РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.09.2020Справа № 910/5781/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г. розглянув у порядку письмового провадження матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська, обл., м. Кам`янське, вул. Соборна, 18-Б)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5)

про стягнення 9 614,72 грн

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 9 614,72 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у зв`язку з встановленим фактом недостачі товару, який був відправлений ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" згідно залізничної накладної №47151360, відповідач зобов`язаний відшкодувати збитки у вигляді встановленої нестачі у розмірі 9 614,72 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/5781/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Даною ухвалою, суд у відповідності до ст. 165, 166 Господарського процесуального кодексу України встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, а позивачу строк для подання відповіді на відзив.

13.07.2020 через загальний відділ діловодства суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що недостача маси вантажу обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу, що становить 0,5% маси. Відповідачем наведено власний розрахунок, згідно із яким вартість недостачі вантажу з урахуванням норми недостачі становить 6 203,17 грн.

27.07.2020 до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що відповідачем не доведено, що катанка стальна має властивості, внаслідок яких маса цього вантажу може зменшуватися, а тому позивач вважає застосування норми природної втрати та граничного розходження в розмірі 0,5% безпідставним.

Відповідач своїх заперечень щодо відповіді на відзив не надав.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

20.02.2018 між Публічним акціонерними товариством "Українська залізниця", яке перейменоване на Акціонерне товариство "Українська залізниця" (далі - перевізник) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (далі - замовник) укладено договір №10774/ЦТЛ-2018-18-0213-02 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученні у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору замовник зобов`язався надавати або організовувати надання місячних замовлень на перевезення відповідно до Правил планування перевезень вантажів через АС "Месплан".

23.12.2019 на виконання умов рамкового договору купівлі-продажу № 1DMK/03/18/18-0265-11 від 01.03.2018 (а саме Специфікації № 62/560 WR-PLM від 09.12.2019) вантажовідправником - ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат" здійснило відправлення по залізничній накладній № 47151360 вагону № 56286040 з вантажем - катанка сталева зі станції Правда Придніпровської залізниці до станції призначення - Херсон-Порт Одеської залізниці, одержувач - Філія ПАТ "Судоплавна компанія "Укррічфлот" "Херсонський річковий порт".

Під час перевезення вагона № 56286040 на станції Тимкове були складені акти загальної форми:

- від 30.12.2019 № 7922, відповідно до якого працівниками станції була виявлена комерційна несправність - за даними ТДВВ підозра на повздовжнє зміщення центру маси вантажу більше допустимих норм, нерівномірне навантаження на візки, в верхньому ярусі над їм візком нахил бунтів на другий візок. Прибув без охорони зданий під охорону в парку станції. Очікує маневрового локомотива для подавання на знеструмлений шлях для огляду та зважування на статичних вагах;

- від 30.12.2019 № 7930, відповідно до якого працівниками станції була виявлена комерційна несправність - повздовж зміщення центру маси вантажу більше допустимих норм. При зважуванні вагона 56286040 на справних статичних вагах - вага брутто 83720 кг, нетто 62070 кг, тара вагона 21650 кг, по перевізному документу нетто 62947 кг, тара 21650 кг, вантажопідйомність 69 т. Нерівномірне навантаження на візок 10740 кг. Навантаження навалом в два яруси. В верхньому ярусі 16 бунтів, згідно документа. Ув`язки й маркування кожного бунту не порушена. Над 1, 2, 3, 4-ми люками завал восьми бунтів по напрямку другого візка, праворуч над їм люком відстань від переднього борту до Іго бунту верхнього ярусу 1250 мм, зліва 500 мм. Над 5, 6, 7ми люками вісім бунтів занурені впритул. Кількість бунтів в нижньому ярусі прорахувати немає можливості через щільність навантаження. Глуходверний, люка закриті щільно. Відчеплений.

30.12.2019 на підставі вказаних актів загальної форми на станції Тимкове була проведена комісійна перевірка та зважування вагону № 56286040 на справних 150 т. зал. Тензометричних статичних вагах ст. Тимкове ВТВ-1СТ (держ.повірка 09.12.19р), та складено комерційний акт № 414115/80.

Відповідно до комерційного акту 414115/80 (розділ Д) в документі зазначено: «Катанка стальная. Навалом. Верхній ярус 16 бунтів. Вантаж маркований вапном. Кількість місць 32. Тара вагона 21650 кг. Маса вантажу 62947 кг. Спосіб визначення маси - по трафарету». Фактично виявилось: брутто 83720 кг, тара з ПД 21650 кг, нетто 62070 кг. Вантаж завантажено навалом в два яруси. У верхньому ярусі: 16 бунтів, ув`язки і маркування кожного бунта вапном не пошкоджені. Над 1-2-3-4-ми вивантажувальними люками завал 8-ми бунтів по направленню другого візка, справа над першим люком відстань від торцевого борту до 1-го бунта верхнього ярусу 1250 мм, зліва - 500 мм. Над 5^6-7-ми люками щільність завантаження. Вантаж прибув без охорони, по станції Тимкове Од. узятий під охорону стрілком ВОХР ст. Долинська Од. Глібовським Є. М. Вагон глухо дверний, люка закриті щільно. Зважування вагону проводилося двічі, нетто 62070 кг підтвердилась.

10.01.2020 на станції Тимково було складено акт загальної форми № 60003, відповідно до якого вагон № 56286040 затриманий 30.12.2019 з причини нерівномірного навантаження на візок 10 740 кг. На знеструмленому шляху засобами і силами ТЧ-4 приймальника стропольщика станції Знамянка, різниця завантаження візків усунена шляхом переміщення ІОти бунтів в вагоні. При виправленні навантаження у нижньому ярусі справа по ходу на одном бунті 4-ри нестандартні ув`язки маркування порушено, без вивантаження верхнього ярусу встановили було неможливо. Після виправлення в вагоні 32 бунти згідно документа. В верхньому ярусі 15 бунтів в нижньому 17 бунтів. Доступа к вантажу немає. Поверхня вантажу маркірована вапном 2-мя полосами по ст. Тимково. При зважуванні після виправлення на статичних вагах брутто 83720 кг, нетто 62070 кг, тара 21650 кг, різниця візків склала 3720 кг, при вантажопідйомності вагона 69 т, що не перевищує половини вантажопідйомності вагона. Безпеці руху не загрожує, прямує до місця призначення.

По прибуттю вагона № 56286040 на станцію призначення - Херсон-Порт 22.01.2020 на підставі комерційного акту станції Тимкове від 30.12.2019 №414115/80, акту загальної форми (ф. ГУ-23) від 10.01.2020 № 60003 станції Тимкове була проведена комісійна видача вантажу з вагону № 56286040 і складено комерційний акт № 417908/4

Відповідно до інформації, викладеної у розділі «Д» комерційного акту № 417908/4 від 22.01.2020 року на підставі комерційного акту від 30.12.2019 року №414115/80, акту ф.ГУ- 23 від 10.01.2020 року N960003 станції Тимкове агентом комерційним Резниченко 22.01.2020 року в присутності ДСЗМ Білобродько, слідчого ВП Панасюк, ВОХР Маркіна, одержувача Агрелової проведена комісійна видача вантажу з вагону № 56286040. В накладній зазначено: вантаж-катанка стальна (8мм) 32бухти, вага пристосування 288кг, вага нетто 62 659кг, верхній ярус 16 бунтів, вага визначена «по трафарету». Фактично в вагоні 32 бухти катанки стальної, що відповідає вказаному в накладній. З загальної кількості місць одна бухта зі справними нестандартними ув`язками, візуально значно менша по об`єму, ніж всі інші, маркування порушено. Всі бухти не стандартні, кожна окантована 4-ма металевими ув`язками, на кожній бухті в наявності металева бірка з трафаретом, на якому зазначено № плавки, № партії, вага брутто/нетто. Після вивантаження вантажу згідно бірок по специфікації вивантажувальних місць була визначена вага 32 бухт. 31 бухта, При зважуванні 1-єї бухти з нестандартними ув`язками на автомобільних вагах одержувача ВА7418-80 зав. №13 (повірка 18.09.2019 року) вага брутто склала 1040кг, що менше вказаного на трафареті на 887кг. Навантаження у вагоні проведено у два яруси - у верхньому ярусі - 15 бухт, в нижньому ярусі -17 бухт. Всі бухти марковані смугою коричнево-синьою фарбою, а верхній ярус маркований додатково 2-ма смугами білого кольору вапна вздовж вагона. Бухта катанки з нестандартними ув`язками знаходилась у нижньому ярусі над 4 люком з правої сторони вагону по ходу вивантаження щільно зажатою іншими бухтами. До повного вивантаження вантажу виявити цю бухту неможливо. Одержувачем надано сертифікат якості № 6717 на відвантаження вагону №56286040. Згідно трафаретів на бірках, специфікації вивантажувальних місць, сертифікату якості №6717 та накладної нестача вантажу склала 887 кг. Вагон прибув в технічному стані справний, в комерційному відношенні - згідно комерційного акту станції Тимкове №414115/80 від 30.12.2019 року, акту ф.ГУ-23 від 10.01.2020 року № 60003 станції Тимкове.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначає, що у зв`язку з незабезпеченням відповідачем схоронності вантажу під час його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу, позивачу заподіяні збитки на загальну суму 9 614,72 грн, які останній просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в судовому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

У відповідності до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 909 Цивільного кодексу України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з "Загальними положеннями" Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів (ст. 5 Статуту).

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не зміг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (ст. 924 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт", перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Згідно з абз. 1 п. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; б) за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості; в) за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Як встановлено судом, 23.12.2019 на виконання умов Договору (а саме Специфікації № 62/560 WR-PLM від 09.12.2019 року) за накладною № 47151360, у вагоні № 56286040, ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ» на адресу Філії ПАТ «Судоплавна компанія «Укррічфлот» «Херсонський річковий порт» було відправлено вантаж - катанка стальна, станція призначення - Херсон-Порт (перев.(експ.) річковий.

При надходженні вагону Херсон-Порт Одеської залізниці залізницею проведено комісійне переважування маси вантажу на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагоні № 56286040 не відповідає масі, вказаній у накладні. Про даний факт складено комерційний акт № 417908/4.

За приписами ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. №334, комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. У комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (далі - Правила оформлення перевізних документів), на кожне відправлення вантажу відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну).

Згідно з п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів, відправником заповнюються, зокрема, такі графи накладної як "Маса вантажу, визначена відправником" - заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Маса вказується у кілограмах (маса брутто вантажу), загальна маса відправки (прописом) , а також "Спосіб визначення маси".

При цьому правильність вказаних у накладній відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом засвідчує представник відправника.

Згідно зі ст. 37 Статуту залізниць України, тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами перевезення вантажів. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Відповідно до п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантаж завантажений відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування.

Відповідно до п.1. Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу (ст. 32 Статуту), затверджених Наказом Міністерства транспорту України № 542 від 20.08.2001 року, у вагонах відкритого типу (на платформах, у напіввагонах і т.ін.) допускається перевезення вантажів, зазначених у додатку. Кам`яне вугілля, кокс, торф, руда і рудні концентрати, мінеральні будівельні матеріали (глина, щебінь тощо) перевозяться, як правило, у напіввагонах.

Судом встановлено, що відомості про зафіксовану сторонами нестачу вантажу внесені до комерційного акту № 417908/4.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правилам складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому приймаються судом у якості належного та допустимого доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній № 47151360, фактичній масі вантажу.

Відповідно до пп. "а" п. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Згідно зі ст.ст.114, 115 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі; вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В силу ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками відповідно до пункту 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, зокрема, є втрати, які особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки - це витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною у відповідності до ст. 224 Господарського кодексу України.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначений вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Суд зазначає, що саме на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому, важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Так, у матеріалах справи наявна копія Специфікації № 62/560 WR-PLM від 09.12.2019 року до Рамкового договору купівлі-продажу №1DMK/03/18/18-0265-11 від 01.03.2018, відповідно до якої вартість вантажу (катанки сталевої) становить 366,70 Евро за 1 МТ маси нетто.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України, право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має відправник - за умови пред`явлення вантажної квитанції і документів, що підтверджують кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Статуту, недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить:

- 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0-6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже;

- 1,5% маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива;

- 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі;

- 0,5% маси всіх інших вантажів.

Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 0,5 % маси всіх інших вантажів.

Як вбачається з залізничної накладної № 47151360 маса вантажу в вагоні № 56286040 становить 62 947 кг.

Таким чином, відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21 листопада 2000 року №644, норма природної втрати вантажу у вагоні № 56286040 складає 0,5%, що дорівнює 314,74 кг.

Суд зазначає, що позивачем при розрахунку недостачі маси вантажу не враховано норму природної втрати, оскільки відповідно до приписів ст. 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно із комерційним актом № 417908/4 від 22.01.2020 нестача склала 5213 кг. Сума норми природної втрати та граничного розходження визначення 0,5% маси (від маси брутто 62 947 кг) складає: 62 947 кг х 0,5% = 314,74 кг. Кількість фактичної нестачі становить: 887 кг - 314,74 кг = 572,26 кг (0,57226 т).

Отже, сума втраченого вантажу з урахуванням природної втрати та граничного розходження у вагоні № 56286040 за перерахунком суду становить: 366,70 євро х 0,57226 т х 29,5601 (офіційний курс євро на день подання позовної заяви) = 6 203,12 грн.

Частиною 1 статті 127 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе матеріальну відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення багажу, вантажобагажу, а також за прострочення його доставки, якщо не доведе, що втрата, недостача, псування, пошкодження, прострочення відбулися не з її вини.

Виходячи з аналізу ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, а саме таких його елементів: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи, шкідливого результату такої поведінки (шкоди), причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою та вини особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності (виключає його відповідальність).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме протиправної поведінки відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, що перевозився у вагоні № 56286040, завданої шкоди - нестачі товару на загальну суму 6 203,12 грн та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем в свою чергу не доведено суду належними та допустимими доказами, що нестача вантажу у вагоні №56286040 сталась не з вини відповідача відповідно до ст. 127 Статуту залізниць України.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" у розмірі 6 203,12 грн, з покладенням судового збору в цій частині на відповідача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська, обл., м. Кам`янське, вул. Соборна, буд. 18-Б, ідентифікаційний код 05393043) суму збитків у розмірі 6 203 (шість тисяч двісті три) грн 12 коп. та судовий збір у розмірі 1 356 (одна тисяча триста п`ятдесят шість) грн 15 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 04.09.2020

Суддя Л. Г. Пукшин