ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" серпня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1962/20

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87505, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1, )

До відповідача: Акціонерного товариства «Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, )

про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Луцюк Р.П.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Приватне акціонерне товариство (далі - ПрАТ) «Металургійний комбінат «Азовсталь», звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства (далі - АТ) «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 2 659 грн.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.07.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

30 липня 2020р. до Господарського суду Одеської області від АТ «Українська залізниця в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позовних вимог.

Крім того, 30 липня 2020р. до Господарського суду Одеської області від позивача надійшло клопотання про розподіл судових витрат.

Позивач зазначає, що в січні 2020р. ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» за залізничною накладною №53470225 здійснено направлення вагону з вантажем сталь листова.

Позивач вказує, що згідно календарного штемпеля на вказаній накладній вагон №59920819 доставлений відповідачем з порушенням терміну, встановленого ст.41 Статуту залізниць та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

При цьому, позивач зазначає, що згідно ст. 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Також, відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Як зазначає позивач, зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув. Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

З огляду на вказані положення, виходячи з провізної плати у 26 590 грн., зазначеної в п.31 залізничної накладної, позивачем нарахована сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, який направлявся за залізничною накладною №53470225, у розмірі 2 659 грн., що становить 10% провізної плати.

При цьому , позивачем було зазначено, що відповідно до переуступленого напису, зробленого на залізничній накладній №53470225, право на пред`явлення позову передано - ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь».

На підставі вищенаведеного, позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягнути на його користь штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 2 659 грн.

Відповідач проти позову заперечує, та у відзиві на позовну заяву, що надійшов до суду 30.07.2020р. зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом в). ст. 130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі прострочення доставки вантажу належить його одержувачу - за умови пред`явлення накладної.

Статтею 133 Статуту залізниць України встановлено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. При цьому передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Відповідач зазначає, що відповідно до інформаційного листа Вищого господарського суду України від 04.04.2012р. №01-06/420/2012 «Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів», якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менше, як на дві доби (не більше 48 годин), (що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення), то підстави для нарахування штрафу, передбаченого ст. 116 Статуту залізниць України, відсутні.

Встановлений ст. 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин) - 10%, на три доби (більше ніж на 72 години) - 20% і на чотири доби (більше ніж на 96 годин) - 30%.

На підставі вищенаведеного, відповідач дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Виходячи з наявних у справі матеріалів , судом встановлено, що в січні 2020р. ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» за залізничною накладною №53470225 здійснено направлення вагону з вантажем сталь листова зі станції «Сартана» Донецької залізниці на станцію «Одеса-Порт» Одеської залізниці, одержувач ТОВ «Метінвест-шиппінг».

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них; умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Згідно положень ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі. Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі (ч. 1 ст. 313 Господарського кодексу України).

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Згідно ст. 22 Статуту залізниць України за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до ст. 41 Статуту залізниць України залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Пунктами 1.2., 2.10. Правил обчислення термінів доставки вантажів передбачено, що термін доставки вантажу визначається виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата; вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Пунктом 37 Правил видачі вантажів визначено, що факт неприбуття вантажу в установлений термін доставки станція (залізниця) зобов`язана засвідчити на пред`явленій одержувачем накладній, оформленій у паперовому вигляді, з проставленням календарного штемпеля станції призначення.

Відповідно до підпункту 1.1.1. пункту 1.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками - 1 доба на кожні повні та неповні 320 км; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах - 1 доба на кожні повні та неповні 200 км; дрібними відправками та відправками в середньотоннажних контейнерах - 1 доба на кожні повні та неповні 150км.

Пунктом 2.1. Правил обчислення термінів доставки вантажів передбачено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі «Навантаження призначено на число місяць».

Згідно з пунктом 2.4. Правил обчислення термінів доставки вантажів терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу; у разі переадресування вантажів; на 2 доби: у разі перевезення вантажів за участю паромної переправи; у разі перевантаження вантажу у вагони іншої ширини колії.

Згідно з додатком 3 до Правил оформлення перевізних документів, у графі 29, яка визначає тип відправки: «Відправка вагонна, контейнерна, групова/маршрутна, контейнерна, дрібна/збірна», у відповідному місці проставляється позначка «х» і заповнюється ця графа відправником.

Відповідно до пункту 2.10. Правил обчислення термінів доставки вантажів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі: 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби; 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби; 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб. Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

У відповідності до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача; накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

За таких обставин, зі змісту вищенаведених положень чинного законодавства випливає, що саме залізнична накладна свідчить про укладення між вантажовідправником та перевізником договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача.

Відповідно до залізничної накладної №53470225 відстань перевезення становить 929 км за вагонною відправкою. Таким чином, з врахуванням пп.1.1.1. п.1.1., п.п.2.1., 2.4. Правил обчислення термінів доставки вантажів, з огляду на те, що відправка є вагонною, термін доставки вагонів за вказаною накладною має обчислюватись виходячи з однієї доби за кожні повні та неповні 200 км, та, зважаючи на дату відправлення - 25.01.2020р., вантаж мав бути доставлений одержувачу у строк до 01.02.2020р., але був доставлений 03.02.2020р., внаслідок чого прострочення доставки склало 2 доби, звідси, у позивача у відповідності до ст.116 Статуту залізниць України наявне право на стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10% провізної плати - за прострочення на 2 доби. За розрахунком суду штраф за вказаною накладною складає: 26 590*10%=2 659 грн.

Відповідно до ст. 131 Статуту залізниць України претензії, що виникли з приводу перевезення вантажів, заявляються залізниці призначення вантажу. Претензії, що виникли з приводу перевезення пасажирів, багажу і вантажобагажу можуть бути заявлені залізниці відправлення або призначення (на бажання заявника претензії). Претензії, що виникли з перевезення вантажу у прямому змішаному сполученні, заявляються: а) залізниці призначення, якщо кінцевим пунктом перевезення є залізнична станція; б) іншому транспортному органу, якщо кінцевим пунктом перевезення є порт. Претензії вантажовідправників щодо штрафів заявляються залізниці відправлення, а вантажоодержувачів - залізниці призначення. Порядок заявлення і розгляду претензій з приводу платежів, зборів і штрафів, пов`язаних з перевезенням пасажирів, багажу і вантажів, установлюється правилами. Укрзалізниця може доручити розгляд претензій своїм структурним підрозділам.

Згідно ст. 133 Статуту залізниць України передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством. До претензії або позову додаються документи, які підтверджують вимоги заявника. До претензії або позову щодо втрати, нестачі, псування або пошкодження крім документів, які обґрунтовують їх пред`явлення (подання), додається документ, який засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Як вбачається з відповідної відмітки на залізничній накладній №53470225 право на пред`явлення претензій та позовів передано ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь».

Приймаючи до уваги, що передача права на пред`явлення претензій та позовів за вищевказаною накладною засвідчена переуступними підписами, а також з огляду на те, що ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» є вантажовідправником, суд, з урахуванням положень ст. 133 Статуту залізниць України, вважає правомірним звернення саме ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» з позовом, що розглядається в рамках справи №916/1962/20.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 2 659 грн.

Суд також задовольняє клопотання позивача про розподіл судових витрат з наступних підстав:

Згідно з ч.1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 зазначеної статті встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вже зазначалося вище, суд дійшов висновку про задоволення позову ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» до АТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 2 659 грн.

За матеріалами справи, між АО «Всеукраїнська адвокатська допомога» (Адвокатське об`єднання) та ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» (Клієнт) укладено Договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018р. (зі змінами та доповненнями), відповідно до якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності Клієнта в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п.5.3 Договору оплата Адвокатського об`єднання здійснюється Клієнтом шляхом безготівкового рахунку. Оплата Клієнтом наданих послуг здійснюється на підставі актів надання послуг (актів прийому-передачі наданих послуг), оформлених у двосторонньому порядку та рахунків, наданих Адвокатським об`єднанням.

За матеріалами справи, сторонами Договору №180329/АЗСТ від 29.03.2018р. було підписано акт приймання-передачі наданих послуг №1 від 09.07.2020р. до Договору №180329/АЗСТ від 29.03.2018р., відповідно до якого АО «Всеукраїнська адвокатська допомога» надало, а ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» прийняло юридичні послуги (правову допомогу) загальною вартістю 1 287 грн. 79 коп.

Крім того, матеріали справи містять платіжне доручення № від 14.07.2020р. про сплату ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» АО «Всеукраїнська адвокатська допомога» вартості юридичних послуг у розмірі 1 287 грн. 79 коп.

Згідно зі ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Оцінивши відповідні докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача витрат на правничу (правову ) допомогу у розмірі 1 287 грн. 79 коп.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи задоволення позовних вимог, витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 130, 231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» до Акціонерного товариства «Українська залізниця в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 2 659 грн. - задовольнити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87505, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1, ) штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 2 659 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 287 грн. 79 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 28 серпня 2020 р. в нарадчій кімнаті.

Суддя Н.В. Рога