ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2020м. ДніпроСправа № 904/1801/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Прокопенко А.В., розглянув спір

за позовом Криворізької міської ради, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості з орендної плати за землю в сумі 2 113 614,85 грн.

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Криворізька міська рада звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 1 595 372,92 грн., що складають суму заборгованості за договором оренди земельної ділянки від 25.03.2011; 518 241,93 грн. - пені.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди земельної ділянки від 25.03.2011 в частині своєчасного та повного внесення орендних платежів.

Ухвалою від 07.04.2020 позовну заяву Криворізької міської ради залишено без руху у зв`язку з тим, що остання подана без додержання вимог, викладених у статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

08.04.2020 від позивача надійшла заява, до якої останнім залучено оригінал платіжного доручення № 22 від 01.04.2020 про сплату судового збору в сумі 1 530,76 грн., відсутність якого на момент подання позовної заяви стала підставою для залишення її без руху.

13.04.2020 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/1801/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 13.05.2020, про що постановлено ухвалу.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України Постанови № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", відповідно до якої, через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 до 03.04.2020 в Україні вводиться карантин, та згідно з листом Ради суддів України № 9рс-186/20 від 16.03.2020, рекомендовано встановити особливий режим роботи судів, у зв`язку з чим розгляд підготовчого засідання відкладався до 03.06.2020, 06.07.2020, про що постановялись ухвали суду від 13.05.2020 та 03.06.2020.

У підготовче засідання 06.07.2020 представники сторін не з`явились, від позивача надійшла заява про розгляд справи у підготовчому засіданні 06.07.2020 без його участі.

Ухвалою суду від 06.07.2020 розгляд підготовчого засідання було відкладено до 22.07.2020.

За змістом пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 731-IX від 18.06.2020 (набрав чинності 17.07.2020) процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Від відповідача клопотань про продовження процесуального строку на подачу відзиву не надходило.

Таким чином, строк на подачу відзиву закінчився 07.08.2020.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи, на адресу останнього, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, направлялась ухвал Господарського суду Дніпропетровської області від 03.06.2020, 06.07.2020, 22.07.2020, які були повернуті до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою "адресат відсутній".

За приписами пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суд від 22.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 25.08.2020.

Від представників сторін будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або продовження процесуальних строків не надходило.

25.08.2020 від позивача до канцелярії суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Приймаючи до уваги запроваджені на території України заходи щодо убезпечення населення від поширення гострих респіраторних захворювань та в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з укладенням договору оренди земельної ділянки від 25.03.2011, строку дії цього договору, умов та строків оплати за орендовану земельну ділянку та встановлення факту неналежного виконання відповідачем умов договору в частині оплати за орендовану земельну ділянку.

Доказами, якими позивач підтверджує позовні вимоги є: договір оренди земельної ділянки від 25.03.2011 (а.с. 9-12); рішення Криворізької міської ради № 187 від 26.01.2011 (а.с. 13); акт визначення меж земельної ділянки в натурі від 02.02.2011 (а.с. 14); акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с. 15); витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 149 від 01.02.2016 (а.с. 16); лист № 22-28-0.22-125/2-19 від 04.01.2019 про індексацію нормативної грошової оцінки земель (а.с. 17); лист № 8574/9/04-36-56-44 від 05.08.2019 (а.с. 28); розрахунок договірних обов`язків (а.с. 29-28, 32); лист № 465/9/04-36-56-44 від 01.10.2019 (а.с. 31); претензії (а.с. 33-35); лист № 01-299 від 26.02.2016 (а.с. 36); рішення Криворізької міської ради № 3728 від 24.06.2015, № 3732 від 24.06.2015, № 1522 від 29.03.2017, № 1862 від 12.07.2017, № 2816 від 27.06.2018, № 2815 від 27.06.2018 (а.с. 37-42,50, 59 ); ставки земельного податку та розмір орендної плати за землю (а.с. 43-49, 51-58).

25.03.2011 між Криворізькою міською радою (Орендодавець) та Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" (Орендар) укладено Договір оренди земельної ділянки (державна реєстрація від 01.06.2011 № 00479).

Відповідно до пунктів 1-6 цього Договору, на підставі рішення міської ради від 26.016.2011 №187, Криворізька міська рада передала Приватному акціонерному товариству "Криворіжіндустрбуд" у строкове платне користування строком на 10 років, земельну ділянку площею 6, 8374 га, з кадастровим номером :08:055:0261, для розміщення виробничих приміщень, що знаходиться на вул. Лозуватській, 116 а, в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу.

На земельній ділянці розміщені об`єкти нерухомого майна, комплекс згідно із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП КБТІ від 17.12.2003 № 2328125.

Земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню. Інші особливості об`єкта, які можуть вплинути на орендні відносини, відсутні.

Річна орендна плата вноситься «Ориндарем» виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Податковим кодексом України, на підставі довідки (або витягу) про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаного управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, на рахунок Управління держказначейства у м. Кривому Розі № 332 118 127 00019, , у банку ГУДКУ в Дніпропетровській області, МФО 805012 (пункт 7 Договору).

Згідно з пунктом 9 Договору орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою.

Пунктом 10 Договору передбачено, що розмір нормативної грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв`язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог діючого законодавства.

Орендар самостійно зобов`язується щорічно відповідно до інформації Держкомзему про коефіцієнт індексації грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, здійснювати індексацію грошової оцінки земельної ділянки.

Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору.

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням її цільового призначення та коефіцієнту індексації, визначених законодавством, за затвердженою Кабінетом Міністрів формою, що заповняється під час укладання або зміни умов Договору чи продовження його дії (пункт 11 Договору).

Для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок (п. 289.1. ст. 289 ПК України).

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (пп. 14.1.125 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

Підпунктами 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 ПК України регламентовано, що розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути більшою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Розмір річної орендної плати за земельні ділянки вираховується на підставі даних витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, помножених на значення ставки орендної плати, розмір якої визначається відповідним рішенням міської ради. Місячний розмір орендної плати визначається шляхом ділення річної орендної плати на 12, що відповідає кількості місяців у році.

Пунктом 14 Договору визначено, що Орендар самостійно обчислює суму орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подає відповідному органу державної податкової служби податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Аналогічні зобов`язання містяться й у пункті 286.2 статті 286 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту б) пункту 30 договору оренди орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення у повному обсязі орендної плати. В свою чергу, за змістом пункту 33 договору орендар зобов`язаний, зокрема:

систематично сплачувати орендну плату в повному обсязі в установлений Договором строк;

у строки встановлені законодавством України, надавати до органів державної фіскальної служби розрахунок податкових зобов`язань з орендної плати за землю;

у разі несплати узгодженої суми податкового зобов`язання протягом граничних строків орендар зобов`язаний сплатити штраф згідно зі статтею 126 Податкового кодексу України тощо.

Згідно статтею 143 Конституції України, статтею 12 Податкового кодексу України, частиною 1 статті 69 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" Криворізька міська рада наділена повноваженнями самостійно встановлювати ставки місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених Податковим кодексом України.

Такий підхід пояснюється принципом правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності місцевого самоврядування, під яким розуміється право територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до статей 7, 140 Конституції України в Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Так, рішенням Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3728 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу, яка у тому числі містить середню (базову) вартість 1 кв.м. земель міста станом на 01.01.2014 у розмірі 270,60 грн. Згідно пункту 6 цього рішення, воно набуло чинності з 01.01.2016.

Рішенням Криворізької міської ради від 24.06.2015 №3727 "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу", яке набрало чинності з 01.01.2016 та пунктом 4 якого визначено орендну плату за користування земельними ділянками у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки цих ділянок. Згідно з пунктом 6 цього рішення при розрахунку ставок земельного податку та розміру орендної плати за користування земельними ділянками введено понижувальний коефіцієнт до вартості земельних ділянок, визначеної відповідно до витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земель міста, у розмірі 0,30 (з урахуванням коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель: станом на 01.01.2014 у розмірі 1,000; на 01.01.2015 1,249).

Рішенням Криворізької міської ради від 29.03.2017 №1522, яке набрало чинності 01.04.2017, внесено зміни до рішення міської ради від 24.06.2015 №3727 та пунктом 5 визначено, що розмір орендної плати за користування земельними ділянками комунальної власності складає 0,9% від нормативної грошової оцінки земель міста, затвердженої рішенням міської ради від 24.06.2015 №3728. При цьому, цим же рішенням виключено пункт 6 (щодо застосування понижувального коефіцієнту 0,30).

Також, рішенням Криворізької міської ради від 12.07.2017 №1862 "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2018 році", яке набрало чинності 01.01.2018, визначено річний розмір орендної плати за користування ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» земельною ділянкою, залежно від коду класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548, та коду розділу класифікацій видів економічної діяльності, затвердженої наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 №457, у розмірі 0,9% від нормативної грошової оцінки земель міста.

Рішенням Криворізької міської ради від 27.06.2018 №2816 "Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2019 році", яке набрало чинності 01.01.2019, визначено річний розмір орендної плати за користування ПрАТ «Криворіжіндустрбуд» земельною ділянкою, залежно від коду класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 №548, та коду розділу класифікацій видів економічної діяльності, затвердженої наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 №457, у розмірі 0,9% від нормативної грошової оцінки земель міста.

За положеннями статті 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

В силу пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, на виконання пункту 289.3 статті 289 Податкового кодексу України, на своєму офіційному сайті (http://1апd.gоу.uа) публікує коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель за попередні роки, згідно яких для земель несільськогосподарського призначення вони становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік -1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік- 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433, 2016 рік - 1,06, 2017 рік - 1,0.

Держгеокадастр не пізніше 15 січня поточного року інформує Державну фіскальну службу України і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Згідно листа Держгеокадастру від 04.01.2019 №22-28-0.22-125/2-19 значення коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель несільськогосподарського призначення за 2018 рік становить 1,0.

Відповідно до Витягу управління Дероюгеокадастру у Криворізькому районі від 01.02.2016 №149 (а.с.16), нормативно грошова оцінка земельної ділянки у 2016 році складає 72 644 640,04 грн.

Таким чином, за період з 01.04.2017 по 31.07.2019 позивачем нараховано борг зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою площею 6, 8374 га, за кадастровим номером :08:055:0261, що розташована на вул.. Лозуватській, 116 а, в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, в загальному розмірі 1 595 372,92 грн.

Заборгованість позивачем не сплачена.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою та пеню за прострочення виконання зобов`язання, що і є причиною спору.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 1, 13 Закону України "Про оренду землі").

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати (ст. 21, 24 Закону України "Про оренду землі", статтею 206 Земельного кодексу України).

Однією із істотних умов договору оренди, згідно частина 1 статті 284 Господарського кодексу України, є орендна плата з урахуванням її індексації. Аналогічна норма міститься і в статті 15 Закону України "Про оренду землі".

Статтею 24 Закону України "Про оренду землі" серед прав орендодавця визначено право вимагати від орендаря своєчасно вносити орендну плату.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, орендна плата за земельну ділянку за договором від 25.03.2011 за період з 01.04.2017 по 31.07.2019 становить 1 595 372,92 грн.

Сума заборгованості відповідача підтверджується листами Криворізького південного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 05.08.2019 та 01.10.2019 (а.с.28, 31). Додатками до цих листів є розрахуноки заборгованості відповідача з орендної плати за землю у сумі 1 595 372,92 грн.

Крім того, 20.09.2018, 05.02.2019 та 24.05.2019 позивачем на адресу відповідача направлені претензії щодо неналежного виконання умов договору земельної ділянки.

Вимоги позивача щодо сплати заборгованості відповідачем не виконані.

Відповідно до статей 96, 206 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Особливості справляння плати за землю визначено розділом VIII Податкового кодексу України.

Так, згідно з підпунктами 14.1.147 пункту 14.1 статті 4 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (пп. 14.1.72 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Власники земельних ділянок - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які відповідно до закону набули права власності на землю в Україні, а також територіальні громади та держава щодо земель комунальної та державної власності відповідно (пп. 14.1.34 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди (пп.14.1.73 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України).

У даній справі відповідач є землекористувачем, якому надана у користування земельна ділянка за договором оренди землі.

Згідно з вимогами пункту 287.1 статті 287 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок, а також орендну плату за земельні ділянки державної та комунальної власності з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Плата за землю встановлюється двома різними способами для різних видів володіння земельними ділянками: земельний податок сплачується власником землі, а орендна плата вноситься орендарем земельної ділянки за договором оренди землі.

Таким чином, земельний податок і орендна плата це різні платежі, які сплачуються різними суб`єктами.

Згідно пунктами 288.1. - 288.4. статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Отже, орендарі земельних ділянок державної та комунальної власності є платниками орендної плати за землю.

Зобов`язання за договором оренди землі своєчасно вносити саме орендну плату, відповідачем не виконано, докази, які б свідчили про сплату відповідачем орендної плати за земельну ділянку в матеріалах справи відсутні.

Нормами статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Заборгованість по сплаті орендної плати за землю підтверджується належними доказами, які безпосередньо стосуються предмету спору щодо орендної плати.

Докази сплати цієї заборгованості відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Криворізької міської ради про стягнення заборгованості з орендної плати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Крім заборгованості зі сплати орендної плати позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 518 241,93 грн.

Порушенням зобов`язання, у розумінні статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 217 Господарського кодексу України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до статей 230, 231 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В пункті 13 Договору сторони також обумовили, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня, яка нараховується на суму боргу по орендній платі за земельну ділянку (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день такого погашення.

Чинним законодавством передбачено право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання, і лише за відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України. Наведене узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 по справі № 910/22541/16.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, судом помилок не виявлено.

Отже, вимога позивача про стягнення пені за період з 31.05.2017 по 31.03.2020 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Криворіжіндустрбуд" (50051, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Криворіжсталі, буд. 10; ) на користь Криворізької міської ради (50101, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пл. Молодіжна, 1; ) 1 595 372,92 грн. (один мільйон п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч триста сімдесят дві гривні 92 коп.) - основного боргу, 518 241,93 грн. (п`ятсот вісімнадцять тисяч двісті сорок одна гривня 93 коп.) - пені, 31 704,22 грн. (тридцять одна тисяча сімсот чотири гривні 22 коп.) - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 04.09.2020.

Суддя І.Ф. Мельниченко