Господарський суд
Житомирської області
_______________________________________
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" серпня 2020 р. м. Житомир Справа № 906/418/20

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Пономаренко О.В., адвокат, довіреність №70 від 02.03.2020,

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства "Таскомбанк" (м.Київ)

до Фізичної особи - підприємця Майданович Олени Вікторівни (с.Симони, Ємільчинський район, Житомирська область)

про стягнення 56774,21грн.

Акціонерне товариство "Таскомбанк" звернулося до господарського суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Майданович Олени Вікторівни про стягнення 56774,21грн, з яких: 47221,83грн заборгованості по тілу кредиту, 0,01грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, 7000,00грн - заборгованості за комісією, 526,44грн - штрафу, 2025,93грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, а також судових витрат.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 23.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 22.05.2020.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 22.05.2020 відкладено судове засідання при розгляді справи по суті на 18.06.2020.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18.06.2020 продовжено строк розгляду справи по суті та відкладено розгляд справи по суті на 27.08.2020.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав письмові пояснення щодо умов договору якими встановлено розмір штрафних санкцій. В усному порядку пояснив, що договір №ID5243082, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" та цінові параметри продукту є кредитним договором. Також зазначив, що договір №ID5243082 є договором приєднання відповідно до статті 634 Цивільного кодексу України; його умови доводяться до загалу шляхом розміщення на офіційному сайті банку www.tascombank.com.ua та укладаються лише шляхом приєднання до договору в цілому. Вказав, що підписання договору є підтвердженням наміру позичальника укласти кредитний договір, а дата підписання вважається датою укладення договору. ФОП Майданович Олена Вікторівна скористалась своїм правом та на підставі Закону України "Про електронний цифровий підпис" вчинила правочин, підписавши заяву-договір № ID5243082 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу") електронно-цифровим підписом.

Також представник позивача пояснив, що вимога про дострокове повернення кредитних коштів ґрунтуються на умовах договору, зокрема, п.18.2.1.2 Правил обслуговування корпоративних клієнтів, відповідно до яких та у зв`язку з порушенням відповідачем строків повернення кредиту, позивач надсилав відповідачу повідомлення-вимогу від 30.03.2020 про дострокове повернення кредиту, процентів, комісії за кредитом та пені. З посиланням на ст.ст. 525, 526, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. 612 ГК України представник позивача вказує, що умови кредитного договору позичальником не виконані, кредитні кошти у встановлені договором строки не повернуті, заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором №ID5243082 від 10.09.2018 складає 56774,21грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - в сумі 47221,83грн, заборгованість по відсоткам кредиту (в т.ч. прострочена) - в сумі 0,01грн, заборгованість по комісії кредиту (в т.ч. прострочена) - в розмірі 7000,00грн, пеня, нарахована на суму простроченої заборгованості - в сумі 2025,93грн та штраф - в сумі 526,44грн. Вказані суми просить стягнути з відповідача на користь позивача.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні: повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомляв, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

При цьому суд констатує, що відповідачем не подано клопотання, заяви в тому числі і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості забезпечити участь в судовому засіданні свого представника.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідачів своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останніх в судове засідання для реалізації ними права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Враховуючи те, що неявка в засідання суду відповідача, неподання ним письмового відзиву на позов, не перешкоджають розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2018 ФОП Майданович О.В. звернулась до Акціонерного товариства "Таскомбанк" з анкетою-заявкою про надання кредиту фізичній особі-підприємцю на розвиток бізнесу ФОП на строк 24 місяців, бажаною сумою 500000,00грн (а.с.6-7). Вказана анкета-заявка підписана електронним цифровим підписом (а.с.8).

10.09.2018 між Акціонерним товариством "Таскомбанк" (банк/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Майданович Оленою Вікторівною (позичальник, боржник/відповідач) було підписано заяву-договір про приєднання до публічної пропозиції АТ "Таскомбанк" на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та Правил обслуговування корпоративних клієнтів (а.с.9)

10.09.2018 між Акціонерним товариством "Таскомбанк" та Фізичною особою-підприємцем Майданович Оленою Вікторівною укладено Заяву-договір №ID5243082 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу"), згідно з п.1.1 якої за умови наявності вільних коштів позивач - банк зобов`язується надати відповідачу як позичальнику кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов цього договору (а.с.10).

Укладений між сторонами у справі договір є змішаним за своєю правовою природою, оскільки містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору. Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Згідно зі ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України).

Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено параграфом про кредит і не випливає із суті кредитного договору.

Отже, заяву-договір №ID5243082 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу"), з електронним підписом уповноваженої особи, а також тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку, складають змішаний договір.

Відповідно до п.1.2 заяви-договору кредит надається у формі зарахування грошових коштів у сумі кредиту на поточний рахунок позичальника № НОМЕР_1 , відкритий у АТ "Таскомбанк" з цільовим використанням на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів позичальника, та на придбання основних засобів та інших інвестицій в бізнес.

Розділом 2 заяви-договору визначено умови надання кредиту, а саме: розмір кредиту - 100000,00грн.; валюта кредиту - гривня; вартість кредиту: розмір процентної ставки за користування кредитом - 0,0001% річних, розмір комісійної винагороди - 1,75% від суми виданого кредиту (щомісячно); тип процентної ставки - фіксована; терміни і порядок погашення кредиту - згідно графіку погашення кредиту, зазначеного в додатку 1 до цього договору; термін повернення кредиту - 10.09.2020 р.

Згідно п.3.1 заяви-договору позичальник забезпечує наявність на своєму поточному рахунку грошових коштів у сумі, необхідної для сплати щомісячних платежів згідно графіку погашення заборгованості.

Пунктом 3.2 заяви-договору погоджено, що остаточне погашення за кредитом позичальник повинен здійснити не пізніше дати, зазначеної в п. 2.6 цього договору.

За умовами п.3.3 заяви-договору у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

В п.4.1 заяви-договору зазначено, що цей договір, Правила обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" та цінові параметри продукту є кредитним договором.

За положеннями п.4.2 заяви-договору цей договір є договором приєднання у визначенні статті 634 Цивільного кодексу України, в зв`язку з чим умови цього договору визначаються банком та доводяться до загалу шляхом розміщення його на офіційному сайті банку http://www.tascombank.com.ua та укладається лише шляхом приєднання до договору в цілому; особа, що виявила намір укласти договір, не може запропонувати банку внести зміни до запропонованих умов договору або запропонувати включення до договору своїх умов; у випадку незгоди зі змістом та формою цього договору чи окремих його положень особа, яка виявляє намір укласти договір має право відмовитися від його укладення; вимоги щодо зміни або розірвання цього договору, після набрання ним чинності, пред`являються і підлягають задоволенню відповідно до положень цього договору та законодавства України.

Відповідно до п.4.3 заяви-договору підписання договору є підтвердженням наміру позичальника укласти кредитний договір, а дата підписання вважається датою укладання договору.

Згідно п. 4.4 заяви-договору строк дії договору встановлений в розділі 18 Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк".

Згідно з п.18.1.13 Правил обслуговування корпоративних клієнтів при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до цих правил (у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт банк/інтернет клієнт банк "ТАС24/БІЗНЕС", або у формі обміну паперовою/електронною інформацією, або в будь якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, якій належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Вказана заява-договір, укладена 10.09.2018 між ФОП Майданович О.В. та ПАТ "Таскомбанк", підписана відповідачем електронним цифровим підписом в системі інтернет-банк "ТАС24/БІЗНЕС" (а.с.12).

Судом встановлено, що на підставі укладеного договору позивач 10.09.2018 перерахував відповідачу 100000,00грн на рахунок відповідача, що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача (а.с.15).

До заяви-договору №ID5243082 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" (продукт "Кредит на розвиток бізнесу") від 10.09.2018 сторонами укладено Графік погашення кредиту (Додаток №1) щодо погашення основної заборгованості за кредитом, комісії за управління кредитом та процентів, відповідно до якого відповідач зобов`язаний погашати кредит у розмірі 4167,00грн, комісію у розмірі 1750,00грн та проценти у розмірі 0,01грн щомісячно на протязі 24 місяців.

Відповідач в порушення умов договору та приписів законодавства свої зобов`язання по поверненню позивачу кредитних коштів у передбачені строки не виконав. Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором стало підставою для звернення позивача із позовом до суду про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 56774,21грн, з яких: 47221,83грн заборгованості по тілу кредиту, 0,01грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, 7000,00грн - заборгованості за комісією, 526,44грн - штрафу, 2025,93грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як зазначалось вище, матеріалами справи підтверджується факт надання відповідачу грошових коштів в кредит в розмірі 100000,00грн (а.с.15).

Водночас, ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства

У додатку №1 до заяви-договору сторони визначили графік погашення основної суми боргу, комісії за управління кредитом та процентів за кредитом, а саме: щомісячно рівними частинами у період з 10.10.2018 по 10.09.2020 щомісячно в сумі 4167,00грн - сума кредиту; 1750,00грн - сума комісії, 0,01грн - сума процентів (а.с.11).

Враховуючи умови п.2.6 заяви-договору остаточна дата повернення кредиту - 10.09.2020.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до п.18.2.1.2. Правил, повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві (згідно графіку погашення кредиту). Банк здійснює договірне списання грошових коштів з поточного рахунку Клієнта в строки і розмірах, передбачених умовами договору. Остаточний строк погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту. Сторони домовились, що згідно зі ст.ст.212, 651 ЦКУ при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбачених цим розділом Правил, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення зобов`язання, має право змінити умови користування кредитом, встановивши інший строк його повернення. При цьому банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати повернення кредиту (банк здійснює інформування клієнта на свій вибір або письмово, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, інтернет-банкінг "ТАС24|БІЗНЕС", sms повідомлення або інших)). При непогашенні заборгованості за кредитом у строк, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня від дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. У разі погашення заборгованості в період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, строком повернення кредиту є дата останнього платежу.

Судом встановлено, що у зв`язку з порушенням відповідачем строків погашення кредитних платежів, АТ "Таскомбанк" 30.03.2020 направив відповідачу повідомлення-вимогу вих.№7887/70 від 30.03.2020 про дострокове повернення повної суми кредиту, а саме: 24994,00грн основного боргу, 0,00грн строкової заборгованості за відсотками, 22227,83грн простроченого боргу, 0,01грн простроченої заборгованості за процентами, 3232,84грн простроченої пені, 7000,00грн простроченої комісії, 1750,00грн строкової комісії (а.с.36, докази надіслання а.с.37). Відповідач відповіді на вказану вимогу позивача не надав, заборгованість не погасив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи виписки по рахунку відповідача та умови укладеного між сторонами договору, судом встановлено, що станом на час розгляду справи відповідач мав погасити суму кредиту в розмірі 100000,00грн строк сплати якої, згідно погоджених в графіку строків та Правил обслуговування корпоративних клієнтів, а також зважаючи на вимогу про дострокове повернення кредиту, настав.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідачем проведено погашення отриманого кредиту частково на суму 52778,17грн, зокрема, ним було сплачено позивачу 11.10.2018 - 4167,00грн, 12.11.2018 - 4121,77грн, 23.11.2018 - 45,23грн, 11.12.2018 - 4167,00грн, 10.01.2019 - 4167,00грн, 11.02.2019 - 4167,00грн, 12.03.2019 - 4167,00грн, 10.04.2019 - 4167,00грн, 10.05.2019 - 4167,00грн, 10.06.2019 - 4167,00грн, 23.07.2019 - 4167,00грн, 19.11.2019 -11108,17грн, що підтверджується банківськими виписками по рахунках відповідача (а.с.13-16).

На час розгляду справи, відповідач зобов`язання щодо сплати кредиту в повному обсязі у встановлений строк не виконав, доказів сплати не надав, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем існує заборгованість за кредитом строк сплати якої настав в сумі 47221,83грн.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 47221,83грн заборгованості за кредитом є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 0,01грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, 7000,00грн заборгованості за комісією, 526,44грн штрафу, 2025,93грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності до п.18.2.1.3. Правил, за користування кредитом клієнт сплачує щомісячно проценти за користування коштами та щомісячну комісію за управління кредитом в розмірі, що зазначені в заяві та цінових параметрах до цього розділу Правил, які розміщені на офіційному сайті банку. Датами сплати процентів та щомісячної комісії за управління кредитом є дати сплати платежів, зазначені в Заяві. При несплаті процентів чи комісії у зазначений строк вони вважаються простроченими.

Згідно п.18.2.1.4. Правил, для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється фіксована процентна ставка та комісія за користування кредитом. Сторони в порядку ч.1 ст.212 Цивільного кодексу прийшли до взаємної згоди про те, що процентна ставка та комісія за користування кредитом може бути змінена банком, у випадку зміни економічних умов та/або збільшення розміру облікової або ставки рефінансування Національним банком України на 1 або більше пунктів, та/або збільшення рівня інфляції та/або вартості ресурсів на ринку позикового капіталу та/або зміни кредитної політики Національного банку України, та/або збільшення курсу гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют на 5 або більше відсотків. Сторони погодилися, що збільшена процентна ставка та/або комісія за користування кредитом починає діяти після того, як банк повідомить клієнта про настання подій, закріплених у даному пункті, а клієнт не погасить наявну перед банком заборгованість в порядку і строки, передбачені цим договором. Узгоджений сторонами змінений розмір процентної ставки та/або комісії за користування Кредитом є чинним з моменту доведення інформації про її зміну способом, зазначеним в цьому пункті, якщо інша дата не визначена в повідомлені про зміну розміру процентної ставки та/або комісії за користування кредитом. Банк повідомляє клієнта про настання подій, закріплених цим пунктом, на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв`язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет-банку ТАС24|БІЗНЕС, мобільний додаток "ТАС24", SMS-повідомлення або інших).

У заяві-договорі №ID5243082 про приєднання до Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк" сторони погодили розмір сплати процентів за користування кредитом, а саме відповідач зобов`язався сплачувати розмір процентної ставки за користування кредитом - 0,0001% річних, розмір комісійної винагороди - 1,75% від суми виданого кредиту (щомісячно).

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, позивачем було нараховано 0,01грн заборгованості по сплаті відсотків та 7000,00грн заборгованості у вигляді щомісячної комісії (розрахунок а.с.38,40).

Перевіривши проведені позивачем нарахування заявлених до стягнення з відповідача сум відсотків за користування кредитом та заборгованості по комісії, господарський суд встановив, що вказані нарахування проведено у відповідності до вимог чинного законодавства і умов договору, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом в розмірі 0,01грн та заборгованості по сплаті комісії в сумі 7000,00грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Поряд з цим позивачем заявлено вимогу про стягнення штрафу в розмірі 526,44грн та пені на суму простроченої заборгованості за період з 29.08.2019 по 29.02.2020 в сумі 2025,93грн.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Згідно ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.2 та ч.3 ст.549 ЦК України).

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, який обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Суд зазначає, що такий вид відповідальності позичальника, як штраф, передбачений п.18.2.5.2. Правил обслуговування корпоративних клієнтів в АТ "Таскомбанк", в якому зазначено, що нарахування неустойки та/або штрафу, який визначений в цінових параметрах, за кожен випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано клієнтом. У випадку порушення цільового використання кредиту клієнт сплачує банку штраф у розмірі 25% (двадцять п`ять відсотків) від суми кредиту, використаної не за цільовим призначенням. Сплата штрафу здійснюється у гривні. У випадку порушення зобов`язань, вказаних у п.18.2.2.2.7, 18.2.2.2.9 цього розділу правил, клієнт сплачує штраф у розмірі 2% (два відсотки) від розміру кредиту, діючого на момент застосування штрафу.

При цьому, представник позивача в судовому засіданні пояснив, що штраф згідно пункту 3 Тарифів для малого та середнього бізнесу (оферта), що є публічними і розміщені на веб-сайті АТ "Таскомбанк": https://tas24b.ua передбачені умови отримання і погашення кредиту, зокрема: штраф 0,5% (але не менше 50грн) % від суми простроченої заборгованості на дату нарахування.

Щодо вимог про стягнення штрафу, то слід зазначити, що позивачем надано до матеріалів справи його розрахунок (а.с.41), однак в судовому засіданні представник позивача не зміг пояснити яким чином здійснювалось його нарахування і як визначались періоди і суми такого нарахування, що унеможливлює перевірку його обґрунтованості, а тому у задоволенні про стягнення штрафу в сумі 526,44грн суд відмовляє.

Відповідно до п.3.3 заяви-договору №ID5243082 від 10.09.2018 у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку позичальник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

За умовами п.18.2.1.5. Правил, у разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань і при реалізації права банку, передбаченого п.18.2.1.2, клієнт сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен календарний день прострочення.

Відповідно, з урахуванням викладеного, здійснивши перевірку проведених позивачем нарахувань пені суд встановив, що правомірним є нарахування пені в загальній сумі 2023,84грн, а саме: 1550,46грн нарахованої на суму простроченої заборгованості по тілу кредиту та 473,38грн нарахованої на суму простроченої заборгованості по комісії у період з 29.08.2019 по 29.02.2020.

Отже, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 2023,84грн (1550,46грн+473,38грн). В частині стягнення з відповідача пені в сумі 2,09грн (2025,93грн-2023,84грн = 2,09грн) вимоги позивача є безпідставними, а тому у їх задоволенні суд відмовляє.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 47221,83грн заборгованості за кредитом, 0,01грн заборгованості за відсотками, 7000,00грн заборгованості за комісією, 2023,84грн пені є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні позову в частині стягнення 2,09грн пені та 526,44грн штрафу суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Майданович Олени Вікторівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Таскомбанк" (01032, м.Київ, вул.Симона Петлюри, буд.30; ідентифікаційний код 09806443):

- 47221,83грн заборгованості за кредитом,

- 0,01грн заборгованості за відсотками,

- 7000,00грн заборгованості за комісією,

- 2023,84грн пені,

- 2082,43грн витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 01.09.20

Суддя Кравець С.Г.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек. з повід.)