ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"31" серпня 2020 р.Справа № 922/2572/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви фізичної особи - підприємця Золотарьова Андрія Миколайовича, селище міського типу Донець,

до фізичної особи - підприємця Самбор Олександри Володимирівни, місто Балаклія,

про стягнення 73 680,97 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа - підприємець Золотарьов Андрій Миколайович, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, фізичної особи - підприємця Самбор Олександри Володимирівни, про стягнення заборгованості у сумі 71 115,00 грн., 2 204,57 грн. пені, 3% річних у сумі 361,40 грн. за договором оренди № 1/02-2020 від 01 лютого 2020 року.

14 серпня 2020 року, ухвалою Господарського суду Харківської області, залишено позовну заяву фізичної особи - підприємця Карпінського Геннадія Івановича без руху. Надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - до 25 серпня 2020 року (включно), шляхом надання до суду: доказів на підтвердження наявності письмової згоди орендодавця за договором оренди 02/09-2019 року від 01 вересня 2019 року на укладення між Фізичною особою-підприємцем Золотарьовим Андрієм Миколайовичем та Фізичною особою-підприємцем Самбор Олександрою Володимирівною договору суборенди нежитлового приміщення площею 86,2 кв. м. за адресою селище міського типу Донець, вулиця Центральна, будинок 11-В; примірник договору оренди 02/09-2019 року від 01 вересня 2019 року.

27 серпня 2020 року від позивача, в порядку статті 174 Господарського процесуального кодексу України, поступила заяву (вх. №19711) про усунення недоліків позовної заяви, додатком до якої слугує копія договору оренди № 02/09-2019 від 01 вересня 2019 року та копія листа Товариства з обмеженою відповідальністю "НГС" вих. № 101 від 01 вересня 2019 року (щодо дозволу на укладення договору суборенди).

Дослідивши матеріали позовної заяви, заяви про усунення недоліків, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу зважаючи на наступне.

Суд зазначає, що судовий захист прав суб`єктів господарювання передбачає їх звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання прав зазначених суб`єктів, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються. Втім, таке звернення до суду обумовлене дотриманням вимог процесуального закону, що надає можливість доступу особи до правосуддя та отримання нею судового захисту, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до відкриття провадження у справі.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України", від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає пункт 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (пункт 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства, зокрема, під час формулювання та подання заяви про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду.

Приписами пункту 5 та пункту 8 частини 3 статті 162 ГПК України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують обставини обґрунтування позовних вимог з переліком документів та інших доказів, які додаються до заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (частина 2статті 164 ГПК України).

Застосовуючи правовий механізм, внормований ст. 174 ГПК України, судом було створено позивачу умови задля усунення недоліків позовної заяви.

При цьому, до частин 1, 2 та 5 статті 91 ГПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом; копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством; учасник справи, який подає доказ в копії, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів. Відповідність копії письмового доказу до оригіналу, який знаходиться у учасника справи, останній засвідчує своїм підписом із зазначення назви посади особи, яка засвідчує копії, її ініціалів, прізвища та дати такого засвідчення (частини 4, 5 вказаної статті та пункт 5.27 Державної Уніфікованої системи документації ДСТУ 4163-2003).

Копія документа - документ, що відтворює інформацію іншого документа і всі його зовнішні ознаки чи їх частину, у зв`язку існують процесуальні вимогу до оформлення поданих доказів, сформованих на обґрунтування позиції учасників справи (в даному випадку позивача). Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Так, подані до матеріалів заяви про усунення недоліків копії письмових доказів не відповідають вище викладеним вимогам, оскільки по-перше, не містять напису "Згідно з оригіналом", зазначення назви посади особи, яка засвідчує копії документів, її ініціалів, прізвища та дати такого засвідчення, по-друге, позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, доданих до заяви про усунення недоліків, що в сукупності дає підстави суду вважати, що позивачем не було виконано вимоги ухвал суду від 14 серпня 2020 року (якою залишено позов без руху).

За висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11 липня 2018 року у справі № 904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.

Частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи вищевикладені обставини, з огляду на невідповідність доказів, які подані позивачем до заяви про усунення недоліків, вимогам статті 91 Господарського процесуального кодексу України, та відповідно відсутність належної заяви про усунення недоліків, що в сукупності свідчить про не виконання позивачем вимог ухвали господарського суду Харківської області від 14 серпня 2020 року, суд дійшов висновку про повернення фізичній особі - підприємцю Золотарьову Андрію Миколайовичу позовної заяви з додатками.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 91, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Харківської області,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву фізичної особи - підприємця Золотарьова Андрія Миколайовича вважати такою, що неподана та повернути позивачу.

Звернути увагу, що згідно з положеннями частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання у відповідності до підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Харківської області.

Ухвалу підписано 31 серпня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/2572/20