Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/780/20

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі Мельник В.Я., розглянувши матеріали справи

за позовом Підприємства Клевань "Комунсервіс" (35312, Рівненська обл., Рівненський район, смт. Клевань, вул. Залізнична,буд.6, )

до Клеванської селищної ради (33312, Рівненська область, Рівненський район, смт. Клевань, вул. Івана Франка, буд.20, )

про стягнення в сумі 135 257,00 грн..

В судовому засіданні приймали участь:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Підприємство Клевань "Комунсервіс" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Клеванської селищної ради про стягнення заборгованості у сумі 135 257,00 грн..

Даний позов обгрунтовує тим, що на підставі укладених договорів на послуги по вивозу та утилізації твердих побутових відходів, послуги по викачці та вивезенню рідких нечистот, послуги по водовідведенню, послуги екскаватора, послуги по водопостачанню в період з 18.07.2017 року по 05.08.2019 року Позивач надав Відповідачу послуги по вивозу та утилізації твердих побутових відходів, послуги по викачці та вивезенню рідких нечистот, послуги по водовідведенню, послуги екскаватора, послуги по водопостачанню на загальну суму 111824,87 грн., що підтверджується актами виконаних робіт, які підписані сторонами. Однак, Відповідач оплату у розмірі 111824,87 грн. не здійснив. Крім того, Позивачем, на суму заборгованості нараховано пеню у сумі 21151,95 грн. за період з 18.12.2017 року по 31.07.2020 року, інфляційні у сумі 4280,12 грн. за період з 18.12.2017 року по 31.07.2020 року.

Ухвалою господарського суду від 05 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. Справу призначено в судовому засіданні на "25" серпня 2020 р..

Відповідач відзиву на позов суду не надав.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 25.08.2020 року не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення судової повістки №33 6 та №91 6. Крім того, представником позивача подано суду заяву про розгляд справи за відсутності повноважного представника.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом враховано, що Господарський процесуальний кодекс України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.2, 3 цієї ж статті суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

В період з 18 грудня 2017 року по 05 серпня 2019 року Підприємство Клевань "Комунсервіс" надало Клеванській селищній раді послуги по вивозу, розміщенню та утилізації твердих побутових відходів (надалі - ТПВ) на сміттєзвалищі, на суму 97428,78, зокрема: за 2017рік: від 18.12.2017 року по вивозу та утилізації 19 куб.м ТПВ на сміттєзвалищі в грудні 2017 року на суму 1 689,67 грн.; за 2018 рік: від 31.08.2018 року по вивозу, розміщенню та утилізації 10 куб.м ТПВ в серпні 2018 року на суму 889,30 грн.; від 31.08.2018 року по вивозу, розміщенню та утилізації 10 куб.м ТПВ в серпні 2019 року на суму 889,30 грн.; від 28.09.2018 року по вивозу, розміщенню та утилізації 5 куб.м ТПВ в вересні 2019 року на суму 444,65 гри.; від 28.09.2018 року по вивозу, розміщенню та утилізації 8 куб.м ТПВ в вересні 2019 року на суму 711,44 грн.; від 29.11.2018 року по вивозу, розміщенню та утилізації 31 куб.м ТПВ в листопаді 2019 року (ДНЗ №1) на суму 2756,83 грн.; за 2019 рік: від 04.02.2019 року по вивозу, розміщенню та утилізації 93 куб.м ТПВ на сміттєзвалищі в лютому 2019 року на суму 8270,49 грн.; від 28.02.2019 року по вивозу сміття в смт.Клевань в лютому 2019 року на суму 6 474,08 грн.; від 28.02.2019 року по вивозу, розміщенню та утилізації 101 куб.м ТПВ на сміттєзвалищі в лютому 2019 року на суму 8981,93 грн.; від 25.03.2019 року по вивозу сміття в смт.Клевань в березні 2019 року на суму 5581,20 грн.; від 25.03.2019 року по вивозу, розміщенню та утилізації 75 куб.м ТПВ на сміттєзвалищі в березні 2019 року на суму 1600,74 грн.; від 29.03.2019 року по вивозу сміття в смт.Клевань в березні 2019 року на суму 3720,80 грн.; від 29.03.2019 року по вивозу сміття в смт.Клевань в березні 2019 року на суму 1116,24 грн.; від 29.03.2019 року по вивозу, розміщенню та утилізації 13 куб.м ТПВ на сміттєзвалищі в березні 2019 року на суму 1156,09 грн.; від 16.04.2019 року по вивозу, розміщенню та утилізації 52 куб.м ТПВ на сміттєзвалищі в квітні 2019 року на суму 4624,36 грн.; від 16.04.2019 року по вивозу, розміщенню та утилізації 27 куб.м ТПВ на сміттєзвалищі в квітні 2019 року на суму 2401,11 грн.; від 16.04.2019 року по вивозу сміття в смт.Клевань в квітні 2019 року на суму 7085,76 грн.; від 16.04.2019 року по вивозу сміття в смт.Клевань в квітні 2019 року на суму 3720,80 грн.; від 30.04.2019 року по розміщенню та утилізації 123 куб.м ТПВ на полігоні ТПВ на суму 5180,76 грн.; від 30.04.2019 року по вивозу, розміщенню та утилізації 134 куб.м ТПВ на сміттєзвалищі в квітні 2019 року на суму 11 916,62 грн.; від 30.05.2019 року по вивозу сміття в смт.Клевань в травні 2019 року на суму 4090,78 грн.; від 30.05.2019 року по розміщенню та утилізації 11 куб.м ТПВ на полігоні ТПВ на суму 463,32 грн.; від 05.08.2019 року по вивозу сміття в смт.Клевань в серпні 2019 року на суму 3906,84 грн.; від 05.08.2019 року по вивозу сміття в смт.Клевань в серпні 2019 року на суму 3906,84 грн.

На підставі Договорів, укладених між Клеванською селищною радою Рівненського району Рівненської області та Підприємством Клевань «Комунсервіс» за період з 31.08.2018 року по 31.12.2018 року, останнє надало послуги з викачки та вивезення рідких нечистот на суму 5 165,60 грн., зокрема за 2018 рік: від 31.08.2018 року з викачки та вивезення 24 куб.м рідких нечистот (ДНЗ №2) в серпні 2018 року на суму 1637,28 грн.; від 28.09.2018 року з викачки та вивезення 24 куб.м рідких нечистот в вересні 2018 року на суму 1637,28 грн.; від 18.12.2018 року з викачки та вивезення 24 куб.м рідких нечистот в грудні 2018 року на суму 2591,04 грн.

На підставі Договору, укладеного між Клеванською селищною радою Рівненського району Рівненської області та підприємством Клевань «Комунсервіс» від 18.12.2018 року, підприємство надало послугу по водовідввденню 326 куб.м в грудні 2018 року на суму 5 542,00 грн..

Згідно Договору, укладеного між Клеванською селищною радою Рівненського району Рівненської області та підприємством Клевань «Комунсервіс» від 29.03.2019 року, було надано послугу по обслуговуванню туалетів: «Тунель кохання» (1 поїздка) в березні 2019 року на суму 388,67 грн..

Відповідно до Договору, укладеного між Клеванською селищною радою Рівненського району Рівненської області та підприємством Клевань «Комунсервіс» від 16.04.2019 року, підприємство надало послугу екскаватора в квітні 2019року на суму 1 778,90 грн..

На підставі Договору, укладеного між Клеванською селищною радою Рівненського району Рівненської області та підприємством Клевань «Комунсервіс» від 26.06.2019 року, підприємство надало послугу по водопостачанню (для бібліотеки) 60,54 куб.м в червні 2019 року на суму 820,92 грн.

Як встановлено судом, в порушення зазначених умов Договорів розрахунки Відповідачем за отриманні послуги не проводилися, що призвело до утворення заборгованості перед Позивачем на загальну суму 111 824,87 грн.. Вказана заборгованість підтверджується Актами надання послуг, а саме: Акту № 814 надання послуг по договору від 18.12.2017 р., Акту № 477 надання послуг по договору від 31.08.2018 р., Акту №477 надання послуг по договору від 31.08.2018 р., Акту № 479 надання послуг по договору від 31.08.2018 р., Акту № 584 надання послуг по договору від 28.09.2018 р., Акту № 585 надання послуг по договору від 28.09.2018 р., Акту № 585/1 надання послуг по договору від 28.09.2018 р., Акту № 782 надання послуг по договору від 18.12.2018 р., Акту № 780 надання послуг по договору від 18.12.2018 р., Акту № 693 надання послуг по договору від 29.11.2018 р., Акту № 29 надання послуг по договору від 04.02.2019 р., Акту надання послуг по вивозу сміття в смт. Клевань в лютому місяці 2019 р., Акту № 67 надання послуг по договору від 28.02.2019 р., Акту надання послуг по вивозу сміття в смт. Клевань в березні місяці 2019 р., Акту № 155 надання послуг по договору від 25.03.2019 р., Акту № 156 надання послуг по договору від 25.03.2019 р., Акту № 161 надання послуг від 29.03.2019 р., Акту надання послуг по вивозу сміття в смт. Клевань в березні місяці 2019 р., Акту № 187 надання послуг по договору від 29.03.2019 р., Акту № 202 надання послуг по договору від 16.04.2019 р., Акту № 203 надання послуг по договору від 16.04.2019 р., Акту надання послуг по вивозу сміття в смт. Клевань в квітні місяці 2019 р., Акту надання послуг по вивозу сміття в смт. Клевань в квітні місяці 2019 р., Акту надання послуг екскаватора в смт. Клевань в квітні місяці 2019 р., Акту № 231 надання послуг по договору від 30.04.2019 р., Акту № 247 надання послуг по договору від 30.04.2019 р., Акту № 286 надання послуг по договору від 30.05.2019 р., Акту № 288 надання послуг по договору від 30.05.2019 р., Акту надання послуг по вивозу сміття в смт. Клевань в серпні місяці 2019 р., Акту надання послуг по вивозу сміття в смт. Клевань в серпні місяці 2019 року.

Відтак, станом на 01.08.2020р. у Відповідача перед Позивачем рахується заборгованість в розмірі 111824,87 грн..

Відповідно до п.2.1 Договорів Замовник надає дані а Виконавець робить розрахунки згідно Актів виконаних робіт.

Як встановлено судом, Договори, Кошториси і Акти виконаних робіт складені у 2-х ідентичних примірниках, підписані та скріплені печатками як Позивача так і Відповідача.

Позивачем на адресу Відповідача направлено претензію від 29.11.2019 року, однак Відповідач залишив претензію без відповіді і задоволення.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України, що кореспондується із статтею 193 ГК України - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 692 ЦКУ Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Доказів сплати заборгованості Відповідач суду не подав.

Відтак вимога Позивача про стягнення з Відповідача заборгованості в розмірі 111 824,87 грн. грунтується на договорі та законі та підлягає до задоволення.

Стосовно позовних вимог про стягнення з Відповідача пені у розмірі 21 151,95 грн. за період з 18.12.2017 року по 31.07.2020 року, судом зазначається наступне.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з частиною 3 вищезазначеної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України (далі - ГК України) учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів

Приписами ч. 1 ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Преамбулою Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб`єктів переказу грошей через платіжні системи.

Згідно статей 1, 3 цього Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції. За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1. Договорів за порушення умов даного Договору винна сторона відшкодовує спричинені ним збитки у передбаченому чинним законодавством порядку.

На підставі Договорів Позивач просить стягнути з Відповідача пеню у сумі 21151,95 грн. за період з 18.12.2017 по 31.07.2020 року.

Однак, судом встановлено, що вищевказаними Договорами не передбачено стягнення з Відповідача пені.

Відповідно до ст.547 ЦКУ правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відтак, суд дійшов висновку про неправомірність нарахування Позивачем пені за період прострочення з 18.12.2017 р. по 05.08.2019 р. у розмірі 9685,48 гривень, а тому відмовляє в її задоволенні.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок нарахованих Позивачем сум інфляційних втрат, прийшов до висновку, що наданий Позивачем розрахунок є вірним, відтак позовні вимоги про стягнення з Відповідача інфляційних втрати у сумі 4 280,12 грн. (за період з 01.01.2018 по 30.04.2020 року)., є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, і відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, враховуючи, що Позивач довів факт надання Відповідачу послуг згідно Договорів, а Відповідач вказаних обставин належними та достатніми доказами не спростував, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Відповідно до цієї ж статті датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відтак датою ухвалення даного рішення є дата складення його повного тексту.

Керуючись статтями 129, 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Клеванської селищної ради (33312, Рівненська область, Рівненський район, смт. Клевань, вул. Івана Франка, буд.20, ) на користь Підприємства Клевань "Комунсервіс" (35312, Рівненська обл., Рівненський район, смт. Клевань, вул. Залізнична,буд.6, ) основний борг у розмірі 111824 грн. 87 коп., інфляційні втрати у сумі 4280,12 грн. та 1913,24 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити у задоволенні.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.