ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1482/20

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6)

до Комунального підприємства "Баришівкатепломережа" Баришівської селищної ради (07501, Київська обл., Баришівський р-н, смт Баришівка, вул. Б.Хмельницького, буд. 18 - А)

про стягнення 23615,77 грн

без виклику представників сторін

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач) подало до суду позов про стягнення з Комунального підприємства "Баришівкатепломережа" Баришівської селищної ради (далі - відповідач) 128123,61 грн, з яких 51477,54 грн пені, 14437,92 грн 3% річних та 62208,15 грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач, всупереч п. 6.1 договору № 1388/16-ТЕ-17 постачання природного газу від 21.12.2015, несвоєчасно та не в повному обсязі сплатив вартість переданого природного газу за період січень - квітень 2016 року, внаслідок чого на підставі п. 8.2 договору йому було нараховано пеню, а також згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою від 27.05.2020 Господарський суд Київської області залишив позовну заяву Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 13.04.2020 вих.№14/4-2521-20 без руху, у зв`язку з недотриманням на момент подання позовної заяви вимог п. 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України.

11.06.2020 на адресу Господарського суду Київської області від Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви від 09.06.2020 вих.№14/4-3816-20.

Ухвалою від 16.06.2020 Господарський суд Київської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, справу ухвалив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Встановив відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та доказів відправки копії відзиву позивачу у строк, передбачений ч. 1 ст. 251 ГПК України - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив на позовну заяву та доказів відправки копії відповіді на відзив відповідачу у строк, визначений судом згідно з вимог ч. 4 ст. 166 ГПК України, - до 16.07.2020 (включно), а відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив до 27.07.2020 (включно).

Копія відповідної ухвали отримана позивачем - 22.06.2020, відповідачем - 24.06.2020, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень за №№942, 019.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 161 ГПК України до заяв по суті справи належить відзив на позовну заяву, відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив, передбачені ст. 167 Кодексу.

03.07.2020 від відповідача надійшла заява про зменшення розміру заявлених до стягнення сум штрафних санкцій, у якій відповідач вказує, що:

- оплата за газ здійснена у повному обсязі;

- 26.03.2018 між сторонами укладено договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ за №125/1/1730-РЗ, який передбачав зарахування платежів за газ незалежно від призначення платежу у платіжних документах, що призвело до несвоєчасності розрахунків;

- основним видом діяльності підприємства є розподілення природного газу споживачам, основною категорією яких є населення та бюджетні установи й організації, які проводили розрахунки з порушенням строків, що спричинило невчасність розрахунків.

Також, заявляючи клопотання про зменшення штрафних санкцій, позивач вказує, що: перебуває у тяжкому фінансовому становищі і борг споживачів за послуги теплопостачання складає 6851925,74грн; позивачем подано ряд позовів, більшу частину вимог яких складають штрафні санкції, що становить для підприємства надмірний тягар; заборгованість за газ повністю погашена до звернення до суду і виникла за незначний період через відсутність обігових коштів та неодержання грошових коштів від споживачів та контрагентів; підприємство є виробником теплової енергії, яка споживається населенням та бюджетними організаціями, у яких постійно наявний борг.

До поданої заяви додано ряд документів, на підтвердження викладених у заяві обставин; доказів направлення копії такої заяви позивачу до неї не долучено.

Дослідивши подану заяву, суд дійшов висновку, що фактично така заява є відзивом на позов.

Так, згідно ч.1 ст. 165 ГПК України, у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Оскільки у поданій заяві відповідач фактично висловлює свою позицію щодо заявлених вимог, заперечення, вона за правовою природою є відзивом на позов. Разом з тим, доказів направлення копія такої заяви та доданих до неї документів іншій стороні у справі - позивачу до відзиву не додано.

У відповідності до ч.9 ст.80 ГПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи; суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

В силу приписів ч.5 ст.165 ГПК України, копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

В силу п.2 ч.6 ст.165 ГПК України, до відзиву додаються документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Разом з тим, відповідач не надав доказів виконання відповідного обов`язку - направлення копії відзиву з додатками іншому учаснику справи.

Отже, суд приходить до висновку, що такий обов`язок протягом встановленого строку відповідачем не виконаний, що порушує право позивача на подання відповіді на відзив, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне не брати до уваги відзив з доданими до нього доказами.

З огляду на зазначене, у відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.

У строк, встановлений ч.7 ст.252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ

21.12.2015 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (на даний час - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") (постачальник) та Комунальним підприємством "Баришівкатепломережа" (на даний час - Комунальне підприємство "Баришівкатепломережа" Баришівської селищної ради) (споживач) укладено договір № 1388/16-ТЕ-17 постачання природного газу.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Відповідно до п. 1.1 договору, продавець зобов`язався передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.

Газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 договору, постачальник передає споживачу з 01.01.2016 по 31.03.2016 природний газ обсягом до 261,4 тис.куб.м.

Право власності на газ переходить від позивача до відповідача в пунктах приймання - передачі. Після переходу права власності на газ відповідач несе всі ризики і бере на себе всю відповідальність, пов`язану з правом власності на газ (п. 3.1 договору).

У відповідності з п. 3.4 договору, приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Регульована ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості на природного газу, відповідно до Податкового кодексу України), на природний газ, який постачається за цим договором, в період з 01 січня 2016 по 31 березня 2016 (включно) встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 р. № 758 (п. 5.1 договору).

Пунктом 5.2 договору визначено, що ціна за 1000 куб.м газу за цим договором в період з 01 січня 2016 по 31 березня 2016 (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1770,74грн, крім того збір у вигляді цільової надбавки до ціни на природний газ -2%-; податок на додану вартість за ставкою 20%. До сплати за 1000 куб.м природного газу - 1806,15грн, крім того ПДВ - 20%-361,23грн, всього з ПДВ - 2167,38грн.

Загальна сума вартості природного газу за цим договором складається із сум вартості місячних поставок газу (п. 5.4 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п. 8.2 договору, у разі невиконання споживачем умов пункту 6.1 цього договору, постачальник має право не здійснювати поставку газу споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання споживачем пункту 6.1 цього договору, він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який оплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 10.3 договору визначено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01.01.2016 до 31.03.2016, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 12 договору).

Додатковими угодами за № 1 від 31.12.2015, №2 від 29.01.2016, №3 від 31.03.2016 до договору № 1388/16-ТЕ-17 постачання природного газу від 21.12.2015 сторони внесли зміни до деяких пунктів договору.

На виконання умов договору № 1388/16-ТЕ-17 постачання природного газу від 21.12.2015 позивач протягом січня - квітня 2016 року передав відповідачу газ, а відповідач вказаний товар отримав, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу від: 31.01.2016 - на суму 304983,51грн, 29.02.2016 - на суму 239528,52грн, 31.03.2016 - на суму 193270,93грн, 30.04.2016 - на суму 19172,87грн, підписаними сторонами та скріпленими їх печатками.

Позивач зазначає, що оплату за переданий природний газ відповідач здійснював несвоєчасно та з порушенням строку, встановленого договором, у зв`язку з чим він звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача 128123,61 грн, з яких 51477,54 грн пені, 14437,92 грн 3% річних та 62208,15 грн інфляційних втрат.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором, а також чинним законодавством за порушення зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на день звернення до суду відповідачем заборгованість погашена, однак прострочення сплати є підставою для застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором, а також чинним законодавством за порушення зобов`язання.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, не виконавши зобов`язання у строк, встановлений п.6.1 відповідного договору, відповідач допустив порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як визначено ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки

Договором визначено, що у разі невиконання споживачем пункту 6.1 цього договору, він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який оплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п.8.2 договору).

Матеріалами справи підтверджується, що розрахунки за договором №1388/16-ТЕ-17 постачання природного газу від 21.12.2015 здійснено з порушенням строків, встановлених вказаним договором.

У зв`язку із наведеним, позивачем було нараховано відповідачу 51477,54 грн пені, 14437,92 грн 3% річних та 62208,15 грн інфляційних втрат.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд вважає його арифметично вірним, а відповідні вимоги щодо стягнення 51477,54 грн пені, 14437,92 грн 3% річних та 62208,15 грн інфляційних втрат обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати на оплату позову судовим збором, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача у розмірі 2102,00грн.

Керуючись ст.ст. 74-79, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 248, 252 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Баришівкатепломережа" Баришівської селищної ради (07501, Київська обл., Баришівський р-н, смт Баришівка, вул. Б.Хмельницького, буд. 18 - А, код 24885150) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) 128123,61 грн (сто двадцять вісім тисяч сто двадцять три грн шістдесят одну коп), з яких 51477,54 грн (п`ятдесят одну тисячу чотириста сімдесят сім грн п`ятдесят чотри коп) пені, 14437,92 грн (чотирнадцять тисяч чотириста тридцять сім грн дев`яносто дві коп) 3% річних та 62208,15 грн (шістдесят дві тисячі двісті вісім грн п`ятнадцять коп) інфляційних втрат та 2102,00грн (дві тисячі сто дві грн) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: (http://court.gov.ua/fair/).

Суддя В.М. Антонова