ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/764/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Агро" (61002, м. Харків, вул. Артема, буд.24, кв.28, ідентифікаційний код 38385877), 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11 Г, ідентифікаційний код 39440996)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АМК-Харків" (61177, м. Харків, вул. Таборова, буд.71/1, кв.6, ідентифікаційний код 40626135)
про стягнення 253 706,47 грн
за участю представників учасників справи:

позивача - адвоката Кутового Г.І., довіреність б/н від 10.09.2019;

третьої особи - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт Агро" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АМК-Харків" про стягнення 253706,47 грн збитків (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог) завданих внаслідок того, що відповідач не зареєстрував податкові накладні на суму 253706,47 грн в Єдиному реєстрі податкових накладних, отже позивач був позбавлений права включити таку суму сплачених коштів до складу свого податкового кредиту за договором на транспортно - експедиційне обслуговування і організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом на території України та в міжнародному сполученні №14/08/2019-1 від 14.08.2019.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.03.2020 залишено позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Агро" без руху. Встановлено позивачу для усунення недоліків позовної заяви 10-денний строк з дня вручення даної ухвали. Позивачу у 10-денний строк з дня вручення даної ухвали подати до господарського суду Харківської області:

- належним чином завірені копії або оригінали: платіжних доручень: №574 від 02.09.2019 на суму 150 000 грн; №2682 від 03.09.2019 на суму 150 000 грн; № 2690 від 04.09.2019 на суму 50 000 грн;

- визначити суму заявлену до стягнення з відповідача;

- обґрунтований розрахунок сум, що заявлені до стягнення з відповідача; докази додаткової сплати судового збору у розмірі 499,97 грн;

- відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.

19.03.2020 до господарського суду Харківської області надійшла заява позивача про усунення недоліків за вх.№7162. До вказаної заяви позивачем надано: копії: платіжних доручень: №574 від 02.09.2019 на суму 150 000 грн; №2682 від 03.09.2019 на суму 150 000 грн; № 2690 від 04.09.2019 на суму 50 000 грн; заява про уточнення позовних вимог; докази поштового направлення вказаних документів в тому числі й заяви про уточнення позовних вимог на адресу відповідача у справі. Також, у вказаній заяві позивачем викладено обґрунтований розрахунок сум, що підлягають стягненню з відповідача.

У заяві про уточнення позовних вимог позивач вказує проте, що сумою, що підлягає стягненню з відповідача є сума у розмірі 253 706,47 грн, що просить врахувати позивач та розгляд справи продовжити з урахуванням цих уточнень.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/764/20. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на "22" квітня 2020 р. о 10:30 год.

В підготовчому засіданні 22.04.2020 без виходу до нарадчої кімнати судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 22.04.2020 про відкладення підготовчого засідання на 19.05.2020 о 14:30.

Представник відповідача у судове засідання 19.05.2020 не з`явився. Ухвала про повідомлення від 22.04.2020 надіслана за місцезнаходженням відповідача: 61177, м. Харків, вул. Таборова, буд. 71/1, кв. 6 , повернута поштовим відділенням на адресу суду із відміткою: "адресат відсутній".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.05.2020 залучено до участі у справі Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11 Г, ідентифікаційний код 39440996) як 3-ю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача. Зобов`язано позивача у дводенний строк з дня постановлення даної ухвали суду надіслати 3-ій особі копію позовної заяви разом з доданими до неї документами листом з описом вкладення, докази чого надати суду в строк до 25 травня 2020 року.

В підготовчому засіданні 19.05.2020 без виходу до нарадчої кімнати судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 19.05.2020 про відкладення підготовчого засідання на 09.06.2020 о 14:20.

В підготовчому засіданні 09.06.2020 без виходу до нарадчої кімнати судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 09.06.2020 про відкладення підготовчого засідання на 06.07.2020 о (б) 14:30.

В підготовчому засіданні 06.07.2020 без виходу до нарадчої кімнати судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 06.07.2020 про відкладення підготовчого засідання на 05.08.2020 о (б) 11:00.

03.08.2020 від Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби надійшли письмові пояснення за вх. №17655, в яких третя особа зазначила проте, що згідно наказу ДПС України №983 від 26.09.2019, а ні позивач, ані відповідач не є великим платником податків, а отже не перебувають на обліку в Офісі великих платників податків. Відповідач перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Харківській області (Київський район міста Харкова), позивач перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Харківській області (Холодногірський район міста Харкова). Отже, третя особа вказала, що рішення у даній справі не може вплинути на її права та обов`язки, тому просила виключити з числа учасників справи Офіс великих платників податків, як неналежного.

Представник позивача у судовому засіданні 05.08.2020 звернувся до суду із усним клопотанням про розгляд справи по суті у день даного судового засідання згідно ч.6 ст. 183 ГПК України.

В підготовчому засіданні 05.08.2020 без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 05.08.2020 про відмову у задоволенні клопотання третьої особи про виключення її з числа учасників справи; закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 18.08.2020 о 10:30; про відмову у задоволенні клопотання позивача по розгляд справи по суті 05.08.2020.

Присутній представник позивача у судовому засіданні 18.08.2020 позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Ухвали господарського суду Харківської області: про залишення позовної заяви без руху від 16.03.2020 повернуто 31.03.2020; про повідомлення від 22.04.2020; про повідомлення від 19.05.2020; про залучення до участі у розгляді справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору від 19.05.2020; про повідомлення від 09.06.2020; про повідомлення від 06.07.2020; про повідомлення від 05.08.2020 були надіслані відповідачу за його місцезнаходженням: 61177, м. Харків, вул. Таборова, буд.71/1, кв.6 , проте повернуті до суду відділенням пошти з відміткою: "адресат відсутній за вказаною адресою".

Однак, у матеріалах справи міститься поштове повідомлення, що повернуте до суду поштовим відділенням про вручення відповідачу 30.03.2020 ухвали про відкриття провадження у справі від 23.03.2020.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився. Ухвалу господарського суду Харківської області від 08.08.2020, що направлена на адресу місцезнаходження третьої особи: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11 Г, повернуто до суду відділенням пошти з відміткою: "адресат відмовився".

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 242 ГПК України, рішення суду надсилаються учасникам справи в електронній формі, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса в особи відсутня.

За визначенням п. 4, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідач та третя особа є повідомленим про дату та час розгляду справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. з 12 березня 2020 року на усій території України запроваджено карантин.

Строк дії карантину неодноразово продовжувався. З урахуванням епідемічної ситуації в регіоні з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя установлено карантин згідно з Постановами КМ № 392 від 20.05.2020, № 500 від 17.06.2020, № 641 від 22.07.2020.

Поряд з цим, пунктом 4 розділу Х Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України (в редакції від 30.03.2020 р.) було передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

18.06.2020 р. Верховною Радою України був прийнятий Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX, який набрав чинності 17.07.2020 р.

Вказаним законом внесено зміни до п. 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, та встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 731-IX, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

На момент розгляду справи по суті строк для подання відзиву на позов та доказів у справі закінчився, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

14.08.2019 року між ТОВ «ПРОФІТ АГРО» (далі по тексту - Позивач), як Замовником та ТОВ «АМК-ХАРКІВ» (далі по тексту - Відповідач), як Виконавцем - Експедитором було укладено Договір № 14/08/2019-1 на транспортно - експедиційне обслуговування і організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом на території України та міжнародному сполученні (далі по тексту - Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору, цей Договір визначає взаємовідносини між Виконавцем - Експедитором та Замовником у зв`язку з наданням послуг з перевезення зовнішньоторговельних і транзитних вантажів у міжнародному сполученні та по території України.

На виконання умов договору відповідачем було надано, а позивачем було прийнято транспортно - експедиційні послуги на суму 1 722 238,8 грн, з яких ПДВ 287 039,41 грн, що підтверджується актами надання послуг, які надані позивачем до матеріалів справи: № 126 від 17.08.2019 на суму 139 008 грн (ПДВ 23 168 грн); № 129 від 19.08.2019 на суму 154 556,60 (ПДВ 25759,43 грн); № 130 від 20.08.2019 на суму 35 296 грн (ПДВ 5 882,67 грн); № 131 від 21.08.2019 на суму 19 424 грн (ПДВ 3 237,33 грн); № 132 від 22.08.2019 на суму 143 968 грн (ПДВ 23 994,67 грн); № 133 від 23.08.2019 на суму 28 247,9 грн (ПДВ 4 707,98 грн); № 134 від 26.08.2019 на суму 47 253,7 грн (ПДВ 7 875,62 грн); № 135 від 26.08.2019 на суму 193 360 грн (ПДВ 32 226, 67 грн); № 136 від 26.08.2019 на суму 39 902,4 грн (ПДВ 6 650, 40 грн); № 137 від 27.08.2019 на суму 25 004,20 грн (ПДВ 4 167,37 грн); № 138 від 27.08.2019 на суму 237 311,70 грн (ПДВ 39 551,95 грн); № 139 від 27.08.2019 на суму 23 460 грн (ПДВ 3 910 грн); № 140 від 30.08.2019 на суму 28 166,40 грн (ПДВ 4 694,40 грн); № 142 від 31.08.2019 на суму 80 592 грн (ПДВ 13 432 грн); № 143 від 31.08.2019 на суму 80 196 грн (ПДВ 13 366 грн); № 159 від 01.09.2019 на суму 156 825 грн (ПДВ 26 137,50 грн); № 160 від 01.09.2019 на суму 61 136,40 грн (ПДВ 10 189,40 грн); № 161 від 01.09.2019 на суму 12 758,40 грн (ПДВ 2 126,40 грн); № 162 від 02.09.2019 на суму 22 097,40 грн (ПДВ 3 682,90 грн); № 163 від 03.09.2019 на суму 29 035,50 грн (ПДВ 4839,25 грн); № 164 від 03.09.2019 на суму 13824 грн (ПДВ 2 304 грн); № 165 від 05.09.2019 на суму 45 952 грн (ПДВ 7 658,67 грн); № 166 від 05.09.2019 на суму 25 840,8 грн (ПДВ 4 306,80 грн); № 167 від 07.09.2019 на суму 37 728,60 грн (ПДВ 6 288,1 грн); № 168 від 07.09.2019 на суму 34 344 грн (ПДВ 5 724 грн); № 169 від 08.09.2019 на суму 6 949,80 грн (ПДВ 1 158,3 грн) (арк. справи № 19-44).

Позивачем було сплачено за надані транспортно - експедиційні послуги в сумі 1 750 000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, що надані позивачем до матеріалів справи , зокрема: № 2607 від 14.08.2019 на суму 100 000,00 грн; № 2609 від 15.08.2019 на суму 100 000,00 грн; № 2620 від 16.08.2019 на суму 100 000,00 грн; № 2622 від 19.08.2019 на суму 100 000,00 грн; № 2623 від 19.08.2019 на суму 100 000,00 грн; № 2630 від 20.08.2019 на суму 100 000,00 грн; № 2637 від 21.08.2019 на суму 100 000,00 грн; № 2639 від 21.08.2019 на суму 100 000,00 грн; № 2645 від 27.08.2019 на суму 200 000,00 грн; № 2651 від 27.08.2019 на суму 100 000,00 грн; № 2655 від 28.08.2019 на суму 100 000,00 грн; № 2659 від 28.08.2019 на суму 50 000,00 грн; № 2669 від 30.08.2019 на суму 150 000,00 грн; № 574 від 02.09.2019 на суму 150 000,00 грн; № 2682 від 03.09.2019 на суму 150 000,00 грн; № 2690 від 04.09.2019 на суму 50 000,00 грн (арк. справи № 45-57, 80-82).

Отже, загальна сума ПДВ по вищевказаним актам надання послуг складає 287 039,81 грн.

Проте позивач у позові посилається на те, що відповідач в порушення вимог діючого на той час законодавства, свої зобов`язання щодо оформлення податкових накладних виконав частково, зокрема зареєстрував податкові накладні: № 17 від 15.08.2019; № 18 від 16.08.2019 на загальну суму ПДВ 33 333,34 грн, а податкові накладні на суму 253 706,47 грн так і не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, тим самим відповідач позбавив позивача права на віднесення сум сплаченого ПДВ по даній операції до складу податкового кредиту у розмірі 253 706,47 грн.

Внаслідок вищевказаної бездіяльності відповідача ТОВ "ПРОФІТ АГРО" зазнало втрат (збитків) у вигляді не отриманого податкового кредиту в розмірі 253 706,47 грн., що повинні бути відшкодовані відповідачем. При цьому позивач, вказує на те, що збитками є сума податкового кредиту у розмірі податку, що сплачений позивачем при одержанні послуг з транспортно - експедиційних послуг відповідно до договору № 14/08/2019-1 від 14.08.2019 р., та не отриманий позивачем внаслідок протиправної поведінки (бездіяльності) ТОВ "АМК - ХАРКІВ". Неотримання позивачем податкового кредиту підтверджується витягом з Єдиного реєстру податкових накладних № 28479 від 04.03.2020 та податковими накладними № 17 від 15.08.2019 та за № 18 від 16.08.2019 на загальну суму ПДВ 33 333,34 грн, що зареєстровані ТОВ "АМК - ХАРКІВ".

Відповідач правом на участь у розгляді справи не скористався, відзив на позов до суду не надав.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Відповідно до ч.1 ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Частиною 5 ст. 306 Господарського кодексу України, визначено загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Господарського кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про транспортну-експедиторську діяльність», експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

Згідно до пункту 14.1.181 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У п. 187.1. ст. 187 Податкового кодексу України вказано, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У статті 198 Податкового кодексу України, встановлено підстави, за яких у платника ПДВ виникає право на податковий кредит; визначено умови, дату, час та порядок його формування; права й обов`язки платників податку в сфері податкових правовідносин; підстави, що унеможливлюють віднесення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту.

Згідно з пунктами 198.1, 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України, право податкового кредиту виникає зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі ввезення їх на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунку платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.4 статті 201 ПК України визначено, що платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер, а пунктом 201.7 статті 201 ПК України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (абзац 18 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Згідно абзацу 14 пункту 201.10 статті 201 ПК України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Отже, враховуючи, що послуги надавались відповідачем у період з 17 серпня 2019 року по 08 вересня 2019 року, рівно як й розрахунки проведені позивачем у вказаний період, відповідач мав зареєструвати податкові накладні з 15 вересня 2019 року по 15 жовтня 2019 року.

Проте, як свідчать матеріали справи у вказаний період відповідачем зареєстровані лише податкові накладні № 17 від 15.08.2019 та за № 18 від 16.08.2019 на загальну суму ПДВ 33 333,34 грн, отже податкові накладні на суму 253 706,47 грн. відповідачем зареєстровані не були.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Таким чином, відповідач з порушенням вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України не зареєстрував податкові накладні, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 253 706,47 грн. З огляду на викладене у цьому випадку є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкові накладні та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи. Отже, наявні усі елементи складу господарського правопорушення, відповідно до цього суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд при розгляді справ про стягнення збитків через не реєстрацію податкових накладних, про що вказував у постановах: від 03.08.2018 у справі № 917/817/17; від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а отже судові витрати: судовий збір у розмірі 3 805,60 грн. суд покладає відповідача у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 610, 611, 612 Цивільного кодексу України, статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМК-Харків" (61177, м. Харків, вул. Таборова, буд.71/1, кв.6, ідентифікаційний код 40626135) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Агро" (61002, м. Харків, вул. Артема, буд.24, кв.28, ідентифікаційний код 38385877) матеріальні збитки у розмірі 253 706,47 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Судові витрати у справі у вигляді: судового збору у розмірі 3 805,60 грн покласти на відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "АМК-Харків" (61177, м. Харків, вул. Таборова, буд.71/1, кв.6, ідентифікаційний код 40626135).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМК-Харків" (61177, м. Харків, вул. Таборова, буд.71/1, кв.6, ідентифікаційний код 40626135) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профіт Агро" (61002, м. Харків, вул. Артема, буд.24, кв.28, ідентифікаційний код 38385877) судовий збір у розмірі 3 805,60 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Профіт Агро" (61002, м. Харків, вул. Артема, буд.24, кв.28, ідентифікаційний код 38385877).

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, будинок 11 Г, ідентифікаційний код 39440996).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АМК-Харків" (61177, м. Харків, вул. Таборова, буд.71/1, кв.6, ідентифікаційний код 40626135).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "28" серпня 2020 р.

Суддя І.О. Чистякова