ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2020 року Справа № 923/523/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В., розглянувши справу

за позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", м. Київ, ,

до: Державного підприємства "Скадовський морський торговельний порт", м. Скадовськ, Херсонська область, ,

про стягнення 38757,19 грн.

Без виклику учасників провадження

Обставини справи.

02 червня 2020 року Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовом про стягнення з Державного підприємства "Скадовський морський торговельний порт" заборгованості у розмірі стягнення 38757,19 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує порушенням відповідачем зобов`язань за договором №24-7/12/24/15-12 від 01.02.2013 та за договором №16-П-АМПУ-17 від 15.02.2017 про надання послуг. Зокрема, зазначає про порушення відповідачем умов зазначених Договорів, а саме у визначені договорами строки відповідачем не здійснено оплати за фактично надані обсяги послуг. За розрахунками позивача, борг відповідача за надані послуги за договором №24-7/12/24/15-12 від 01.02.2013 становить 10800,00 грн. та за договором №16-П-АМПУ-17 від 15.02.2017 розмір заборгованості 22500,96 грн. За прострочення виконання зобов`язань за договором позивачем, на підставі умов договору та положень ст. ст. 526, 530, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України на суму боргу за вказаними договорами нараховано пеню у розмірі 1850,50 грн., інфляційні втрати у розмірі 2297,77 грн. та 3% річних у розмірі 1307,96 грн. Загальна суму боргу сумарно становить 38757,19 грн.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2020, визначено суддю по справі - Нікітенко С.В.

Ухвалою суду від 05 червня 2020 року суд прийняв позовну заяву ДП "Адміністрація морських портів України" до розгляду та відкрив провадження у справі № 923/523/20. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою суд запропонував відповідачу надати відзив на позовну заяву з документальним обґрунтуванням викладених в ньому обставин та заперечення (в разі надходження відповіді на відзив), а позивачу - відповідь на відзив та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідно до ч. 7 ст. 252 ГПК України у встановлені строки.

У разі розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, відповідно до цього Кодексу, без призначення судового засідання, процесуальні дії, строк вчинення яких, відповідно до цього Кодексу, обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятись протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 02 червня 2020 року була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом та отримана позивачем і відповідачем, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення.

На адресу суду повернулись поштові повідомлення з відмітками пошти про вручення ухвали суду сторонам у справі (а.с. 174-175).

Згідно з ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За таких обставин враховуючі приписи п.3.ч.6 ст. 242 ГПК України суд вважає, що відповідач належним чином був ознайомлений зі змістом ухвали суду від 02.06.2020.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частин 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвалою від 10 липня 2020 року судом продовжено строк розгляду справи на підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

18 червня 2020 року Верховною Радою України був прийнятий Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX, який набрав чинності 17.07.2020 р.

Вказаним законом внесено зміни до п. 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, та встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 731-IX, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Станом на день розгляду справи по суті, відповідачем відзиву на позовну заву не надано, також матеріли справи і не містять клопотання сторін про продовження строків для надання відзиву на відзив чи подовження інших процесуальних строків.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 01 лютого 2012 року між Державним підприємством «Інформаційно-аналітичний центр морського і річкового транспорту» (надалі - Виконавець) і Державним підприємством Скадовський морський торговельний порт» (надалі - Замовник або Відповідач) був укладений договір № 24-7/12/24/15-12 про надання послуг (надалі - Договір № 24-7/12/24/15-12).

В подальшому, Додатковою угодою від 30.12.2013 № 2 до Договору № 24- 7/12/24/15-12 було внесено зміни та змінено державне підприємство «Інформаційно-аналітичний центр морського і річкового транспорту» на державне підприємство «Адміністрація морських портів України» (надалі - Позивач або Адміністрація) та змінено по тексту договору слово «Виконавець» на «Адміністрація».

За умовами Договору № 24-7/12/24/15-12 Виконавець взяв на себе зобов`язання надати Послуги з організації доступу до бази даних інформаційного сервера (створення банку даних та надання можливості доступу до них) галузевої комп`ютерної системи «Інформаційно-аналітична і логістична система морського та річкового транспорту (надалі - «ІАЛСМРТ»), в свою чергу на Замовника покладено обов`язок прийняти та оплатити надані послуги на умовах та в порядку передбачених цим Договором.

Сторонами Договору № 24-7/12/24/15-12 досягнуто згоди з істотних умов договору, визначено предмет договору, порядок виконання та вартість робіт, порядок розрахунків, строк надання послуг, визначено права та обов`язки сторін, термін дії договору та інші умови договору.

Відповідно до п. 9.1. Договору № 24-7/12/24/15-12, він набирає чинності з дати підписання Сторонами і діє до 31.12.2012р., а в частині взаєморозрахунків до повного їх виконання. Пунктом 9.3 Договору сторонами погоджено, що дія Договору автоматично продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо не менш, ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати його закінчення від будь-якої із Сторін не надійде письмових заяв щодо припинення його дії або зміни його умов.

Доказів про відмову від Договору чи його розірвання у визначеному законодавством порядку суду не надано.

Додатками до Договору № 24-7/12/24/15-12 є :

- Додаток № 1 від 01.02.2012 «Калькуляція кошторисної вартості, згідно переліку послуг»;

- Додаток № 2 від 01.02.2012 «Калькуляція кошторисної вартості, згідно переліку послуг»;

Сторонами погоджено, що загальна вартість послуг п. 1.1. Договору № 24-7/12/24/15-12 складає 10500,00 грн. (п.2.1. Договору). Щомісячна вартість послуг, що надаються даним договором складає 600,00 грн. (п. 2.2 Договору).

Додатковою угодою № 1 від 30.11.2012 до Договору № 24-7/12/24/15-12 сторонами договору внесено зміни до Розділу 2 пункт 2.2. стосовно прядка проведення оплати замовником, пункт 2.4. та 2.5. щодо порядку приймання наданих послуг, доповнено пункт 3.1. «Обов`язки Виконавця», змінено п.4.1.3.пункту 4.1. Розділу 4 та викладено у новій редакції пункт 5.7. розділу 5.

Так, вказаною Додатковою угодою сторонами Договору № 24- 7/12/24/15-12 погоджено наступний порядок проведення оплати за надані послуги, оплата послуг за договором здійснюється щомісячно до 20 числа поточного місяця, в якому надаються послуги, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця на підставі виставленого рахунку (п. 2.2 Договору № 24-7/12/24/15-12).

Відповідно до п. 2.2.3 Договору № 24-7/12/24/15-12 оплата послуг здійснюється на підставі рахунку Виконавця протягом десяти банківських днів з дня підписання Акту приймання-надання послуг.

Умовами п.2.4. встановлено, що приймання наданих послуг здійснюється шляхом підписання Сторонами щомісячних Актів приймання - передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 6.1 Договору № 24-7/12/24/15-12 обидві Сторони несуть відповідальність по цьому Договору в відповідності з діючим законодавством України. Порушення зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання.

Згідно п.5.7. викладеного у Додатковій угоді №1 від 30.11.2012 до Договору, учасниками договору узгоджено, що у випадку відсутності оплати послуг поточного місяця до 01 числа місяця, наступного за звітним, Замовник сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від суми прострочення за кожний день прострочення.»

За твердженням позивача, за період з листопада 2013 року по грудень 2016 року ДП «АМПУ» було надано відповідачу послуги на умовах договору від 01.02.2013 № 24-7/12/24/15-12 в повному обсязі. У свою чергу державне підприємство «Скадовський морський торговельний порт» не виконало свого обов`язку щодо повної сплати вартості послуг, залишок боргу ставить 10800,00 грн.

На підтвердження зазначеного до матеріалів справи позивача додано копії наступних документів: Договору про надання послуг № 24-7/12/24/15-12 від 01.02.2012 з додатками, Додаткову угоду № 1 від 30.11.20, Додаткову угоду № 2 від 30.12.2013, Додаткову угоду № 3, акти прийманняпередачі наданих послуг за період з листопада 2013 року по грудень 2013 року включно, з січня 2014 року по грудень 2014 року, з січня 2015 року по грудень 2015 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, платіжні доручення, картку рахунку.

За твердженням позивача, загальна сума заборгованості відповідача за договором 24-7/12/24/15-12 становить 12678,66 грн. з якої: 10800 грн. - основний борг, 1282,50 грн. - інфляційні втрати та 596,16грн. - 3% річних.

Матеріали справи також свідчать, що 15 лютого 2017 року між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (надалі - Позивач або Адміністрація) і Державним підприємством «Скадовський морський торговельний порт» (надалі - Відповідач або Замовник) був укладений договір про надання послуг № 16-П-АМПУ-17 (надалі - Договір), за умовами якого Адміністрація зобов`язується надати послуги щодо обробляння даних, розміщування інформації на веб-вузлах, щодо програмного застосування та інші послуги щодо забезпечення інформаційно-технологічною інфраструктурою, а саме обчислювальними засобами галузевої комп`ютерної системи Інформаційно - аналітична логістична система морського і річкового транспорту (надалі - ІАЛСМРТ), (надалі - Послуги), а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі Послуги в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Таким чином предметом договору є надання послуг у галузі комп`ютерної системи Інформаційно-аналітичної логістичної системи морського і річкового транспорту.

Сторонами Договору досягнуто згоди з істотних умов договору, визначено предмет договору, ціну Договору, порядок надання послуг, порядок розрахунків, визначено права та обов`язки сторін, строк дії договору та інші умови договору.

Відповідно до п. 8.1. Договору, він набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками і діє до 31.12.2017 року. Пунктом 8.2. Договору сторонами погоджено, що дія Договору продовжується на кожний наступний календарний рік, якщо не менш, ніж за 30 (тридцять) календарних днів до дати його закінчення від будь-якої із Сторін не надійде письмових заяв щодо припинення його дії або зміни його умов.

Доказів про відмову від Договору чи його розірвання у визначеному законодавством порядку суду не надано.

Учасниками Договору визначено, що щомісячна вартість Послуг, що надаються за цим Договором, складає 937,54 грн., у тому числі ПДВ 156,26 грн. Ціна Послуг визначена у Калькуляції кошторисної вартості згідно з переліком Послуг (Додаток № 1 до цього Договору) та Протоколі узгодження договірної ціни (Додаток № 2 до цього Договору), що є його невід`ємними частинами. ( п.2.1. Договору).

Згідно п.2.3.Договору загальна вартість Послуг за цим Договором складає 11250,48 грн., виходячи з щомісячної вартості Послуг згідно з п. 2.1. цього Договору та строку надання Послуг протягом 12-ти місяців. Ціна Послуг за цим Договором включає всі витрати на надання Послуг, в тому числі по сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів) тощо.

Сторонами Договору погоджено наступний порядок проведення оплати за цім договором, Замовник здійснює оплату Послуг шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адміністрації до 20-го числа місяця, наступного за звітним, після підписання Сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг ( п. 2.4. Договору).

Відповідно до п.4.2.8. Замовник зобов`язаний Своєчасно здійснювати розрахунки за надані Послуги на умовах та в порядку, визначеному розділом 2 цього Договору.

Умовами Договору визначено, що сторони несуть відповідальність за цим Договором відповідно до законодавства України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання ( п. 5.1. Договору).

За недотримання строків оплати, зазначених в розділі 2 цього Договору, Замовник сплачує Адміністрації пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення, від неоплаченої суми за кожний день прострочення (п. 5.4. Договору).

Додатком № 1 від 13.01.2017 до Договору про надання послуг № 16-П-АМПУ-17 від 15.02.2017 визначено калькуляцію кошторисної вартості, згідно переліку послуг, яка складає 937,54 грн. за однин календарний місяць.

Додатком № 2 від 13.01.2017 до вказаного договору «Протокол узгодження договірної ціни «засвідчено досягнення згоди учасниками договору щодо розмірі ціни на надання вказаний у договорі послуг.

Додатковою угодою № 1 від 23 серпня 2017 до Договору Сторонами внесено зміни до розділу 9 Договору, внесено зміни у банківські реквізити Адміністрації та Замовника, інші умови залишено без змін.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору про надання послуг № 16-П-АМПУ-17 від 15.02.2017 позивачем у період з квітня 2018 року по березень 2020 року було надано відповідачу послуги в повному обсязі на загальну суму 22500,96 грн.

На підтвердження зазначеного до матеріалів справи позивачем додано копії наступних документів: Договору про надання послуг № 16-П-АМПУ-17 від 15.02.2017 з додатками, Додаткову угоду № 1 від 23.08.2017, акти приймання передачі наданих послуг за період з квітня 2018 року по грудень 2018 року включно, з січня 2019 року по грудень 2019 року та з січня 2020 року по березень 2020 року та оборотно-сальдову відомість по рахунку .

За твердженням позивача, загальна сума заборгованості відповідача за Договором про надання послуг № 16-П-АМПУ-17 становить 26078,53 грн. з якої: 22500,96 грн. - основний борг, 1015,27 грн. - інфляційні втрати, 711,80 грн. - 3% річних та 1850,50 грн. - пеня.

З метою досудового врегулювання спору Позивачем направлено на адресу відповідача претензію №3 від 15.06.2018 та претензію № 4 від 15.06.2018 з вимогою про погашення суми заборгованості, у відповідь отримано від ДП «Садовський морський торговельний порт» листи з повідомлення про оплату заборгованості до кінця поточного року.

За твердженням позивача, станом на день звернення з даною позовною заявою до суду Відповідачем заборгованість не погашена.

Оскільки відповідачем свої зобов`язання в частині проведення розрахунків за надані послуги не виконано, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що укладений між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Скадовської філії і Державним підприємством «Скадовський морський торговельний порт» договір № 24-7/12/24/15-12 від 01.02.2012 та договір № 17-П-СКФ-17 від 14.12.2017 за своїм змістом та правовою природою вказані договори - є договорами надання послуг.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Згідно із статями 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи свідчать, що позивачем за період з листопада 2013 по грудень 2016 відповідно до умов Договору № 24-7/12/24/15-12 надано відповідачу послуги, що підтверджуються доданим до матеріалів позовної заяви актами прийманняпередачі наданих послуг за період з листопада 2013 року по грудень 2013 року включно, з січня 2014 року по грудень 2014 року, з січня 2015 року по грудень 2015 року, з січня 2016 року по грудень 2016 року, платіжними дорученнями та карткою рахунку.

Крім того, матеріали справи свідчать, що позивачем за період з квітня 2018 року по березень 2020 року відповідно до умов Договору №16-П-АМПУ-17 від 15.02.2017 надано відповідачу послуги на загальну суму 22500,96 грн., що підтверджуються доданим до матеріалів позовної заяви актами прийманняпередачі наданих послуг за вказаний період, платіжними дорученнями та карткою рахунку позивача.

Також матеріали справи містять відповіді відповідача на претензії позивача № 3 від 15.06.2018 та №4 від 15.06.2018, відповідно до яких відповідач визнає факт існування заборгованості за зазначеними договорами ( а.с. 134-135).

Отже, з урахуванням приписів п.2.2. Договору № 24-7/12/24/15-12, п. 2.4 Договору №16-П-АМПУ-17 та ч.1 ст. 530 ЦК України, відповідачем в порушення вказаних приписів було порушено строки проведення розрахунків за надання послуги.

Доказів сплати, заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 10800,00 грн., відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу за Договором № 24-7/12/24/15-12 у розмірі 10800,00 грн. та за Договором №16-П-АМПУ-17 у розмірі 22500,96 грн., є доведеними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та пені, то суд зазначає, що згідно із частинами першою, другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказані інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування за загальним правилом здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже при нарахуванні інфляційних та річних основними складовими частинами нарахування є сума заборгованості, період заборгованості та розмір процентів та коефіцієнтів, які діють у такий період.

Умовами Договору встановлено право Позивача стягнути з Відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п.5.5 Договору №16-П-АМПУ-17), а також суму боргу, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних з суми простроченого платежу у відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України (п.6.1. Договору №24-7/12/24/15-12 та п. 5.1. Договору №16-П-АМПУ-17).

Судом перевірено правильність виконаних позивачем розрахунків інфляційних втрат, 3 % річних, пені, та встановлено, що вони є вірними.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача за Договором №24-7/12/24/15-12 інфляційних втрат у розмірі 1282,50 грн., 3% річних у розмірі 596,16 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача за Договором №16-П-АМПУ-17 інфляційних втрат у розмірі 1015,27 грн., 3% річних у розмірі 711,80 грн. та пені у розмірі 1850,50 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст.ст. 123, 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Скадовський морський торговельний порт" () на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" () суму основного боргу у розмірі 33300,96 грн., суму 3% річних у розмірі 1307,96 грн.., суму інфляційних втрат у розмірі 2297,77 грн., суму пені у розмірі 1850,50 грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Нікітенко