РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.08.2020Справа № 910/7300/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г. за участю секретаря судового засідання Бортнюк М.В., розглянув матеріали господарської справи

за позовом Приватного підприємства «Ресурс Буд»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 138 112,60 грн

представники сторін: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2020 року Приватне підприємства «Ресурс Буд» (далі - ПП «Ресурс Буд», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - ПАТ «Укрзалізниця», відповідач) про стягнення штрафу у розмірі 138 112,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем термінів доставки вантажу, які визначені Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, що стало підставою для нарахування позивачем, який є одержувачем вантажу, штрафу в розмірі 138 112,60 грн.

Одночасно з поданням позову позивач заявив клопотання про витребування документів, в якому просив суд витребувати у відповідача акти про термін доставки № 16743 від 06.11.2019, № 18260 від 17.11.2019, № 18876 від 23.11.2019, № 19107 від 26.11.2019, № 19904 від 04.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2020 відкрито провадження у справі № 910/7300/20 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25.06.2020, задоволено клопотання позивача та зобов`язано відповідача надати суду акти про термін доставки № 16743 від 06.11.2019, № 18260 від 17.11.2019, № 18876 від 23.11.2019, № 19107 від 26.11.2019, № 19904 від 04.12.2019.

15.06.2020 до суду надійшов поданий відповідачем відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що стягнення штрафу за порушення ПАТ «Укрзалізниця» строку доставки вантажу за залізничними накладними №№ 32539348, 32539421 заявлено позивачем в межах даної справи повторно та розглядається на даний час в межах іншої господарської справи № 910/5414/20.

Крім того, відповідач вказав, що розрахунок штрафу за іншими залізничними накладними, окрім вказаних, здійснений позивачем неправильно, та навів контррозрахунок позовних вимог, однак зважаючи на відсутність негативних наслідків для позивача, а також те, що порушення строку доставки вантажу не завдало збитків іншим учасникам господарських правовідносин, враховуючи неспівмірність розміру штрафу, нарахованого позивачем, наслідкам допущеного відповідачем порушення, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову.

Щодо витребуваних судом документів відповідач вказав, що на день подання позову не має змоги їх подати з огляду на їх відсутність у відповідача та зазначив, що документи, які надають залізниці право на збільшення терміну доставки вантажу, будуть подані до суду після їх надання відповідачу регіональними відділеннями підприємства.

Водночас до відзиву відповідачем було долучено клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів, а саме витребуваних судом актів про термін доставки.

25.06.2020 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 відкладено розгляд справи на 16.07.2020, з огляду на неналежну якість копій актів повторно зобов`язано відповідача надати суду акти про термін доставки № 16743 від 06.11.2019, № 18260 від 17.11.2019, № 18876 від 23.11.2019, № 19107 від 26.11.2019, № 19904 від 04.12.2019, запропоновано позивачу надати суду письмові пояснення щодо тверджень відповідача про повторне звернення з вимогою про стягнення штрафу по залізничним накладним № 32539348 та № 32539421, відповідь на відзив, копію позовної заяви по справі № 910/5414/20.

16.07.2020 до суду надійшла подана позивачем відповідь на відзив, в якій позивач погодився із запереченнями відповідача про те, що вимоги про стягнення штрафу за порушення строку доставки вантажу за залізничними накладними №№ 32539348, 32539421 є предметом розгляду в іншій господарській справі № 910/5414/20, у зв`язку з чим позивач просив суд залишити без розгляду вимоги про стягнення штрафу в розмірі 764,80 грн за залізничною накладною № 32539348 та вимоги про стягнення штрафу в розмірі 764,80 грн за залізничною накладною № 32539421 (всього на суму 1 520,40 грн).

Крім того, позивач вказав, що за окремими залізничними накладними нормативний строк доставки вантажу необхідно обрахувати з розрахунку одна доба на кожні повні та неповні 320 км, оскільки за такими накладними була здійснена маршрутна відправка (про що свідчить відповідна відмітка у графі 29 накладних). З огляду на наведені пояснення позивач зазначив, що відповідачем при здійсненні контррозрахунку неправильно застосовано норматив «одна доба на кожні повні та неповні 200 км».

Також позивач вказав, що під час виконання розрахунку штрафу за залізничною накладною № 45467495 ним була допущена арифметична помилка, у зв`язку з чим у позовній заяві позивач просив суд стягнути штраф за вказаною накладною в розмірі 4 918,40 грн, у той час, як правильним є розмір штрафу 4 916,40 грн. У зв`язку з викладеним позивач зменшив розмір позовних вимог на 2,00 грн.

Таким чином, з урахуванням викладеного позивач просив суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 136 590,20 грн.

Положеннями ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивачу надано право збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства та зважаючи на те, що позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог після першого судового засідання, тобто поза межами встановленого Законом процесуального строку, суд не залишає таку заяву позивача без розгляду.

Поряд з наведеним клопотання позивача про залишення без розгляду позову в частині позовних вимог про стягнення штрафу в загальному розмірі 1 520,40 грн за залізничними накладними №№ 32539348, 32539421 підлягає задоволенню судом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України, згідно з положеннями якого суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Крім того, 16.07.2020 до суду надійшло подане відповідачем клопотання про долучення до матеріалів справи документів, а саме витребуваних судом актів про термін доставки.

16.07.2020 судом було відкладено розгляд справи на 20.08.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.07.2020 повідомлено ПП «Ресурс Буд», як позивача, та ПАТ «Укрзалізниця», як відповідача, про наступне судове засідання, призначене на 20.08.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2020 змінено найменування відповідача з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на Акціонерне товариство «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця», відповідач).

23.07.2020 до суду надійшло подане відповідачем клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

30.07.2020 до суду надійшли подані відповідачем заперечення, в яких відповідач вказав, що при здійсненні саме маршрутних відправок у залізничних накладних проставляються відповідні відмітки в графах №№ 63, 64, як це передбачено п. 7 Правил перевезення вантажів маршрутними відправками та додатком № 3 до Правил оформлення перевізних документів. Відповідно за відсутності таких відміток підлягають застосуванню правила обрахунку нормативного строку доставки вантажу «одна доба на кожні повні та неповні 200 км».

У судове засідання 20.08.2020 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін.

У судовому засіданні 20.08.2020 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Акціонерним товариством «Українська залізниця» було здійснено перевезення вантажів, одержувачем яких є Приватне підприємство «Ресурс Буд» згідно залізничних накладних №№ 32539348, 32539421, 45369089, 45467495, 36528917, 36610087, 36661932, 45811916, 45811924, 45811932, 36699643, 36707891, 36707909, 36709145, 36709152, 36713063, 36713071, 45907441, 36735751, 36752970, 36752988, 36752996, 36753010, 46082608.

За твердженнями позивача, перевізником було порушено строки здійснення перевезення вантажу за вказаними вище залізничним накладними, що і стало підставою для нарахування штрафу та звернення до суду з даним позовом.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач вказав, що нормативний строк доставки вантажу необхідно обрахувати з розрахунку одна доба на кожні повні та неповні 200 км, а не 320 км, як вважає позивач, оскільки за такими накладними була здійснена звичайна, а не маршрутна відправка, про що свідчить відсутність відповідних відміток у графах №№ 63, 64 залізних накладних.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність вимог позивача та обґрунтованість заперечень відповідача суд керувався таким.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу перевізник зобов`язується доставити ввірений йому вантажовідправником вантаж до пункту призначення в установлений строк та видати його вантажоодержувачу, а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Постановою № 457 від 06.04.1998 Кабінету Міністрів України було затверджено Статут залізниць України.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під`їзні колії).

Статтями 22, 23 Статуту унормовано, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Відповідно до статті 41 Статуту, залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 1.1 Правил обчислення термінів доставки вантажу передбачено, що терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 Правил у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотонажних контейнерах, терміни доставки вантажу обчислюються виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

Відповідно до пункту 1.2 Правил термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Згідно з пунктом 2.1 Правил обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Пунктом 2.4 Правил передбачено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Судом було досліджено зміст залізничних накладних, за якими відповідачем було здійснено перевезення вантажу, отримувачем якого був позивач, та встановлено дані календарного штемпеля станції відправлення та календарного штемпеля станції призначення. Так, з долучених до матеріалів справи залізничних накладних вбачається, що перевізником дійсно було порушено терміни доставки вантажу, що визначені Правилами обчислення термінів доставки вантажу, що вказує на порушення АТ «Українська залізниця» статті 41 Статуту залізниць України.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 116 Статуту передбачено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам-суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

1) 10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

2) 20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

3) 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Тобто встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Судом встановлено, що відповідно до календарних штемпелів на залізничних накладних (графа 52) відповідачем доставлено позивачу вантаж з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту та Правилами, що згідно із статтею 116 Статуту та пункту 1.1 Правил є підставою для застосування до залізниці, як перевізника, відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 2.9 Правил у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін: виконання митних та інших адміністративних правил; тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці; необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин; вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника; інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача. Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Згідно з п. 3 Правил складання актів (стаття 129 Статуту) акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, зокрема, у випадку затримки вагонів (контейнерів), пов`язаної з митним оформленням вантажу, а також затримки через недодання чи неналежне оформлення відправником документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил, а також в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Відповідач долучив до матеріалів справи акти про термін доставки № 16743 від 06.11.2019, № 18260 від 17.11.2019, № 18876 від 23.11.2019, № 19107 від 26.11.2019, № 19904 від 04.12.2019, складені у зв`язку зі збільшенням строку доставки вантажу у вагонах за залізничними накладними №№ 45369089, 45811916, 45811924, 45811932, 45907441, 45467495, 46082608.

Судом встановлено, що здійснюючи розрахунок розміру штрафу позивач врахував правомірне збільшення строку доставки вантажу у вагонах за вищевказаними залізничними накладними №№ 45369089, 45811916, 45811924, 45811932, 45907441, 45467495, 46082608.

Оцінюючи заперечення відповідача щодо необхідності застосування нормативу вагонних відправок «одна доба на кожні повні та неповні 200 км», а не нормативу маршрутних відправок «одна доба на кожні повні та неповні 320 км», як вважає позивач, при розрахунку строку доставки вантажу, суд зауважує, що залізничні накладні №№ 45467495, 36528917, 36707891, 36707909, 36713063, 36713071, 45907441, 36752970, 36752996, 46082608 містять відмітку у графі № 29 про виконання групової/маршрутної відправки.

Отже, при виконанні як маршрутних, так і групових відправок відправником у графі № 29 залізничної накладної «Відправка» проставляється позначка «х» у одному і тому самому віконечку (п. 1.1 та додаток № 3 Правил оформлення перевізних документів (затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 р.).

Відповідно до п. 2 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, перевезення вантажів здійснюються вагонними, дрібними, контейнерними, груповими або маршрутними відправками.

У цих Правилах наведені нижче терміни вживаються в таких значеннях:

- групова відправка - партія вантажу за однією накладною, для перевезення якої надається не менше двох вагонів, але менше маршруту;

- маршрутна відправка - партія вантажу за однією накладною в кількості, яка відповідає ваговій нормі, встановленій для маршруту («ядра» маршруту).

Згідно з п. 1 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, перевезення вантажів маршрутами відправника здійснюється згідно з планами перевезень, якими передбачається максимальна концентрація вантажопотоків з метою раціонального використання технічних засобів відправників, одержувачів та залізниць.

За приписами п. 2 Правил маршрутом відправника (далі - маршрут) уважається поїзд установленої маси або довжини, сформований відправником відповідно до Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Мінтрансу України № 411 від 20.12.1996, та плану формування поїздів на залізничній під`їзній колії підприємства або за договором із залізницею - на коліях залізничної станції призначенням на одну станцію або з розпиленням на кількох станціях з обов`язковим зменшенням кількості його переробок на попутних технічних станціях.

Відповідно до пунктів 4, 5, 6, 7 Правил перевезення вантажів маршрутами відправника маса та довжина маршрутів установлюються в залежності від їх призначення відповідно до плану формування поїздів. Залізниця повідомляє відправників про встановлені норми маси та довжини маршрутів. Відправник узгоджує з одержувачем можливість приймання ним маршрутів у встановленій кількості вагонів. У виняткових випадках допускається відхилення від установлених норм у бік зменшення довжини маршруту не більше ніж на один вагон. У разі наявності на напрямку перевезення маршрутів пунктів (станцій) зміни вагових норм поїздів у бік зменшення маршрути формуються з «ядра» (вагонів далекого призначення) та причіпної групи вагонів, яка перевозиться у складі маршруту до станції зміни маси поїзда. Умови організації перевезень вантажів маршрутами, порядок подачі вагонів для завантаження і вивантаження маршрутів, їх формування до встановлених норм маси та довжини, повернення після завантаження (вивантаження) установлюються у договорах про експлуатацію під`їзних колій та договорах про подачу і забирання вагонів. Відправник і станція навантаження маршруту в перевізних документах на вагони, що перевозяться у складі маршруту або «ядра» маршруту, проставляють відмітки, передбачені Правилами оформлення перевізних документів.

Відповідно до пунктів 63-66 додатку № 3 до Правил оформлення перевізних документів, у випадку, якщо у залізниці було замовлено, та нею здійснюється маршрутна відправка, то підлягають заповненню:

- п. 63 накладної «код типу маршруту, поїзда (прямий відправника, з розпиленням, ступінчатий, контейнерний поїзд тощо)» - заповнюється залізницею;

- п. 64 накладної «номер маршруту» - заповнюється залізницею;

- п. 65 накладної «код станції розпилення відправницького маршруту» - заповнюється відправником;

- п. 66 накладної «кодування інформації, визначене Укрзалізницею» - заповнюється залізницею/відправником.

Отже, для визначення відправки як «маршрутної», вантажовідправник, попередньо узгодивши з одержувачем можливість приймання ним маршрутів у встановленій кількості вагонів, повинен здати до перевезення сформований ним поїзд встановленої маси та довжини, про що буде зроблена відповідна відмітка в залізничній накладній з переліком вагонів, які увійшли до складу поїзда, завантажених призначенням на одну станцію або на різні станції призначення, розташовані на одному напрямку перевезення.

Утім, позивачем не подано належних доказів на підтвердження тієї обставини, що ним замовлялося у відповідача, а відповідачем виконане, саме маршрутне перевезення за залізничними накладними №№ 45467495, 36528917, 36707891, 36707909, 36713063, 36713071, 45907441, 36752970, 36752996, 46082608, вказані накладні не містять відповідних відміток у графах №№ 63-66.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується виконання залізницею перевезення вантажів за груповою відправкою, а не маршрутною, а оскільки Правилами обчислення термінів доставки вантажів відносно групової відправки не встановлюють окремих, відмінних від вагонних відправок, термінів доставки, то застосуванню підлягає норматив «одна доба на кожні повні та неповні 200 км».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 по справі № 910/16528/19, постанові Вищого господарського суду України від 03.11.2015 по справі № 904/5746/14.

Отже, перевіривши розрахунок штрафу за несвоєчасну доставку вагонів окремо по кожній накладній та з урахуванням кількості днів прострочення, залізничного тарифу, вказаного у накладних, суд дійшов висновку, що розмір штрафу становить 107 230,40 грн, тобто є меншим, ніж заявлено позивачем до стягнення. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача штрафу за порушення доставки вантажу залізничним транспортом заявлена позивачем правомірно та обґрунтовано, проте підлягає задоволенню у розмірі визначеному судом, а саме у розмірі 107 230,40 грн.

Судові витрати по сплаті судового збору з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Залишити без розгляду позов Приватного підприємства «Ресурс Буд» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в частині позовних вимог про стягнення штрафу в розмірі 1 520,40 грн за залізничними накладними №№ 32539348, 32539421.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Приватного підприємства «Ресурс Буд» (03083, м. Київ, вул. Пирогівський Шлях, буд. 34, ідентифікаційний код 36506383) штраф у розмірі 107 230,40 грн (сто сім тисяч двісті тридцять грн 40 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 631,99 грн (одна тисяча шістсот тридцять одна грн 99 коп.).

4. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 07.09.2020.

Суддя О.Г. Удалова