РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.09.2020Справа № 910/5804/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валокс Авто»

про зобов`язання вчинити дії

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валокс Авто» з позовом про зобов`язання відповідача в особі ліквідаційної комісії, визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «Валокс Авто» кредиторські вимоги АТ КБ «Приватбанк», що складаються з: заборгованості за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок» в сумі 78588,43 грн (заборгованість по основному кредиту в розмірі 7686,02 грн, заборгованість по відсоткам 21184,38 грн, борг по комісії 5063,11 грн та борг по пені - 44654,92 грн) та заборгованості надані послуги розрахунково-касового обслуговування в сумі 100 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.04.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 11.05.2020, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 21.05.2020 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 29.05.2020. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 25.05.2020.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 30.04.2020 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, дійсну станом на дату винесення ухвали про відкриття провадження у справі, а саме: 02139, м. Київ, вул. Курнатовського, буд. 2, кв. 121.

Однак, станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернувся поштовий конверт №870 із відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 30.04.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26.03.2012 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Валокс Авто» (відповідач) шляхом подання Заяви про відкриття поточного рахунку і картки зі зразками підписів та відтиску печатки від 22.03.2012, приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, в результаті чого між сторонами був укладений договір банківського рахунку, відповідно до якого відповідачу було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 .

26.03.2012 відповідач за допомогою системи клієнт-банк/інтернет клієнт-банк Приват24 подав заявку на встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок № НОМЕР_1 й погодився на Умови та Правила надання послуги «Кредитний ліміт» на поточний рахунок, котрі розміщені на загальнодоступному веб-сайті www.privatbank.ua.

Договір від 26.03.2012 складається із Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки від 22.03.2012, Заяви про встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок від 26.03.2012, Умов та Правил надання банківських послуг за послугою «Кредитний ліміт» та Тарифів Банку.

Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку (надалі-Умови) які розміщені на сайті www.privatbank.ua, визначений порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом. Вказані правила затверджені наказом банку СП-2010-256 від 06.03.2010, їх витяг станом на 22.03.2012 доданий до позову.

Відповідно до поданої заяви Банк взяв на себе зобов`язання при наявності вільних грошових ресурсів здійснювати обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого Банк повідомляє клієнту на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з Заявою складають Договір банківського обслуговування.

Розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом становить 24% річних, нарахованих на суму заборгованості за кредитом (п.3.18.4.1.2 Умов); розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом становить 48%річних, нарахованих на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом (п.3.18.4.1.3), розмір комісії за користування ліміту становить 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існує на кінець банківського дня за попередній місяць (п.3.18.4.4 Умов), розмір пені подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п.3.18.5.1 Умов).

Відповідно до Договору Відповідачу встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет КЛІЄНТ банк, sms-повідомлення або Інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

За умовами п. 3.18.1.16. Умов, при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі). Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронного цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладанні договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта.

У відповідності до п. 3.18.1.3. Умов, кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Згідно 3.18.1.8 Умов, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкритті поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»). При порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених «Умовами та правилами надання банківських послуг», Банк по свій розсуд, має право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту. При належному виконанні Клієнтом зобов`язань, передбачених «Умовами та правилами надання банківських послуг», при відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування Ліміту, проведення платежів Клієнта в порядку обслуговування Ліміту може бути продовжено Банком на той самий строк. Термін також може бути змінений Банком згідно п. 3.18.2.3.4 цього розділу «Умов і правил надання банківських послуг». Згідно ст. 212, 651 ЦКУ при порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань по кредиту, Банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань має право встановити інший термін повернення кредиту При цьому Банк направляє Клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банку, смс-повідомлення чи інших). У разі непогашення заборгованості в термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної в повідомленні вважається простроченою.

Відповідно до п. 3.18.1.11 Умов та Правил періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом котрого безперервно існувало дебетове сальдо та поточному рахунку на поточному рахунку. Період безперервного користування «кредитним лімітом на поточному рахунку» - 35 днів. Початком періоду безперервного користування кредитним лімітом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості по кредиту в цей період не впливають на зміну дати закінчення періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку зафіксовано нульове дебетове сальдо.

Відповідно п. 3.18.2.2.3 Умов та Правил Клієнт зобов`язаний здійснювати погашення кредиту, отриманого в межах встановленого Ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.18.1.11.

За приписами п. 3.18.4.1.3 Умов та правил у випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо на позиковому рахунку підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.

Відповідно п.3.18.4.1.4 Умов та Правил під «непогашенням кредиту» мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового сальдо при закритті банківського дня.

Тобто строк повернення кредитного ліміту - 90 днів з моменту утворення дебетового сальдо.

У п. 3.18.1.6. Умов визначено, що ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, смс - повідомлення або інших).

Матеріалами справи встановлено, що банк (позивач) виконав свої зобов`язання по договору, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 13500 грн, що підтверджується випискою про рух коштів по поточному рахунку відповідача № НОМЕР_1 .

Розділом 3.18.4 Умов встановлений порядок розрахунків за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує відсотки, виходячи з відсоткової ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована відсоткова ставка).

При необнулені дебетового сальдо в одну з дат періоду, в котрому дебетове сальдо підлягало обнуленню, на протязі 90 днів з останньої дати періоду, в котрому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом у розмірі 24 (двадцять чотири) % річних, починаючи з останньої дати періоду, у котрому дебетове сальдо підлягало обнуленню.. (п.3.18.4.1.2 Умов).

У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду , в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91 -го дня після дати закінчення періоду , в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь- якого з грошових зобов`язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 48 (сорок вісім) % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов`язань, (п.3.18.4.1.3 Умов).

Згідно п. 3.18.4.9 Умов розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату стати.

Відповідно п. 3.18.4.3 Умов та Правил проценти, неоплачені по збігу строку безперервного користування кредитом , вважаються простроченими.

Строк уплати процентів протягом 90 днів з моменту утворення дебетового сальдо.

Клієнт сплачує Банку комісію за використання Ліміту відповідно до п.п.3.18.1.6, 3.18.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, (п. 3.18.4.4).

За п. 3.18.4.6. Умов та Правил нарахування комісії здійснюється в день сплати Тобто, датою сплати комісії є 1-е число кожного місяця.

Відповідно до п. 3.18.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п.3.18.2.2, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 Умов, Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.3.18.4.1.3 Умов від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно п.3.18.2.3.4 Умов Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, відповідно до 3.18.5.4 Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.

Пунктом 3.18.6.1. Умов визначено, що цей договір, а саме - обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань Сторонами за цим Договором.

Як встановлено судом, відповідачу встановлено кредитний ліміт на рахунок № НОМЕР_1 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банк -Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -повідомлення або інших), що врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг», і відповідач скористався банківськими коштами в межах встановленого ліміту.

Як зазначав позивач у позові, суми кредитного ліміту в розмірі 78588,43 грн відповідач в повному обсязі та в межах строків, встановлених умовами Договору, не повернув, що підтверджується випискою про рух коштів з банківського рахунку відповідача.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Вимогами ст.1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, а саме як сплата неустойки так і відшкодування збитків (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що відповідачем всупереч умов договору прострочено виконання своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, допущено порушення умов договору, а також ст. 526, 530, 553, 554, 559, 1049, 1054 Цивільного кодексу України.

Як зазначив позивач у позові, станом на 20.01.2020 у відповідача існує заборгованість перед позивачем за Договором за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок» б/н від 26.03.2012, яка становить 78588,43 грн, а саме: 7686,02 грн заборгованості за кредитом, 21184,38 грн заборгованості за відсотками, 5063,11 грн боргу по комісії та 44654,92 грн пені, а також 100 грн заборгованості за надані послуги з розрахунково-касового обслуговування.

Доказів погашення відповідачем вказаних сум заборгованості матеріали справи не містять.

Разом з тим, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з 25.03.2015 відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Валокс Авто» перебуває у стані припинення за рішенням засновника.

Крім того, у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог зазначено граничну дату пред`явлення вимог - до 27.05.2015.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як встановлено судом, 03.03.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою з кредиторськими вимогами від 28.02.2020, в якій просив визнати в повному обсязі вимоги ПАТ «КБ «Приватбанк» про включення в проміжний ліквідаційний баланс відповідача кредиторські вимоги з оплати заборгованості, яка утворилась станом на 20.02.2020, а саме: 7686,02 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 21184,38 грн - загальний залишок заборгованості за процентами нарахованими за період з 19.05.2014 по 20.01.2020. Нарахування відсотків здійснювалось на підставі пунктів 3.18.4.1.2 та п.3.18.4.1.3 Умов та Правил надання банківських послуг; 5063,11 грн - заборгованість по комісії за період з 01.06.2014 по 01.03.2020 на підставі п. 3.18.4.4. Умов та Правил надання банківських послуг; 44654,92 грн - загальна сума пені нарахованої згідно п. 3.18.5.1 Договору за період з 09.05.2014 року по 20.01.2020 року включно.

У вказаній заяві позивач просив розглянути та включити ці вимоги до проміжного ліквідаційного балансу та письмово повідомити кредитора - ПАТ КБ «Приватбанк» про результати розгляду вимог разом з надісланням відповідного рішення.

У зв`язку з тим, що відповідач перебуває у стані припинення, банк просив на підставі ст. ст. 105, 110-112 Цивільного кодексу України включити його кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу, як визнані.

Матеріалами справи підтверджується, що вказана вимога була надіслана банком на адресу відповідача 02.03.2020 проте відповідачем не отримана та повернена відправнику - 23.03.2020.

Таким чином, як зазначав позивач у позові, кредиторські вимоги останнього до ліквідаційного балансу не включені, що і зумовило звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється, зокрема, в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ч. 1 ст. 105 Цивільного кодексу України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані негайно письмово повідомити про це орган, що здійснює державну реєстрацію, який вносить до єдиного державного реєстру відомості про те, що юридична особа перебуває у процесі припинення.

Частинами 3, 5, 6 ст. 105 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 110 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно з ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Статтею 112 ЦК України встановлено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з 26.03.2015 відповідач перебуває у стані припинення, строк на пред`явлення кредиторських вимог встановлено до 27.05.2015, а тому у відповідності до частин 3, 5, 6 ст. 105 Цивільного кодексу України граничний строк заявлення позивачем вимог до відповідача, які виникли з умов договору, сплинув 27.05.2015.

В свою чергу, матеріалами справи підтверджується, що з відповідною вимогою позивач звернувся до ліквідаційної комісії відповідача поза межами визначеного строку.

Разом з тим, з положень статті 112 ЦК України вбачається, що кредиторські вимоги можуть бути заявлені і після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення.

З огляду на положення ст. 112 ЦК України, несвоєчасне заявлення кредитором грошових вимог у процедурі ліквідації боржника не має наслідком їх погашення, а впливає лише на порядок задоволення таких вимог.

28.02.2020 позивач звернувся до відповідача з вимогою на суму 78588,43 грн, яку просив розглянути, визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу. Зазначену заяву позивачем відповідачу направлено 03.03.2020 листом з описом вкладення.

Однак, в порушення наведених положень ЦК України, відповідач не надав позивачу відповіді на його кредиторську вимогу, отже має місце ухилення відповідача від розгляду кредиторських вимог позивача.

При цьому, зважаючи на наявність заборгованості відповідача перед позивачем за договором, що встановлена матеріалами справи та відповідачем не спростована, банк був для відповідача явним (відомим) кредитором.

Відповідно до ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Однак матеріали справи не місять доказів затвердження ліквідаційного балансу та доказів розгляду вимог позивача відповідачем.

Отже, ліквідаційна комісія відповідача заяву позивача про визнання вимог кредитора не розглядала, відмови позивачу у розгляді його вимог не надавала, як і не відмовляла у задоволенні його вимог, внаслідок чого позивачем не було пропущено строку звернення до ліквідаційної комісії.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Валокс Авто» в особі ліквідаційної комісії, визнати та включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» за договором банківського обслуговування б/н від 26.03.2012, що виникли станом на 20.02.2020 у загальному розмірі 78588,43 грн, з яких: 7686,02 грн заборгованість за кредитом, 21184,38 грн заборгованість за відсотками, 5063,11 грн борг по комісії, 44654,92 грн боргу по пені та 100 грн заборгованості по кмісії за обслуговування рахунку.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Валокс Авто» (02139, м. Київ, вул. Курнатовського, буд. 2, кв. 121; ідентифікаційний код 37117582) в особі ліквідаційної комісії визнати й включити до проміжного ліквідаційного балансу грошові вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ідентифікаційний код 14360570), що виникли станом на 20.01.2020 у загальному розмірі 78688 (сімдесят вісім тисяч шістсот вісімдесят вісім) грн 43 коп., що складається із 7686 (сім тисяч шістсот вісімдесят шість) грн 02 коп. заборгованість за кредитом, 21184 (двадцять одна тисяча сто вісімдесят чотири) грн 38 коп. заборгованість за відсотками, 5063 (п`ять тисяч шістдесят три) грн 11 коп. борг по комісії, 44654 (сорок чотири тисячi шістсот п`ятдесят чотири) грн 92 коп. боргу по пені та 100 (сто) грн заборгованості за надані послуги розрахунково-касового обслуговування.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Валокс Авто» (02139, м. Київ, вул. Курнатовського, буд. 2, кв. 121; ідентифікаційний код 37117582) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ідентифікаційний код 14360570) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 (двi тисячi сто дві) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 07.09.2020.

Суддя Я.В. Маринченко