК України наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Згідно ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства ( ст. 13 Закону України «Про оренду землі»).

Стаття 15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлює, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Типова форма договору оренди землі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст. 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Ст.530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порядок і строки сплати орендної плати визначено ч. 2 ст. 11 Закону України "Про оренду землі", п. 288.7 ст. 288, п. 287.3 ст. 28 Податкового кодексу України, пунктами 8-12 Договору.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про оренду землі», за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну сплату орендної плати за лютий 2019 року в сумі 14 483,90 грн., орендної плати не повному розмірі за лютий-грудень 2017 року в сумі 9 709,74 грн. та 11 804,02 грн. - сплати орендної плати не повному розмірі за січень- грудень 2018 року, що в загальному становить 35 997,83 грн. підставні та підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 130 ГПК України, на відповідача слід покласти судові витрати по справі сплаченого Прокуратурою Волинської області.

Керуючись ст. 86, 123, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Агенство нерухомості"Добробут" (43024/ м. Луцьк, пр. Соборності, 30 ) на користь Луцької міської ради (43025, м.Луцьк, вул. Богдана Хмельницького, 19 ) 35 997, 83 грн. з яких: 14 483, 90 грн. штраф за несвоєчасну сплату орендної плати за лютий 2019 року, 9 709, 91 грн. сплата орендної плати за лютий-грудень 2017 року, 11 804, 02 грн. - сплата орендної плати за січень-грудень 2018 року .

3. Стягнути з Приватного підприємства "Агенство нерухомості"Добробут" (43024/ м. Луцьк, пр. Соборності, 30 ) на користь Прокуратури Волинської області (43000, м. Луцьк, вул. Винниченка, 15, ) 2 102,00 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя М. С. Шум