ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. ОдесаСправа № 915/2429/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Будішевської Л.О.

суддів Таран С.В., Поліщук Л.В.

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.

за участю представників учасників справи:

від Фермерського господарства «Сапфір-Агро» - не з`явився,

від Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоніс Агро-Юг» - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоніс Агро-Юг»

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2020, ухвалене суддею Семенчук Н.О., м. Миколаїв, повний текст складено 30.03.2020

у справі № 915/2429/19

за позовом Фермерського господарства «Сапфір-Агро»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоніс Агро-Юг»

про стягнення 552500 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Фермерське господарство «Сапфір-Агро» (далі ФГ «Сапфір-Агро») звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоніс Агро-Юг» (далі ТОВ «Діоніс Агро-Юг»), в якому просило стягнути з останнього 552500 грн. попередньої оплати товару.

Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №05/11-2018 від 05.11.2018 в частині поставки товару на суму попередньої оплати.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначив, що виконав прийняті на себе зобов`язання в повному обсязі, що підтверджується відповідною видатковою накладною.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2020 у справі № 915/2429/19 позов ФГ «Сапфір-Агро» задоволено повністю, стягнуто з ТОВ «Діоніс Агро-Юг» на його користь 552500 грн. та 8287,50 грн. витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань не поставив товар позивачу. Надана відповідачем на підтвердження поставки товару видаткова накладна №1 від 05.08.2019 не може вважатись належним доказом виконання своїх зобов`язань з поставки товару та отримання його позивачем, оскільки остання не містить відтисків печатки позивача та підписів уповноважених осіб, які б засвідчували факт отримання товару.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, яка мотивована наступним.

На виконання умов договору відповідач поставив на склад позивача продукцію (пшеницю) в кількості 84800 кг. на загальну суму 552500 грн., що підтверджується відповідними заявами свідків.

У зв`язку з застосуванням заходів щодо запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-10, представник відповідача та свідки не змогли з`явитись в судове засідання 16.03.2020, а оформлення заяви свідка у відповідності до вимог ст. 88 ГПК України було унеможливлено у зв`язку з припиненням роботи нотаріусів під час карантину. Таким чином, через об`єктивні причини відповідач був позбавлений надати суду своєчасно докази, які підтверджують факт поставки продукції на виконання умов договору поставки.

Враховуючи викладене, ТОВ «Діоніс Агро-Юг» просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2020 у справі № 915/2429/19, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ФГ «Сапфір-Агро» відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 за апеляційною скаргою ТОВ Діоніс Агро-Юг відкрито апеляційне провадження, встановлено ФГ Сапфір-Агро для подання відзиву на апеляційну скаргу до 12.06.2020 із доказами його направлення ТОВ Діоніс Агро-Юг, роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 12.06.2020 подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 розгляд справи призначено на 13.08.2020 о 10:00 год.

В судовому засіданні 13.08.2020 колегія суддів відмовила у задоволенні клопотання ТОВ «Діоніс Агро-Юг» про залучення до матеріалів даної справи заяв свідків.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, судова колегія дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.01.2020 позовну заяву ФГ «Сапфір-Агро» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №915/2429/19 та запропоновано ТОВ «Діоніс Агро-Юг» надати суду відзив на позов разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

30.01.2020 від ТОВ «Діоніс Агро-Юг» надійшов відзив на позовну заяву, в якому було зазначено, зокрема, що відповідач готовий залучити показання свідків, на підставі яких суд встановить наявність або відсутність обставин (фактів), які мають значення для вирішення справи (а.с.54).

Разом з тим, в процесі розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не були надані заяви свідків, про які він зазначав у відзиві на позов та які був готовий залучити до матеріалів справи.

Згідно ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

ТОВ «Діоніс Агро-Юг» не заявляло в суді першої інстанції клопотання про продовження йому процесуального строку на подання заяв свідків.

Натомість, заяви свідків та клопотання про поновлення строку на їх подання були надані відповідачем лише до апеляційної скарги.

Неможливість своєчасного подання вказаних документів до суду першої інстанції ТОВ «Діоніс Агро-Юг» мотивує введенням в Україні карантину з метою запобігання поширенню на її території хвороби COVID-19, у зв`язку з чим представник відповідача та свідки не змогли з`явитись в судове засідання 16.03.2020, а оформлення заяви свідка у відповідності до вимог ст. 88 ГПК України було унеможливлено у зв`язку з припиненням роботи нотаріусів під час карантину.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вважає причини, зазначені в обґрунтування неможливості подання заяв свідків у строк, встановлений ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 14.01.2020, неповажними, оскільки карантин введений в Україні 11.03.2020, заявником взагалі не обґрунтована об`єктивна неможливість подання вказаних документів до суду першої інстанції у період до введення карантину.

В судовому засіданні 13.08.2020 оголошено перерву до 27.08.2020 о 11:30 год., про що постановлено протокольну ухвалу. Представників учасників справи повідомлено про дату, час та місце наступного судового засідання під розписку.

26.08.2020 від ФГ «Сапфір-Агро» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

27.08.2020 від ТОВ «Діоніс Агро-Юг» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, яке мотивоване тим, що на даний час в Україні введений карантин, а у працівника ТОВ «Агрофірма Мар`янівська» (що обслуговує адвокат Салтан Р.В., який також є представником ТОВ «Діоніс Агро-Юг») виявлено коронавірус. Оскільки представник ТОВ «Діоніс Агро-Юг» адвокат Салтан Р.В. є контактною особою, він має перебувати на самоізоляції та не має можливості з`явитись в судове засідання.

В судовому засіданні 27.08.2020 колегія суддів, розглянувши клопотання ТОВ «Діоніс Агро-Юг», дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 11 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Колегія суддів зазначає, що обмеження у зв`язку з карантином, встановлені постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, не обмежують проведення судових засідань та участь у них представників учасників судового процесу.

Саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, а відтак, відповідач не був позбавлений права направити для участі в судове засідання іншого представника.

Представник ТОВ «Діоніс Агро-Юг», добросовісно користуючись своїми правами, міг звернутись до суду з клопотанням про проведення судового засідання у режимі відеоконференції поза приміщенням суду в порядку ст. 197 ГПК України, чого здійснено не було.

Тобто, навіть за наявності карантинних обмежень, ТОВ «Діоніс Агро-Юг» не було позбавлено права і можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає причини неявки відповідача в судове засідання не поважними, у зв`язку з чим відмовила у задоволенні його клопотання про відкладення.

При цьому колегією суддів враховується, що представники учасників справи в минулому судовому засіданні надали пояснення по суті спору та висловили свої правові позиції.

В судове засідання 27.08.2020 представники учасників справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим колегія суддів у відповідності до положень п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України дійшла висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності представників учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників учасників справи, перевіривши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.2018 між ФГ «Сапфір-Агро» (покупець) та ТОВ «Діоніс Агро-Юг» (постачальник) укладено договір поставки №05/11-2018 (далі договір), у відповідності до умов якого постачальник зобов`язується постачати (передавати) товар у власність покупця, для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та сплатити за нього на умовах договору. Предметом поставки є сільгосппродукція врожаю 2019 року: - пшениця 6 кл. 85 т. (п.п.1.1, 1.2 договору).

Постачання здійснюється на умовах франко-склад продавця. Перехід права власності відбувається в момент поставки/оплати/відповідної партії товару, що оформлюється видатковою накладною/актом прийому-здачі/ (п.3.1., 3.2 договору).

Постачальник гарантовано зобов`язується поставити покупцю: - пшеницю 6 кл. 85 т. Ціна одиниці товару складає 6500 грн. за 1т. Загальна сума договору становить 552500 грн. Покупець здійснює передоплату у розмірі 100% (п.4.1., 4.2 договору).

Розрахунки за товар здійснюються в безготівковому порядку згідно виставленого рахунку (п. 4.3 договору).

Постачальник зобов`язується поставити покупцеві відповідний об`єм товару за обумовленим графіком в термін з 01.08.2019 по 31.08.2019 (п. 5.1.1 договору).

У разі не надання товару відповідно до п. 5.1.1 договору, постачальник зобов`язаний повернути покупцю кошти, перераховані ним постачальнику, протягом п`яти банківських днів (п. 5.1.5 договору).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 7.1 договору).

На виконання умов договору відповідач виставив позивачу рахунок на оплату №3 від 05.11.2018 на суму 552500 грн. (а.с.23).

Позивач перерахував на рахунок відповідача передоплату у розмірі 552500 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1572 від 07.11.2018 (а.с.24).

23.10.2019 позивач направив на адресу відповідача лист та акт звіряння. Лист залишився без відповіді, акт звіряння відповідачем не підписаний.

Також в матеріалах даної справи міститься видаткова накладна №1 від 05.08.2019 на суму 552500 грн. (а.с.58), яка підписана лише ТОВ «Діоніс Агро-Юг».

Предметом спору у даній справі є вимога ФГ «Сапфір-Агро» стягнути з ТОВ «Діоніс Агро-Юг» 552500 грн. попередньої оплати з підстав неналежного виконання умов договору поставки в частині поставки товару.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з обґрунтованості та доведеності позивачем своїх вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Статтею 193 ГК України, яка кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України, визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою ст. 691 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу є оплатним, відтак одним із основних обов`язків покупця є оплата ціни товару. Ціна - грошове відображення вартості товару за його кількісну одиницю. Ціна товару, як правило, визначається у договорі за згодою сторін.

Статтями 692, 693 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Статтею 629 ЦК України встановлена обов`язковість договору для виконання сторонами.

Щодо наданої відповідачем видаткової накладної № 1 від 05.08.2019 на суму 552500 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частиною 2 ст. 9 цього Закону визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтями 76, 78 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Колегія суддів зазначає, що надана відповідачем видаткова накладна не може вважатись належним доказом поставки товару та його отримання позивачем, оскільки вона підписана лише ТОВ «Діоніс Агро-Юг», вона не містить відтисків печатки позивача та підписів уповноважених осіб, які б засвідчували факт отримання товару, а тому не фіксує здійснення господарської операції.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Умовою застосування ч. 2 ст. 693 ЦК України є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Пунктом 5.1.5 договору визначено, що у разі не надання товару відповідно до п. 5.1.1 договору, постачальник зобов`язаний повернути покупцю кошти, перераховані ним постачальнику, протягом п`яти банківських днів.

Враховуючи, що позивач виконав свої зобов`язання щодо здійснення попередньої оплати за товар, а відповідач не надав належних доказів, що підтверджують поставку товару позивачу та не повернув попередню оплату за нього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ФГ «Сапфір-Агро» та стягнення з ТОВ «Діоніс Агро-Юг» 552500 грн. попередньої оплати.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника про те, що факт виконання ним прийнятих на себе зобов`язань підтверджується відповідними заявами свідків та зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 87 ГПК України на підставі показань свідків не можуть встановлюватися обставини (факти), які відповідно до законодавства або звичаїв ділового обороту відображаються (обліковуються) у відповідних документах. Законом можуть бути визначені інші обставини, які не можуть встановлюватися на підставі показань свідків. Крім того, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Посилання відповідача на кримінальне провадження № 0000914, в матеріалах якого фігурує ФГ «Сапфір -Агро», також не можуть прийматись колегією суддів до уваги, оскільки вказане кримінальне провадження не стосується обставин щодо виконання даного договору поставки, а стосується викрадення врожаю соняшника. Крім того, згідно наданого відповідачем листа Слідчого управління ГУНП в Херсонській області від 23.10.2019 № 7815/8/03-2019 на даний час проводиться лише досудове слідство.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2020 у справі № 915/2429/19 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 ГПК України покладаються на ТОВ «Діоніс Агро-Юг».

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283

ГПК України, Південно-західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 16.03.2020 у справі № 915/2429/19 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Діоніс Агро-Юг» залишити без задоволення.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Діоніс Агро-Юг».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 31.08.2020.

Головуючий суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран

Суддя Л.В. Поліщук