РІШЕННЯ

Іменем України

01 вересня 2020 року справа № 927/580/20
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., за участю секретаря судового засідання Хіловської І.Д., розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АВТОЦЕНТР КАМАЗ", вул. Інструментальна, б. 17-А, м. Чернігів, 14037

e-mail:

до Фермерського господарства "САПФІР - М.М.", вул. Гагаріна, буд. 24, с. Хоробичі, Городнянський район, Чернігівська область, 15122

e-mail:

про стягнення 49185 грн. 22 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 43425 грн. 55 коп., 3% річних у сумі 2164 грн. 82 коп. та інфляційних нарахувань у сумі 3594 грн. 85 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, що виникли на підставі договору про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту автомобільних (колісних) транспортних засобів №10/10-2017-1-КТОР від 10.10.2017.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 02.02.2020 відкрите спрощене позовне провадження у справі №927/580/20 без повідомлення учасників сторін. Вказаною ухвалою відповідача повідомлено про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк (до 27.07.2020) без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Від сторін заяв та клопотань не надійшло, відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не наданий, ухвалу суду від 02.07.2020 отримано 11.07.2020, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №018 від 08.07.2020. Також відповідач не повідомляв суд про намір подати відзив на позовну заяву у більш тривалий строк згідно положень п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч.8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

10.10.2017 між Фермерським господарством «Сапфір - М.М.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Чернігівський автоцентр КАМАЗ» укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування та поточного ремонтних автомобільних (колісних) транспортних засобів №10/10-2017-1-КТОР, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання протягом строку дії договору, за місцем розташування виконавця: м. Чернігів, вул. Інструментальна, 17-А, надавати комплекс робіт/послуг з технічного обслуговування та поточного ремонту (далі роботи/послуги, ТО/ПР) автомобільних (колісних) транспортних засобів, у тому числі причепів, агрегатів, запасних частин тощо (далі ТЗ) зі встановленням запчастин і використанням супутніх товарів, необхідних при проведенні зазначених робіт, а замовник приймає на себе зобов`язання прийняти виконані роботи та своєчасно і у повному обсязі їх оплати. Під технічним обслуговуванням сторони розуміють операції чи комплекс операцій із задоволення вимог, установлених експлуатаційною чи сервісною документацією ТЗ як умова забезпечення відповідності його експлуатаційних характеристик вимогам виробника і нормативних документів. Під поточним ремонтом сторони розуміють ремонт, крім гарантійного ремонту, який виконується для забезпечення або відновлення роботоздатності ТЗ і полягає в заміні і (або) відновленні окремих частин (може виконуватись заявочно або за результатами діагностування агрегатним, знеособленим та іншими методами) ( а.с. 44-47).

За умовами п. 1.6, п.1.8 договору конкретний перелік та вартість послуг, запасних частин та матеріалів, що надаються замовнику, визначається при кожному прийманні автомобіля та ТО/ПР та оформляється нарядом-замовленням. Наряд-замовлення узгоджується з замовником та є підставою для складання остаточних розрахунків. Загальна сума договору складається із загального числа сум, вказаних в нарядах-замовленнях, оформлених під час терміну дії договору.

Згідно із п.2.6 договору роботи/послуги виконуються відповідно до наряд-замовлення та приймаються згідно акту виконаних робіт, які підписуються уповноваженими представниками сторін і є невід`ємною частиною договору.

У наряд-замовленні зазначається перелік замовлених замовником робіт та виконаних виконавцем робіт/послуг, перелік та вартість використаних запасних частин та допоміжних матеріалів, перелік деталей та матеріалів, наданих для виконання робіт замовником, а також терміни виконання робіт ( п.2.7).

Відповідно до п. 3.2.3 договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати розрахунки згідно рахунків, виставлених виконавцем.

Згідно із п.4.1-4.2 договору вартість робіт, запасних частин та матеріалів договірна. Сторони погодили, що ціни на роботи, запасні частини та матеріалами є звичайними, вільними відпускними. Вартість робіт, запасних частин та матеріалів зазначається в рахунку на підставі діючих цін виконавця та містяться у наряд-замовленні та/або акті виконаних робіт, що складається виконавцем після проведення ТО/ПР ТЗ і підписується представниками обох сторін.

За умовами п. 4.4 замовник проводить розрахунок з виконавцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця у національній валюті України наступним чином:

- попередній розрахунок - до надання послуг згідно рахунку, виставленого виконавцем;

-остаточний розрахунок (доплата) по факту встановлених запасних частин та матеріалів і витраченого часу - після надання послуг, протягом 5 (п`ять) робочих днів з дати виставлення виконавцем рахунку або складання виконавцем акту виконаних робіт, у тому числі з урахуванням п.2.17 договору. У випадку застосуванням до замовника п. 4.3 договору - спочатку зараховується оплата, згідно п.4.3 договору, а потім оплата за виконані роботи, згідно наряду замовлення та рахунку.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2017; якщо жодна із сторін не пізніш ніж за 30 календарних днів до закінчення стоку дії договору не повідомить другу сторону в письмовій формі про розірвання (припинення) договору, договір продовженим на 1 (один) рік на тих же умовах , які були передбачені договором, і так кожного року. Договір та усі додатки та документи, які його стосуються договору та складені у зв`язку з виконанням договору, передані факсом/електронною поштою або іншими засобами зв`язку, мають юридичну силу до моменту обміну оригіналами (п.7.5 договору).

Сторонами договору складено та підписано, відповідно до заявки №18 від 08.10.2018, наряд-замовлення на надання послуг з технічного обслуговування та ремонту транспортного засобу №1 від 19.10.2018, у якому визначено повний перелік послуг, вартість яких вскладає складає 143425 грн. 55 коп. ( а.с.48-49).

Позивачем (виконавець) виконані роботи (надані послуги) на замовлення відповідача, що підтверджено актом приймання-здачі виконаних робіт №3076 від 19.10.2018 на суму 143425 грн.55коп. (а.с. 50). У вказаному акті зазначено, що виконані згідно наряда-замовлення №1 від 19.10.2016 роботи, виконано у повному обсязі.

З боку замовника акт приймання-здачі виконаних робіт №3076 від 19.10.2018 підписаний без зауважень та заперечень.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовуються.

Позивачем був виставлений відповідачу рахунок на оплату за замовленням №3396 від 19.10.2018, якийм підтверджено, що позивачем були виконані роботи на загальну суму 143425 грн. 55 коп. ( а.с.51).

Відповідачем частково сплачено вартість наданих позивачем послуг, а саме: 22.10.2018 відповідачем сплачено 80000 грн.00коп.; 29.11.2018 - сплачено 20000 грн.00коп., що підтверджено випискою банку з рахунку позивача за 22.10.2018.( а.с. 52-55).

Решта заборгованості у сумі 43425 грн. 55 коп. відповідачем сплачена не була.

Сторонами договору складено та підписано акти взаєморозрахунків за період листопад 2018 року, перше півріччя 2019року, 3 квартал 2019 року, відповідно до яких відповідач визнав заборгованість у сумі 43425 грн.55 коп.( а.с. 56)

Позивачем на адресу відповідача направлені претензії №04 від 18.01.2019, №59 від 07.05.2020 з вимогою про сплату заборгованості у розмірі 43425 грн.55 коп. (а.с.51,64). Докази вручення наявні у матеріалах справи (а.с. 60-62,66-67).

Відповідач вимоги претензії залишив без відповіді та задоволення.

Заборгованість у розмірі 43425 грн.55 коп. заявлена до стягнення позивачем за даним позовом.

На підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення платежу з 25.10.2018 по 22.06.2020 на суму 2164 грн. 82 коп., а також інфляційні нарахування за період з листопада 2018 по травень 2020 на суму 3594 грн. 85 коп., що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 23-26).

Заперечень на позов відповідач не надав, а також після отримання ухвали суду не скористався правом ознайомлення із матеріалами справи, подання заяв та клопотань по суті спору.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Судом встановлено, що укладений позивачем та відповідачем правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання глави 63 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до норм ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, що підтверджується актом приймання-здачі виконаних робіт №3076 від 19.10.2018, рахунком на оплату замовлення №3396 від 19.10.2018.

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовані.

З порушенням умов п. 4.4 договору відповідачем здійснено часткову оплату наданих позивачем послуг на загальну суму 80000 грн. 00 коп., решту вартості наданих послуг відповідач не сплатив, сума заборгованості склала 43425 грн. 55 коп.

Відповідно до акту звірки взаєморозрахунків за період 1 півріччя 2019 року, відповідач підтвердив свої зобов`язання перед позивачем та визнав суму боргу на суму 43425 грн.55 коп. (а.с.57).

Крім того вимоги претензій відповідачем залишені без виконання.

Таким чином, матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджений факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем у сумі 43425 грн. 55 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.

З урахуванням викладеного вище вимога щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 43425грн.55 коп. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення платежу з 25.10.2018 по 22.06.2020 на суму 2164 грн. 82 коп., а також інфляційні нарахування за період з листопада 2018 по травень 2020 на суму 3594 грн. 85 коп.

Наданий позивачем розрахунок вказаних нарахувань відповідає фактичним обставинам справи, а тому вимога про стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення платежу з 25.10.2018 по 22.06.2020 на суму 2164 грн. 82 коп., а також інфляційних нарахувань за період з листопада 2018 - травень 2020 на суму 3594 грн. 85 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача витрат зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "САПФІР - М.М.", вул. Гагаріна, буд. 24, с. Хоробичі, Городнянський район, Чернігівська область, 15122, ідентифікаційний код юридичної особи 35274787 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АВТОЦЕНТР КАМАЗ", вул. Інструментальна, б. 17-А, м. Чернігів, 14037, ідентифікаційний код юридичної особи 14350235, заборгованості у сумі 43425 грн.55коп., 3% річних у сумі 2164 грн.82коп., інфляційних нарахувань у сумі 3594 грн.85коп., а також витрати зі сплати судового збору у сумі 2102 грн. 00 коп. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 01.09.2020.

Суддя Демидова М.О