ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2020 р. м. Київ Справа № 910/17579/19

Суддя О.В. Конюх, при секретарі судового засідання Гомі А., розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кратія ЛТД», м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «С21 Інвестмент Україна», м. Київ,

про стягнення 1 017 860,11 грн. та витребування майна

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Земляной Д.В., адвокат, ордер серії АА № 1033990 від 24.06.2020;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - акціонерне товариство «ВТБ Банк», м. Київ (далі по тексту - АТ «ВТБ Банк»), звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «С21 Інвестмент Україна», м. Київ (далі по тексту - ТОВ «С21 Інвестмент Україна»), в якому просить суд:

стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1 017 860,11 грн. за Договором оренди нерухомого майна від 05.11.2018 № З-1ГО-1-013, з яких: 543 743,34 грн. основного боргу, 54 872,88 грн. пені, 25% річних в сумі 29 390,23 грн., штраф за порушення строків повернення приміщення в сумі 204 209,06 грн., 185 644,60 грн. неустойки,

витребувати з чужого незаконного володіння ТОВ «С21 Інвестмент Україна» житловий будинок загальною площею 818,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Старокиївська, 31, який на праві власності належить позивачу, а також

покласти на відповідача судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір оренди нерухомого майна від 05.11.2018 № 3-1ГО-1-013 був розірваний, проте в порушення умов договору відповідач не повернув позивачу орендоване майно. Крім того, відповідач не виконував свої зобов`язання по оплаті орендної плати, що спричинило виникнення заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача з урахуванням передбачених договором штрафних санкцій.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.12.2019 відкрито провадження у справі № 910/17579/19, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 27.01.2020.

08.01.2020 до господарського суду міста Києва від ТОВ «С21 Інвестмент Україна» надійшов відзив від 05.01.2020 б/н на позовну заяву, в якому останній просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Так, відповідач зазначає, що 05.11.2018 представниками сторін було складено акт приймання-передачі об`єкта оренди, який у свою чергу представником відповідача було підписано без виїзду до приміщення та перевірки його стану та без фіксування показників лічильників з електропостачання і водопостачання. При цьому, відповідач зазначає, що він розраховував використовувати орендоване приміщення за його цільовим призначенням, тобто для проживання фізичних осіб, але вже після ретельного обстеження об`єкта оренди, було встановлено, що житловий будинок має приховані недоліки та непридатний для постійного проживання у ньому. З метою використання житлового будинку за призначенням відповідачем було здійснено за власний рахунок невід`ємні поліпшення житлового будинку на загальну суму 1 188 858,07 грн. Таким чином, враховуючи положення ст. 776 Цивільного кодексу України відповідач має право на зарахування вартості невід`ємних поліпшень житлового будинку, в рахунок орендної плати за користування будинком. З огляду на зазначене, на думку відповідача, вимоги про стягнення з ТОВ «С21 Інвестмент Україна» заборгованості по орендним платежам та нараховані штрафні санкції та відсотки річних є незаконними та необґрунтованими. Крім того, відповідач заперечує проти нарахування та стягнення штрафу в розмірі 204 209,06 грн. за порушення строків повернення приміщення, оскільки починаючи із початку листопада 2019 року відповідач не має доступу до орендованого житлового будинку, у зв`язку із встановленими самим позивачем обмеженнями.

14.01.2020 до господарського суду міста Києва надійшла заява позивача від 11.01.2020 № 64/1-2 про зміну предмета позову, в якому останній просив змінити предмет позову шляхом заміни позовної вимоги про витребування майна з незаконного чужого володіння на вимогу про усунення перешкод у праві користування майном АТ «ВТБ Банк» шляхом зобов`язання ТОВ «С21 Інвестмент Україна» звільнити житловий будинок загальною площею 818,1 кв. м., що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Старокиївська, буд. 31; інші позовні вимоги залишити без змін.

Крім того, 22.01.2020 до господарського суду міста Києва надійшла письмова відповідь позивача від 21.01.2020 № 208/1-2 на відзив, в якому останній зазначає, що обставини щодо проведення відповідачем ремонтних робіт на суму 1 188 858,07 грн., у зв`язку з чим останній не зобов`язаний сплачувати позивачу орендну плату на заявлену суму, були предметом розгляду господарського суду міста Києва у справі № 910/10355/19 за позовом ТОВ «С21 Інвестмент Україна» до АТ «ВТБ Банк» про визнання укладеним договору від 27.06.2019 № 3 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 05.11.2018 № З-1ГО-1-013. У свою чергу, обставини, встановлені в рішенні господарського суду міста Києва від 30.10.2019 у справі № 910/10355/19, повністю спростовують доводи відповідача у відзиві на позов. Твердження відповідача, що з листопада 2019 року останній як орендар не має доступу до об`єкта оренди, позивач вважає бездоказовим, оскільки єдиним належним та допустимим доказом повернення приміщення з оренди має бути підписаний акт приймання-передавання об`єкта з оренди.

Господарським судом міста Києва протокольною ухвалою прийнято заяву позивача про зміну предмету позову, у зв`язку з чим справа розглядається з урахуванням заяви позивача про зміну предмету позову від 11.01.2020 №04/1-2.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.01.2020 підготовче засідання відкладено на 17.02.2020.

06.02.2020 до господарського суду міста Києва надійшов відзив ТОВ «С21 Інвестмент Україна» від 06.02.2020 б/н на позовну заяву з урахуванням заяви про зміну предмету позову, з тексту якого вбачається, що відповідач вважає безпідставною позовну вимогу про усунення перешкод у праві користування майном, шляхом зобов`язання відповідача звільнити житловий будинок, оскільки починаючи з кінця жовтня 2019 року відповідач не користується орендованим майном, не має до об`єкта оренди доступу, відповідно не чинить позивачу перешкод у користуванні належним йому майном.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.02.2020 матеріали справи № 910/17579/19 за позовом АТ «ВТБ Банк» до ТОВ «С21 Інвестмент Україна» про стягнення заборгованості та витребування майна передано за виключною підсудністю до господарського суду Київської області за місцезнаходженням спірного майна.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.03.2020 справу № 910/17579/19 прийнято до провадження суддею О.В. Конюх, підготовче судове засідання призначено на 06.04.2020.

06.04.2020 до господарського суду Київської області ввід позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, обґрунтоване запровадженням на території України карантину.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.04.2020 підготовче судове засідання, призначене на 06.04.2020, відкладено на 30.04.2020, у зв`язку із запровадженням на території України карантину постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

27.04.2020 до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання. Вказане клопотання позивач мотивує неможливістю забезпечити явку представника у зв`язку із продовженням запровадженого на території України карантину.

У підготовче судове засідання 30.04.2020 представники учасників справи не з`явились. Як свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, позивач та відповідач копії ухвали від 06.04.2020 отримали 10.04.2020 та 13.04.2020 відповідно, відтак були належним чином завчасно повідомлені судом про дату, час та місце проведення судового засідання.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.04.2020 підготовче судове засідання відкладено на 18.05.2020.

14.05.2020 до господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Необхідність відкладення позивач мотивує неможливістю забезпечити явку представника у судове засідання у зв`язку із продовженням карантину, запровадженого на території України.

18.05.2020 також надійшло клопотання від представника відповідача про відкладення підготовчого засідання, у зв`язку із продовженням карантину та неможливістю забезпечення явки представника.

У підготовче судове засідання 18.05.2020 представники учасників справи повторно не з`явились.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.05.2020 підготовче судове засідання у справі № 910/17579/19 відкладено на 02.06.2020.

У підготовче судове засідання 02.06.2020 з`явились представники позивача та відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.06.2020 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 15.06.2020.

У судове засідання 15.06.2020 з`явились повноважні представники позивача та відповідача. За клопотанням позивача у судовому засіданні з розгляду справи судом протокольно оголошено перерву до 06.07.2020, про що присутні представники обох сторін були повідомлені особисто під розпис.

30.06.2020 до господарського суду надійшло клопотання представника товариства з обмеженою відповідальністю «Кратія ЛТД» від 30.06.2020 б/н про заміну сторони у справі №910/17579/20, в якому останній, посилаючись на укладення договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 16.06.2020 № 19-КБ, стверджує, що до товариства з обмеженою відповідальністю «Кратія ЛТД» перейшли всі права та обов`язки позивача акціонерного товариства «ВТБ Банк».

Крім того, 06.07.2020 до господарського суду від представника позивача - АТ «ВТБ Банк» надійшло клопотання без номеру та дати про заміну позивача, в якому останній просить замінити в порядку правонаступництва позивача - акціонерне товариство «ВТБ Банк» на належного позивача товариство з обмеженою відповідальністю «Кратія ЛТД».

Також, 06.07.2020 до господарського суду надійшло клопотання відповідача від 05.07.2020 б/н про відкладення розгляду справи на іншу дату.

У судове засідання 06.07.2020 представники позивача та відповідача не з`явились.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.07.2020 розгляд справи по суті відкладено на 21.07.2020.

21.07.2020 до господарського суду надійшло клопотання АТ «ВТБ Банк» від 21.07.2020 №1928/1-2, підписане уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк», про заміну кредитора його правонаступником, в якому останній, посилаючись на укладення договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 16.06.2020 № 19-КБ, а також договір купівлі-продажу від 16.06.2020, стверджує, що до товариства з обмеженою відповідальністю «Кратія ЛТД» перейшли всі права та обов`язки позивача - АТ «ВТБ Банк».

В судове засідання 21.07.2020 з`явився представник позивача та представник нового кредитора ТОВ «Кратія ЛТД». Представник відповідача повторно не з`явився. Рекомендоване повідомлення щодо вручення поштового відправлення свідчить, що ухвалу про відкладення від 06.07.2020 відповідач отримав 14.07.2020, відтак належним чином був повідомлений про дату та час судового розгляду.

Розглянувши клопотання позивача АТ «ВТБ Банк» від 21.07.2020 №1928/1-2 про заміну кредитора правонаступником, суд клопотання задовольнив, здійснив заміну позивача АТ «ВТБ Банк» на ТОВ «Кратія ЛТД», в судовому засіданні оголосив перерву до 10.08.2020.

У судове засідання 10.08.2020 з`явився уповноважений представник позивача - ТОВ «Кратія ЛТД». Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився та про причини нез`явлення суд належним чином не повідомив.

Як свідчить залучене до матеріалів справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач копію ухвали від 21.07.2020 отримав 29.07.2020, відтак належним чином завчасно був повідомлений судом про дату та час судового розгляду.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кратія ЛТД» до товариства з обмеженою відповідальністю «С21 Інвестмент Україна» про стягнення заборгованості та усунення перешкод у користуванні майном, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

УСТАНОВИВ:

І. Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

05.11.2018 між АТ «ВТБ Банк» (орендодавець) та ТОВ «С21 Інвестмент Україна» (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна № З-1ГО-1-013 (далі - Договір), відповідно до якого орендодавець зобов`язується передати, а орендар зобов`язується прийняти в строкове оплатне користування (оренду) нерухоме майно, а саме житловий будинок загальною площею 818,1 кв. м, розташований на земельній ділянці площею 0,0966 га, кадастровий номер :03:041:0071 (далі - об`єкт оренди), що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Старокиївська, буд. 31, схема розташування яких наведена у додатку № 1 до цього Договору.

За умовами цього Договору:

- Строк оренди за цим Договором становить три місяці з дати передачі об`єкта оренди в оренду за актом приймання-передачі (п. 3.1. Договору);

- Орендодавець зобов`язаний передати, а орендар прийняти в користування об`єкт оренди протягом 5 (п`яти) днів з дня підписання цього Договору (п. 4.1. Договору);

- Приймання-передача об`єкта оренди здійснюється уповноваженими представниками сторін шляхом підписання акта приймання-передачі. В акті приймання-передачі об`єкта оренди зазначаються стан об`єкта оренди та показники лічильників, встановлених в об`єкті оренди (п. 4.2. Договору);

- Об`єкт оренди вважається переданим в оренду з дня підписання сторонами акта приймання-передачі якщо інше не визначено сторонами в акті (п. 4.3. Договору);

- За оренду об`єкта оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату в національній валюті України у розмірі, встановленому цим Договором, на підставі рахунків, наданих орендодавцем не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, за який сплачується орендна плата (п. 5.1. Договору);

- Сторони домовились, що розмір орендної плати становить: за період з дати укладення цього Договору по 30.11.2018 розмір орендної плати становить 1 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 166,67 грн.; в період з 01.12.2018 по 31.12.2018 розмір орендної плати становить 1 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 166,67 грн.; починаючи з 01.01.2019 по 31.01.2019 розмір орендної плати становить 1 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 166,67 грн.; починаючи з 01.02.2019 розмір орендної плати за 1 (один) місяць оренди становить 89 641,00 грн., в т.ч. ПДВ - 14 940,17 грн. У випадку збільшення розміру податку на землю/нерухомість, розмір орендної плати підлягає пропорційному збільшенню без укладення договору про внесення змін до цього Договору щодо збільшення розміру орендної плати, при цьому орендодавець письмово повідомляє орендаря про збільшення розміру орендної плати та надає його новий розрахунок (п. 5.2. Договору);

- орендна плата сплачується щомісячно в строк не пізніше 20 числа місяця, за який сплачується орендна плата (пункт 5.4);

- Нарахування орендної плати та компенсації комунальних та експлуатаційних витрат починається з дати підписання сторонами акта приймання-передачі про передачу об`єкта оренди орендарю та припиняється з дати підписання сторонами акта приймання-передачі про повернення об`єкта оренди орендодавцю. Якщо днем почату перебігу строку, за який відповідно до цього Договору повинна сплачуватись орендна плата, буде не перше число відповідного місяця, або днем закінчення такого строку буде не останній день відповідного місяця, за ці місяці орендар сплачує орендну плату та компенсацію комунальних та експлуатаційних витрат в розмірі, пропорційному кількості календарних днів у такому місяці, за який відповідно до цього Договору повинна сплачуватись орендна плата та компенсація комунальних та експлуатаційних витрат (п. 5.7. Договору);

- Орендар зобов`язаний вчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату, встановлену цим Договором, та компенсацію комунальних та експлуатаційних витрат (підпункт 6.4.2. пункту 6.4. Договору);

- Орендар зобов`язаний у разі припинення цього Договору повернути орендодавцю об`єкт оренди в належному стані з урахуванням його нормального зношення. Будь-які зміни, що були здійснені в об`єкті оренди орендарем та не були погоджені із орендодавцем, мають бути вилучені орендарем за власний рахунок, а об`єкт оренди має бути приведено до стану, який існував на день передачі об`єкта оренди орендодавцем в оренду на підставі цього Договору (підпункт 6.4.4. пункту 6.4. Договору);

- Після закінчення строку дії договору, в тому числі в результаті розірвання договору, орендар зобов`язаний протягом 5 банківських днів з дня закінчення строку оренди передати (повернути) орендодавцю об`єкт оренди за Актом приймання-передачі. Об`єкт оренди вважається повернутим з дня підписання Акту (пункт 8.1)

- Умовами повернення орендарем орендодавцеві об`єкта оренди є, зокрема, звільнення орендарем об`єкта оренди від власного майна та приведення його у стан, що існував на момент прийняття об`єкта оренди в оренду з урахуванням нормального зношення (підпункт 8.2.1. Договору пункту 8.2. Договору);

- при односторонньому розірванні цього Договору орендодавцем, а також в інших випадках припинення строку дії цього Договору, орендодавець має право направити для підписання орендарю підписаний зі сторони орендодавця акт приймання-передавання з оренди об`єкта оренди. У разі ухилення орендаря від підписання акта приймання-передавання об`єкта оренди та/або нез`явлення орендаря в зазначений у письмовому повідомленні орендодавця час та місці підписання акта, або якщо орендар не повернув протягом десяти календарних днів з дати його отримання підписаний зі свого боку акт приймання-передавання з оренди об`єкта оренди, об`єкт оренди вважається повернутим орендодавцю з дати, що зазначена у письмовому повідомленні орендодавця та/або направленому та підписаному орендодавцем акті приймання-передавання з оренди об`єкта оренди (пункт 8.4. Договору);

- у разі порушення орендарем строків сплати орендної плати та/або комунальних або експлуатаційних витрат орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості (пункт 11.2);

- у разі порушення орендарем строків сплати орендної плати та/або комунальних та експлуатаційних витрат більше, ніж на 30 днів, орендар додатково сплачує орендодавцю 25% річних від простроченої суми (пункт 11.3);

- у разі порушення орендарем строків передачі (повернення) об`єкта орендар сплачує орендодавцю санкцію у розмірі 10% від розміру місячної орендної плати за кожен день прострочення передачі (пункт 11.4);

- у разі розірвання договору внаслідок порушення орендарем зобов`язань за договором, орендар зобов`язується сплатити орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати (пункт 11.8);

- цей Договір вважається укладеним, набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом усього строку оренди, а в частині виконання зобов`язань - до моменту їх повного виконання (п. 12.1. Договору).

На виконання умов договору орендодавець - АТ «ВТБ Банк» передав, а орендар - ТОВ «С21 Інвестмент Україна» прийняв нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 818,1 кв. м, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н. смт Козин, вул. Старокиївська, буд. 31, схема розташування якого наведена в додатку № 1 до Договору, що підтверджується складеним сторонами актом приймання-передачі від 05.11.2018, який підписаний обома сторонами та засвідчений відтиском печаток обох підприємств.

В подальшому, Договором від 22.04.2019 № 1 про внесення змін до Договору сторони виклали в новій редакції пункти 1.1.2., 3.1., 5.2.4., 12.1. Договору.

Так, відповідно до пункту 3.1. Договору (із змінами) строк оренди за цим Договором становить період часу з дати передачі об`єкта оренди в оренду орендарю за актом приймання-передачі та до 10.05.2019 включно.

Згідно з пунктом 5.2.4. Договору (із змінами) починаючи з 01.02.2019 розмір орендної плати з урахуванням її індексації за 1 (один) місяць оренди становить 89 641,00 грн., в т.ч. ПДВ - 14 940,17 грн. Орендна плата за користування об`єктом оренди підлягає щомісячній індексації з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги (індекс інфляції) відповідно розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць (якщо значення індексу інфляції менше 100%, до розрахунку орендної плати за відповідний місяць застосовуються індекс інфляції в розмірі 100%). У випадку збільшення розміру податку на землю/нерухомість, розмір орендної плати підлягає пропорційному збільшенню без укладення договору про внесення змін до цього Договору щодо збільшення розміру орендної плати, при цьому орендодавець письмово повідомляє орендаря про збільшення розміру орендної плати та надає його новий розрахунок.

Пунктом 12.1. Договору (із змінами) сторони узгодили, що цей Договір вважається укладеним, набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 10.05.2019 включно, а в частині виконання зобов`язань, - до моменту їх повного виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до постанови Правління Національного банку України від 18.12.2018 № 849 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного банку «ВТБ Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 18.12.2018 № 3392 «Про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було запроваджено процедуру ліквідації у АТ «ВТБ Банк» строком на два роки з 19.12.2018 по 18.12.2020 включно. Призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «ВТБ Банк», в тому числі з підписання всіх договорів, пов`язаних з реалізацією активів банку, Шевченку О.В . В подальшому, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.10.2019 № 2706 «Про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» всі повноваження ліквідатора делеговано Стрюковій І.О.

07.08.2019 між Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Шевченко О.В. та ТОВ «С21 Інвестмент Україна» укладено Договір № 2 про внесення змін до Договору, відповідно до якого сторони виклали в новій редакції пункти 3.1., 5.2.4., 12.1. Договору.

Так, відповідно до пункту 3.1. Договору (із змінами) строк оренди за цим Договором становить період часу з дати передачі об`єкта оренди в оренду орендарю за актом приймання-передачі та до 31.12.2019 включно.

Згідно з пунктом 5.2.4. Договору (із змінами) починаючи з 11.05.2019 розмір орендної плати з урахуванням її індексації за 1 (один) місяць оренди становить 90 900,01 грн., в т.ч. ПДВ - 15 150,00 грн. Орендна плата за користування об`єктом оренди підлягає щомісячній індексації з урахуванням індексу споживчих цін на товари та послуги (індекс інфляції) відповідно розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць (якщо значення індексу інфляції менше 100%, до розрахунку орендної плати за відповідний місяць застосовуються індекс інфляції в розмірі 100%). У випадку збільшення розміру податку на землю/нерухомість, розмір орендної плати підлягає пропорційному збільшенню без укладення договору про внесення змін до цього Договору щодо збільшення розміру орендної плати, при цьому орендодавець письмово повідомляє орендаря про збільшення розміру орендної плати та надає його новий розрахунок.

Пунктом 12.1. Договору (із змінами) сторони узгодили, що цей Договір вважається укладеним, набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 включно, а в частині виконання зобов`язань, - до моменту їх повного виконання, але в будь-якому разі не може перевищувати граничного строку ліквідації неплатоспроможного банку Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Судом встановлено, що укладений Договір за своїм змістом та правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання норм глави 58 Цивільного кодексу України та §5 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживча річ). В силу частини 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Аналогічне визначення договору оренди міститься і в ст. 759 Цивільного кодексу України.

За змістом частини 1 статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 762 Цивільного кодексу України та статтею 286 Господарського кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 статті 286 Господарського кодексу України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За умовами Договору орендна плата сплачується орендарем щомісячно в строк не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, за який сплачується орендна плата, шляхом переказу коштів на рахунок орендодавця (п. 5.4. Договору).

Відповідно до положень частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 251 Цивільного кодексу України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач неодноразово звертався до відповідача з письмовими вимогами від 06.09.2019 № 5181/1-2 та від 23.09.2019 № 5448/1-2, в яких повідомляв про наявність заборгованості по орендним платежам та вимагав від останнього терміново виконати свої зобов`язання згідно договору оренди. Факт надсилання зазначених вимог підтверджується копіями описів вкладення у цінний лист від 11.09.2019 та від 25.09.2019 відповідно, накладними № 43 та № 309 відповідно та відповідними фіскальними чеками відділення поштового зв`язку.

Відповідач у визначений Договором строк орендні платежі належним чином та в повному обсязі не здійснив. Позивач заявляє до стягнення прострочену заборгованість по орендній платі за період з травня 2019 по 08 листопада 2019 року в сумі 543 743,34 грн.

Суд відхиляє твердження відповідача щодо необхідності зарахування вартості невід`ємних поліпшень житлового будинку в рахунок орендної плати за користування будинком.

Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «С21 Інвестмент Україна» звертався до господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «ВТБ Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ВТБ Банк» Шевченка О.В. про визнання укладеним договору про внесення змін до договору оренди нерухомого майна. В обґрунтування позову позивач зазначав, що він був вимушений здійснювати невід`ємні поліпшення об`єкту оренди у зв`язку з чим поніс витрати в розмірі 1 188 858,07 грн., тому просить визнати укладеним вищевказаний договір про внесення змін № 3 до договору оренди нерухомого майна від 05.11.2018 № 3-1ГО-1-013, з метою зарахування вартості виконаних позивачем невід`ємних поліпшень об`єкта оренди в рахунок орендної плати за договором.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.10.2019 у справі 910/10355/19 у задоволенні позову відмовлено повністю. Даних про оскарження та скасування вказаного рішення матеріали справи не містять.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (див. рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007).

Отже, факти встановлені рішенням у справі № 910/10355/19 не доказуються при розгляді даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Орендодавець має право розірвати Договір в односторонньому порядку і вимагати повернення об`єкта оренди, якщо орендар допустив порушення строку сплати орендної плати або компенсації комунальних та експлуатаційних витрат більше ніж на 30 (тридцять) календарних днів (підпункт 6.1.3 пункту 6.1 Договору).

Пунктом 12.5 Договору сторони встановили, що цей Договір може бути достроково розірваний орендодавцем в односторонньому порядку у випадку наявності заборгованості орендаря з будь-яких платежів, покладених на нього цим Договором, строк якої перевищує 30 (тридцять) календарних днів, незалежно від суми заборгованості. При цьому Договір вважається розірваним з дня отримання орендарем відповідного письмового повідомлення орендодавця. У іншому випадку цей Договір може бути розірваний орендодавцем в односторонньому порядку за умови письмового повідомлення орендаря не менше ніж за 10 (десять) календарних днів до дати розірвання Договору, вказаної орендодавцем в такому письмовому повідомленні. В такому разі Договір вважається розірваним з дати зазначеної в письмовому повідомленні орендодавця (п. 12.5. Договору).

При цьому, пунктом 14.4. Договору сторони узгодили, що якщо інше не передбачено цим Договором, будь-які повідомлення сторін одна одній здійснюються письмово шляхом направлення таких повідомлень засобами поштового зв`язку поштовим відправленням з оголошеною цінністю, описом вкладення та повідомленням про його вручення, кур`єром або шляхом особистого вручення представнику іншої сторони з відміткою про дату отримання та особу, яка його отримала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач направив відповідачу лист від 06.11.2019 № 6137/1-2, в якому повідомляв про одностороннє розірвання Договору, відповідно останнім днем дії Договору є 08.11.2019 та вимагав повернути підписані додаткову угоду про розірвання Договору та акт приймання-передачі (повернення) приміщення.

Факт надсилання відповідного повідомлення разом з доданими до нього проектом договору від 08.11.2019 про розірвання Договору та актом приймання-передачі (повернення майна) за Договором від 08.11.2019 підтверджується копіями відповідних опису вкладення у цінний лист № 590 від 08.11.2019 та фіскального чеку відділення поштового зв`язку.

Враховуючи викладене, суд встановив, що договір є розірваним, а орендні відносини припиненими з 09.11.2019, що представники позивача (орендодавця) та відповідача (орендаря) не заперечували, надаючи суду усні пояснення.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За таких обставин обов`язок доведення факту належної оплати за оренду майна закон покладає на відповідача.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов`язань за Договором та сплати коштів за оренду нерухомого майна в розмірі, більшому, ніж визнає позивач, не представив, доводи позивача не спростував.

Відтак, суд перевіривши розрахунок заборгованості по орендній платі, встановив, що з відповідача за період по 08.11.2019 включно підлягає до стягнення сума основного боргу в розмірі 543 743,29 грн., відтак вимога позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу належить до задоволення частково.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача за прострочення грошового зобов`язання передбачену п. 11.2 Договором пеню в сумі 54 872,88 грн. та на підставі п. 11.3 Договору та ст. 625 Цивільного кодексу України 25% річних в сумі 29 390,23 грн., а також передбачену п. 11.8 Договору неустойку в розмірі 185 644,60 грн., та визначену п. 11.4 Договору штрафну санкцію за порушення строків повернення приміщення в розмірі 204 209,06 грн.

Що стосується стягнення з відповідача пені у сумі 154 872,88 грн. та 25% річних в сумі 29 390,23 грн. за порушення орендарем строків сплати орендної плати, суд зазначає таке.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Пунктом 11.2. Договору передбачено, що у разі порушення орендарем строків сплати орендної плати та/або компенсації комунальних та експлуатаційних витрат орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення, а також відшкодовує завдані орендодавцю збитки.

При цьому, як передбачає частина 1 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

За приписами частини 1 статті 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Водночас вимогами пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із наслідків порушення зобов`язання є сплата неустойки, а в силу вимог ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюються договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання зобов`язання.

Частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України визначено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Відповідно до частини 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Інше встановлено пунктом 11.3. Договору, відповідно до якого у разі порушення орендарем строків сплати орендної плати та/або компенсації комунальних та експлуатаційних витрат більше, ніж на 30 (тридцять) днів, орендар додатково сплачує на користь орендодавця 25 (двадцять п`ять) % річних від простроченої суми.

Таким чином, підвищені проценти за статтею 625 Цивільного кодексу України узгоджені самими сторонами.

Виходячи з наступного розрахунку:

Індекс інфляціїборгПеня (період, сума)25% річних (період, сума)
лютий 89641,00100,5
березень 100,990089,20
квітень 101,090900,00
травень 91809 до 11.05.19; 90 900,00 з 11.05.19100,729615,80+61577,42 = 91193,22, заявлено 60668,43 грн.21.05 - 21.11.19 10331,92 грн.20.06 - 30.11.19 6814,81 грн.
червень 99,5 91536,30 грн. 21.06 - 30.11.19 13567,44 грн.21.07 - 30.11.19 8338,58 грн.
липень99,4 91536,30 грн.23.07 - 30.11.19 10 768,68 грн.22.08 - 30.11.19 6332,31 грн.
серпень 99,7 91536,30 грн.21.08 - 30.11.19 8295,95грн.20.09 - 30.11.19 4514,12 грн.
вересень100,7 91536,30 грн.21.09 - 30.11.19 5690,30 грн.21.10 - 30.11.19 2570,54 грн.
жовтень100,7 92177,05 грн.22.10 - 30.11.19 3146,65 грн.21.11 - 30.11.19 631,35 грн.
Листопад 92822,29 до 09.11.2019 27846,68 заявлено 24752,61 грн.21.11 - 30.11.19 210,23 грн.не заявлено
всього 543 743,29 грн.52011,17 грн.29 201,71 грн.
суд встановив, що з відповідача на користь позивача станом на 30.11.2019 включно належить до стягнення 52 011,17 грн. пені та 29201,71 грн. процентів річних, у зв`язку з чим вказані вимоги належать до задоволення частково.

За змістом частини 4 статті 631 Цивільного кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення.

Крім того, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 204 209,06 грн. штрафної санкції відповідно до умов пункту 11.4 Договору 10% від розміру місячної орендної плати за кожен день прострочення строку повернення орендованого майна з оренди за 22 дні прострочення по 30.11.2019 включно.

За умовами Договору після закінчення строку дії цього Договору, в т.ч. в результаті розірвання Договору, орендар зобов`язаний протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня закінчення строку оренди передати (повернути) орендодавцю об`єкт оренди за актом приймання-передачі. Об`єкт оренди вважається повернутим орендодавцеві з дня підписання сторонами акта приймання-передачі (повернення) об`єкта оренди (п. 8.1 Договору).

Тобто розмір та порядок нарахування вказаної санкції сторони погодили у договорі на основі вільного волевиявлення.

Суд встановив, що договір оренди є розірваним з 09.11.2019, що відповідно до вищенаведених умов договору та згідно із ст. 785 ЦК України породжує для відповідача обов`язок звільнити орендований будинок та передати його орендодавцю протягом п`яти банківських днів, тобто до 15.11.2019 включно. Доказів того, що відповідач повернув орендодавцю орендоване нерухоме майно за актом приймання-передачі, суду не подано. Листи відповідача від 13.11.2019 та від 17.12.2019 свідчать про те, що станом на 30.11.2019 (дата розрахунку), акт приймання передачі підписаний не був.

Частинами 1, 2, 4 статті 217 Господарського кодексу України визначено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

Суд відхиляє посилання відповідача на те, що звільнення орендованого будинку та повернення майна з оренди за актом приймання-передачі було унеможливлено в результаті дій самого орендодавця.

По-перше, лист відповідача від 13.11.2019 №01-13/11 свідчить про отримання вимоги орендодавця та відсутність наміру повертати майно. По-друге, за умовами пунктів 8.5, 8.6 Договору, який підписаний відповідачем на основі вільного волевиявлення, у випадку невиконання орендарем обов`язку щодо передачі об`єкта оренди орендодавець має право увійти в об`єкт оренди, в тому числі за відсутності представника орендаря, замінити замки, скласти та підписати Акт за відсутності орендаря. У цьому випадку всі ризики, пов`язані із невиконанням передачі об`єкта оренди несе орендар. Орендодавець має право притримати у себе майно орендаря до моменту сплати ним всіх належних платежів та відшкодування збитків.

З огляду на викладене, суд погоджується із тим, що у зв`язку із припиненням орендних відносин та неповерненням орендованого майна у орендодавця виникло право на нарахування передбаченої пунктом 11.4 Договору санкції.

Разом із тим, позивачем невірно визначено дату прострочення вказаного обов`язку, та відповідно дату початку розрахунку, оскільки позивачем не враховано, що умовами договору строк повернення визначений у 5 банківських днів а не календарних. Відтак на заявлену дату розрахунку строк прострочення становить 15 днів (з 16.11.по 30.11.2019 включно), у зв`язку з чим вимогу позивача про стягнення з відповідача санкції за прострочення повернення майна з оренди слід задовольнити частково в сумі 139 233,43 грн.

Крім того, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача неустойку, передбачену пунктом 11.8 Договору в сумі 185644,60 грн. за дострокове розірвання договору внаслідок порушення орендарем зобов`язань за договором.

Пунктом 11.8. Договору сторони погодили, що у випадку розірвання цього Договору внаслідок порушення орендарем зобов`язань за Договором, орендар зобов`язується сплатити орендодавцю неустойку в розмірі подвійної місячної орендної плати, а також відшкодувати завдані орендодавцю збитки.

Суд звертає увагу на те, що за правовим змістом зазначена неустойка не стосується встановленого частиною 2 ст. 785 ЦК України особливого виду відповідальності наймача за неповернення орендованої речі у вигляді подвійної орендної плати за весь час користування річчю. Договором між сторонами за прострочення повернення майна з оренди сторонами було передбачено іншу відповідальність, а саме санкцію за пунктом 11.4 Договору.

Неустойка, передбачена пунктом 11.8 Договору за правовим змістом є погодженою сторонами на основі вільного волевиявлення одноразовою санкцією (штрафом), встановленою у розмірі, кратному до суми місячної орендної плати, за дострокове розірвання Договору оренди з вини орендаря.

Відповідно до частини 4 ст. 230 ГК України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Укладаючи вказаний договір, орендодавець мав на меті перш за все отримання орендної плати у встановленому договором порядку та розмірі. Відтак, суд погоджується з тим, що несплата орендної плати є істотним порушенням умов договору оренди, яке в порядку пункту 6.1.3 договору є обґрунтованою підставою для розірвання договору орендодавцем в односторонньому порядку.

В даному випадку, суд встановив, що орендар не виконував обов`язку щодо сплати орендної плати з травня 2019 року, у зв`язку з чим листом від 06.11.2019 №6137/1-2 орендодавець повідомив орендаря про дострокове розірвання договору оренди з 08.11.2019.

Наявність прострочення та розірвання договору з причин такого прострочення не спростовані відповідачем, у зв`язку із чим позовна вимога позивача в частині стягнення неустойки, передбаченої п. 11.8 Договору, в розмірі подвійної місячної орендної плати є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню у розмірі 185 644,58 грн.

З огляду на викладене, суд встановив, що з відповідача належать до стягнення 543 743,29 грн. основного боргу, 52 011,17 грн. пені, 29 201,71 грн. 25% річних, 139 233,43 грн. санкції згідно пункту 11.4 договору та 185 644,58 грн. неустойки згідно пункту 11.8 договору.

Відповідачем не заявлено та не доведено неспівмірність штрафних санкцій та не заявлено про зменшення штрафних санкцій судом.

16.06.2020 між АТ "ВТБ Банк" та Новим кредитором ТОВ "Кратія ЛТД" було укладено Договір №19-КБ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого Банк (позивач у справі) відступає шляхом продажу Новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги за дебіторською заборгованістю за договором оренди нерухомого майна від 05.11.2018 № 3-1ГО-1-013, укладеного між банком та боржником ТОВ "С21 Інвестмент Україна" (відповідач у справі), зазначеною у Додатку №1 до Договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором (пункт 2.1 Договору №19-КБ від 16.06.2020). Згідно додатку №1 до договору, відступається заборгованість за активом на 16.06.2020 в сумі 543 743,34 грн., крім того, зазначено, що до Нового кредитора переходить право стягнення з боржника усіх сум пені, штрафів, неустойок відповідно до умов Договору оренди.

Відповідно до пункту 2.2 Договору № 19-КБ відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 16.06.2020 встановлено, що новий кредитор у день укладення цього договору, але у будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, набуває права кредитора за дебіторською заборгованістю за договором оренди.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (частина 1 статті 510 ЦК України).

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Статтею 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Крім того, відповідно до ст. 770 ЦК України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця.

За таких обставин суд встановив, що до нового кредитора - ТОВ "Кратія ЛТД" шляхом укладення у належній формі відповідно до закону договору №19-КБ про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 16.06.2020, перейшли права орендодавця АТ "ВТБ Банк" вимагати від орендаря ТОВ "С21 Інвестмент Україна" сплати грошової заборгованості з орендної плати та передбачених договором штрафних санкцій в обсязі на на умовах, що існували у банку станом на 16.06.2020.

ІІ. Щодо немайнової вимоги позивача про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання ТОВ «С21 Інвестмент Україна» звільнити житловий будинок загальною площею 818,1 кв.м. за адресою Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Старокиївська, 31, суд зазначає таке.

16.06.2020 між продавцем АТ "ВТБ Банк" та покупцем ТОВ "Кратія ЛТД" було укладено договір купівлі-продажу, за яким, продавець передає житловий будинок загальною площею 818,1 кв.м., житловою площею 280,8 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський район, смт. Козин, вул. Старокиївська, 31, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31; земельну ділянку площею 0,0966 га, яка знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський район, сщ/рада Козинська, кадастровий номер: :03:041:0071 із цільовим призначенням "для ведення садівництва" (далі - нерухоме майно), а покупець приймає майно та і сплачує за нього обумовлену грошову суму у розмірі та порядку встановлених договором (п.1.1, 1.2 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору, вартість нерухомого майна була сплачена покупцем продавцю у повному обсязі до моменту укладення цього договору на підставі протоколу відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став покупець.

Частина 1 статті 316 Цивільного кодексу України встановлює, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частини 1 та 2 статті 319 Цивільного кодексу України встановлюють, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та те, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Суд дійшов висновку про те, що у зв`язку із набуттям ТОВ "Кратія ЛТД" права власності на житловий будинок за адресою смт. Козин, вул. Старокиївська, 31, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 31, ТОВ "Кратія ЛТД" набуло право щодо заявленої у справі №910/17579/19 немайнової вимоги про усунення перешкод у праві користування майном шляхом зобов`язання ТОВ "С21 Інвестмент Україна" звільнити житловий будинок у смт. Козин, вул. Старокиївська 31.

Стаття 321 Цивільного кодексу України встановлює, що:

- право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні;

- особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наведена стаття унормовує захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, констатує, що право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Відповідно до цієї статті, власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном. Зазначений позов має назву «негаторний».

Однією з особливостей цього позову, як правило, є відсутність спорів з приводу належності позивачу майна на праві власності чи іншому титулі. У протилежному випадку власник має право звернутися до суду з двома вимогами - про визнання права власності на майно та усунення перешкод у здійсненні щодо нього правомочностей.

Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Предмет негаторного позову становитиме вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися, розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом (шляхом звільнення виробничих приміщень власника від неправомірного перебування у них майна третіх осіб, виселення громадян з неправомірно займаних жилих приміщень власника, знесення неправомірно збудованих споруд, накладення заборони на вчинення неправомірних дій щодо майна власника тощо).

Підставою негаторного позову слугують посилання позивача на належне йому право користування і розпорядження майном, а також факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним цих правомочностей. При цьому для задоволення вимог власника достатньо встановити факт об`єктивно існуючих перешкод у здійсненні власником своїх правомочностей. Таким чином, право власності як абсолютне право має захищатися лише при доведенні самого факту порушення.

При цьому задоволення негаторного позову можливе за сукупністю двох підстав: наявність у позивача права вимоги усунення перешкод та вчинення перешкод відповідачем. За відсутністю хоча б однієї з обставин, підстави для задоволення негаторного позову відсутні.

Усунення перешкод власнику в користуванні своїм майном як спосіб захисту цивільного права чи інтересу фактично передбачає покладення на відповідача обов`язку припинити дію, яка порушує право, та можливе лише щодо триваючого правопорушення. Якщо ж на момент подання негаторного позову вчинення перешкод у користуванні майном припинилося, то підстав для його задоволення немає.

Позивач за негаторним позовом вправі вимагати усунути існуючі перешкоди, чи зобов`язати відповідача утриматися від вчинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод (наприклад, шляхом знесення неправомірно збудованих споруд, про припинення ремонтних робіт в сусідній квартирі, виселення громадян із належних йому на праві власності приміщень тощо). Захист прав і охоронюваних законом інтересів підприємств і організацій за негаторним позовом здійснюється судом у формі припинення дій, що порушують право, або відновлення становища, яке існувало до порушення права. Якщо негаторний позов визнано обґрунтованим, у резолютивній частині рішення необхідно чітко визначити дії, які повинен вчинити відповідач щодо усунення порушень права власника, і строк виконання цих дій.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до Договору купівлі-продажу, який укладений між АК «ВТБ Банк» та ТОВ «Кратія ЛТД», посвідчений 16.06.2020 приватним нотаріусом Малим О.С. та зареєстрований в реєстрі за № 708, право власності на нерухоме майно переходить від продавця до покупця з моменту державної реєстрації права власності. Передача нерухомого майна здійснюється за актом приймання-передачі в день укладення (підписання) сторонами та нотаріального посвідчення цього договору із одночасною передачею покупцю технічної документації на нерухоме майно, зокрема, технічного паспорту.

При цьому, пунктом 1.3. цього договору продавець засвідчив, що відчужуване нерухоме майно належить йому на праві приватної власності, до цього часу нікому іншому не продане, не подароване, іншим способом не відчужуване, не заставлене, під забороною відчуження/арештом не перебуває, боргом за комунальні та інші послуги і податки не обтяжене, прав у третіх осіб (в тому числі за договорами оренди, найму або лізингу), як в межах, так і за межами України немає, сервітути відносно нього не встановлені, нерухоме майно знаходиться у стані, який є повністю придатним для використання його за цільовим призначенням.

Також, в матеріалах справи наявний акт приймання-передачі нерухомого майна від 16.06.2020, за яким відповідно до умов Договору купівлі-продажу, посвідченого 16.06.2020 приватним нотаріусом Малим О.С. та зареєстрованого в реєстрі за № 708, продавець передав, а покупець прийняв нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 818,1 кв. м, житловою площею 280,8 кв. м, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Старокиївська, 31, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31; та земельну ділянку, площею 0,0966 га, що розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, с/рада Козинська, кадастровий номер: :03:041:0071 із цільовим призначенням «для ведення садівництва», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31. Нерухоме майно оглянуте покупцем до підписання цього Акту, претензій щодо стану, якісних та технічних характеристик нерухомого майна у покупця немає.

З огляду на викладене, ані АТ «ВТБ Банк», ані новий власник ТОВ «Кратія ЛТД» не довели суду факт триваючого правопорушення з боку відповідача відповідача - створення власнику перешкод будь-яким чином у здійсненні його права власності, у зв`язку з чим позовна вимога про усунення перешкод у праві користування майном шляхом зобов`язання ТОВ «С21 Інвестмент Україна» звільнити житловий будинок загальною площею 818,1 кв. м, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Старокиївська, не підлягає задоволенню.

У зв`язку зі частковим задоволенням позову суд відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Крім того, суд звертає увагу сторін на таке.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Разом із тим, сплата судового збору є встановленим законом процесуальним обов`язком позивача, який звертається з позовом до суду, і вказані відносини не мають характеру заснованих на договорі зобов`язальних відносин, сторонами у яких є боржник та кредитор. Відтак, право вимагати від відповідача відшкодування судових витрат не було і не могло бути передано ТОВ «Кратія ЛТД» від АТ «ВТБ Банк» на підставі цивільно-правової угоди, оскільки така передача суперечить правовій природі судового збору та законом не передбачена. З огляду на викладене, суд присуджує відшкодування судового збору пропорційно задоволеним вимогам з відповідача на користь особи, яка сплатила судовий збір - АТ «ВТБ Банк».

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Кратія ЛТД» задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «С21 Інвестмент Україна» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера «Б», )

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Кратія ЛТД» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 108, )

543 743,29 грн. (п`ятсот сорок три тисячі сімсот сорок три гривні двадцять дев`ять копійок) основного боргу,

52 011,17 грн. (п`ятдесят дві тисячі одинадцять гривень сімнадцять копійок) пені,

29 201,71 грн. (двадцять дев`ять тисяч двісті одна гривня сімдесят одна копійка) 25 процентів річних,

139 233,43 грн. (вісімсот сорок дві гривні шістдесят копійок) санкції,

185 644,58 грн. (сто вісімдесят п`ять тисяч шістсот сорок чотири гривні п`ятдесят вісім копійок) штрафу.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «С21 Інвестмент Україна» (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера «Б», )

на користь акціонерного товариства «ВТБ Банк» (01004, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26, код ЄДРПРОУ 14359319)

14 247,51 грн. (чотирнадцять тисяч двісті сорок сім гривень п`ятдесят одна копійка) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

4. У задоволенні решти вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 03.09.2020.

Суддя О.В. Конюх