ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

20 серпня 2020 року Справа № 903/299/20
Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання Хомич О. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу № 903/299/20

за позовом Фізичної-особи підприємця Скоць Любові Андріївни, с. Гута-Камінська, Камінь-Каширського району, Волинської області

до Дочірнього підприємства Телерадіокомпанія Аверс Відкритого акціонерного товариства Корпорація Аверс, м. Луцьк

про визнання поширеної інформації недостовірною, спростування недостовірної інформації, захист честі, гідності та ділової репутації,

за участю представників:

від позивача Ульчак Б.І.- адвокат ( ордер серія АС №1005441 від 22.04.2020),

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

30.04.2020 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н від 29.04.2020 Фізичної-особи підприємця Скоць Любові Андріївни, в якій позивач просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію Фізичної-особи підприємця Скоць Любові Андріївни інформацію, поширену 23.01.2019 року Дочірнім підприємством Телерадіокомпанія Аверс ВАТ Корпорація Аверс у відеоматеріалі під назвою: Як Волинські пастори секонд-хенд ганяють та землю віджимають, шляхом повідомлення про прийняте у даній справі судове рішення на головній сторінці офіційного веб-сайту телеканалу Аверс та в ефірі телеканалу Аверс не пізніше наступного дня після набрання рішенням законної сили, з публікацією повного тексту такого рішення та видалити з мережі Інтернет недостовірну інформацію, поширену у формі відеосюжету під назвою Як Волинські пастори секонд-хенд ганяють та землю віджимають.

Ухвалою суду від 05.05.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.06.2020; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 01.06.2020 року.

01.06.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив б/н від 01.06.2020 на позов, в якому відповідач позову не визнає та просить відмовити у його задоволенні повністю.

В судовому засіданні 03.06.2020 представник позивача повідомив про те, що відзиву на позов не отримував, тому просив відкласти підготовче засідання з метою підготовки відповіді на відзив.

За змістом ст. 166 Господарського процесуального кодексу України позивач має право подати до суду відповідь на відзив.

В судовому засіданні 03.06.2020 було оголошено перерву до 17.06.2020, представників сторін повідомлено про дату наступного судового засідання під розписку.

В судове засідання 17.06.2020 представники сторін не з`явилися.

17.06.2020 через відділ документального забезпечення та контролю суду представник позивача подав відповідь на відзив б/н від 16.06.2020 та клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача Приватне акціонерне товариство Корпорація Аверс.

Також 17.06.2020 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поширенням інформації про хворобу на коронавірус працівника Господарського суду Волинської області з метою узабезпечення себе від інфекційної хвороби.

Ухвалою суду від 17.06.2020 строк проведення підготовчого провадження було продовжено на 30 днів - до 03.08.2020 включно; підготовче засідання відкладено на 01.07.2020; запропоновано відповідачу в строк до 29.06.2020 року подати суду заперечення на відповідь відзив на позов та пояснення щодо клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача Приватне акціонерне товариство Корпорація Аверс.

25.06.2020 від відповідача на адресу суду надійшли заперечення б/н від 24.06.2020 на відповідь на відзив, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі співвідповідачем Приватне акціонерне товариство Корпорація Аверс та відмовити у задоволенні позову повністю.

В судовому засіданні 01.07.2020 за клопотанням представника позивача було оголошено перерву до 02.07.2020.

В судовому засіданні 02.07.2020 представник позивача звернувся з клопотанням про відкликання клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачем Приватне акціонерне товариство Корпорація Аверс, обгрунтовуючи тим, що після аналізу веб-сайту http://www.mediaavers.com, власником якого є Приватне акціонерне товариство Корпорація Аверс, з`ясувалася відсутність відеосюжету під назвою Як Волинські пастори секонд-хенд ганяють та землю віджимають, просить клопотання про залучення співвідповідача не розглядати.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявленого представником позивача клопотання.

Суд задовольнив клопотання представника позивача про відкликання клопотання про залучення до участі у справі співвідповідачем Приватне акціонерне товариство Корпорація Аверс, не розглядав його.

Крім цього, представник позивача подав заяву б/н від 01.07.2020 про уточнення позовних вимог, в якій просить визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 інформацію, поширену у прямому ефірі телепрограми На часі: новини ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18 год. 45 хв., 21 год. 30 хв. та 24 січня 2019 року об 00 год. 00 хв., 07 год. 30 хв., 07 год. 00 хв., 08 год. 00 хв. Дочірнім підприємством Телерадіокомпанія АВЕРС ВАТ Корпорація Аверс у відео матеріалі під назвою: ІНФОРМАЦІЯ_2 віджимають у формі фактичних тверджень наступного змісту: ..Волинські протестанти під покровительством пасторів створили мережу магазинів, де продається гуманітарна допомога. Цю допомогу американські благодійники безкоштовно пересилають українцям. Мова йде про одяг харчі та кошти. Усе це мало потрапити до соціально-вразливих верств населення, але до людей воно не доходить. На цьому наживаються псевдоблагодійники.... (0:02 сек. - 0.22 сек.); ... цей одяг присилають сюди благодійники для того, щоб його роздавали безкоштовно людям... (0:52 сек. - 0:57 сек.); ...тут ви не побачите касового апарату, вам не видадуть чек, бо все це гуманітарна, яку меценати жертвують злиденній Україні... (1 хв. 02 сек. - 1 хв. о7 сек.); ...жодного документу в магазині немає... (2 хв.48 сек. - 2 хв.50 сек.); ...за адресами Ковельська, 16 - її магазин,.... є склад за адресою Ковельська, 114, але ніде ті магазини як магазини не проходять (9 хв. 46 сек. - 10 хв. оо сек.). ...і вони продають цю гуманітарну допомогу, але її їм благодійники надають безкоштовно ... (9 хв. 28 сек), ..але ця допомога не потрапляє за призначенням, її продають... (10 хв.22 сек.) зобов`язавши Дочірнє підприємство Телерадіокомпанія АВЕРС ВАТ Корпорація АВЕРС спростувати поширену ним недостовірну інформацію у відеоматеріалі під назвою: ІНФОРМАЦІЯ_2 віджимають та викладену у формі фактичних тверджень наступного змісту: ..волинські протестанти під покровительством пасторів створили мережу магазинів, де продається гуманітарна допомога. Цю допомогу американські благодійники безкоштовно пересилають українцям. Мова йде про одяг харчі та кошти. Усе це мало потрапити до соціально-вразливих верств населення, але до людей воно не доходить. На цьому наживаються псевдоблагодійники.... (0:02 сек. - 0.22 сек.); ... цей одяг присилають сюди благодійники для того, щоб його роздавали безкоштовно людям... (0:52 сек. - 0:57 сек.); ...тут ви не побачите касового апарату, вам не видадуть чек, бо все це гуманітарна, яку меценати жертвують злиденній Україні... (1 хв. 02 сек. - 1 хв. оу сек.); ...жодного документу в магазині немає... (2 хв.48 сек. - 2 хв.50 сек.); ...за адресами Ковельська, 16 - її магазин,.... с склад за адресою Ковельська, 114, але ніде ті магазини як магазини не проходять (9 хв. 46 сек. - 10 хв. оо сек.). ...і вони продають цю гуманітарну допомогу, але її їм благодійники надають безкоштовно ... (9 хв. 28 сек), ..але ця допомога не потрапляє за призначенням, її продають... (10 хв.ю22 сек.) шляхом оприлюднення резолютивної частини ухваленого у справі судового рішення у прямому ефірі телепрограми На часі: новини не пізніше наступного дня після набрання такого рішення законної сили.

Судом встановлено, що заява позивача б/н від 01.07.2020 про уточнення позовних вимог не є заявою про зміну предмета чи підстав позову, вона містить лише уточнення способу спростування відповідачем недостовірної інформації. А тому вказану заяву прийнято судом як таку, що не суперечить вимогам ст.ст. 46, 55 Господарського процесуального кодексу України.

Інших заяв та клопотань від представників сторін до суду не надходило.

Ухвалою суду від 02.07.2020 підготовче провадження було закрито; справу призначено до судового розгляду по суті на 29.07.2020.

В судовому засіданні з 29.07.2020 було оголошено перерву до 20.08.2020.

20.08.2020 відповідач подав до суду клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату, посилаючись на дострокове припинення 19.09.2020 договору про надання правничої допомоги.

Клопотання відповідача залишено судом без задоволення, оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнавалась обов?язковою, правову позицію відповідач виклав у відзиві на позов від 01.06.2020, в судовому засіданні 29.07.2020 було заслухано пояснення представника відповідача по суті позовних вимог.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частиною 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, передбачено, що кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи те, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд в межах наданих йому повноважень створив належні умови для надання сторонами, в тому числі відповідачем, доказів, заяв по суті справи, повідомив відповідача належним чином про судовий розгляд, а тому розглянув 20.08.2020 справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами та враховуючи його заперечення, викладені у відзиві на позов та у запереченнях на відповідь на відзив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

У січні 2019 року журналістом ТРК «Аверс» ОСОБА_2 було відзнято та опубліковано в мережі Інтернет на каналах відеохостингового сайту «YouTube» сюжет «Як Волинські пастори секонд-хенд ганяють та землю «віджимають».

Відеоматеріал розміщено 23 січня 2019 року за адресою-посиланням: https://www.voutube.com/watch?v=rPI0Pv93BaA&feature=youtu.be&fbclid=IwAR1doXLfoxblm-RJlazcgat2tVeC4rWHdjcEATmTLYbWvdq lFVKFPvKAPc&app=desktop.

Як зазаначає позивач у позовній заяві, про існування відеосюжету в мережі Інтернет їй стало відомо в березні 2019 року.

Після того, як позивач дізналася про відеосюжет, вона звернулася з листом до автора ролика з проханням спростовувати недостовірну інформацію та видалити його.

Проте, її звернення залишилося без відповіді та реагування.

Позивач вважає, що діями відповідача, які полягають у поширенні відеоматеріалу порушено її немайнові права, завдано шкоди честі, гідності та діловій репутації.

У позовній заяві позивач зазначає, що порушення її прав є триваючим та відбувається й досі, оскільки матеріал розміщений в мережі Інтернет та є доступним невизначеному колу осіб; кількість переглядів поширеної відповідачем недостовірної інформації, що ганьбить честь та гідність, завдає шкоди діловій репутації постійно зростає; її дискредитовано як підприємця та принижено як людину в очах мешканців м. Камінь-Каширський та Камінь-Каширського району, перед органами державної влади та органами місцевого самоврядування, в очах потенційних та постійних покупців магазинів, в яких вона здійснюю свою підприємницьку діяльність.

В поширеному відеоматеріалі відповідач повідомляє інформацію про те, що в магазинах секонд-хенду «Тавіта», що знаходиться в м. Камінь-Каширський та належать фізичній особі підприємцю СкоцьЛ.А. продаються товари, які зібрані в США, та надходять в Україну як безкоштовна гуманітарна допомога.

Відеосюжет містить іформацію про те, що господарська діяльність в магазинах у м. Камінь-Каширський за адресами: вул. Ковельська, 16 та вул. Ковельська, 114 здійснюється без жодних документів.

На думку позивача, з метою захисту її законних прав та інтересів спростуванню підлягає наступна інформація, яка є фактичним твердженням автора матеріалу, та підлягає перевірці на предмет достовірності:

- «...волинські протестанти під покровительством пасторів створили мережу магазинів, де продається гуманітарна допомога. Цю допомогу американські благодійники безкоштовно пересилають українцям. Мова йде про одяг харчі та кошти. Усе це мало потрапити до соціально- вразливих верств населення, але до людей воно не доходить. На цьому наживаються псевдоблагодійники....» (0:02 сек. - 0.22 сек.);

- «... цей одяг присилають сюди благодійники для того, щоб його роздавали безкоштовно людям...» (0:52 сек. - 0:57 сек.);

- «...тут ви не побачите касового апарату, вам не видадуть чек, бо все це гуманітарна», яку меценати жертвують злиденній Україні...» (і хв. 02 сек. - і хв. 07 сек.);

- «...жодного документу в магазині немає...» (2 хв.48 сек. - 2 хв.50 сек.);

- «...за адресами Ковельська, 16 - її магазин,.... є склад за адресою Ковельська, 114, але ніде ті магазини як магазини «не проходять» (9 хв. 46 сек. - 10 хв. оо сек ).

- ...і вони продають цю гуманітарну допомогу, але їм благодійники надають безкоштовно ... (9 хв. 28 сек.).

- ..але ця допомога не потрапляє за призначенням, її продають...(10хв. 22 сек.)

Відповідно до статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Першого протоколу та Протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції, кожен має право на свободу вираження поглядів.

Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини (справи Лінгенса, Де Гаєс і Гійзельс, Гудвіна , Прагер і Обершлік) свобода вираження поглядів, гарантована п. 1 ст. 10, становить одну з основних підвалин демократичного суспільства й одну з принципових умов його розвитку та умов реалізації кожної особи. За умови додержання п. 2, свобода вираження стосується не лише тієї "інформації" чи тих "ідей", які отримані належним чином або розглядаються як необразливі чи незначні, а й тих, що викликають образу, обурення або неспокій. Такими є вимоги плюралізму, терпимості й широти поглядів, без яких "демократичне суспільство" неможливе.

Суди при вирішенні справ про захист гідності, честі та ділової репутації повинні забезпечувати баланс між конституційним правом на свободу думки і слова, правом на вільне вираження своїх поглядів та переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте і сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб-підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Відповідно до ст. 91 ЦК України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Статтею 94 ЦК України визначено, що юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 цього Кодексу.

Згідно із ст. 200 ЦК України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді. Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями. Порядок використання інформації та захисту права на неї встановлюється законом.

У відповідності до ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про інформацію" інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

У ч. 1 ст. 5 Закону України "Про інформацію" визначено, що реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб. Згідно із ч.2 ст. 7 Закону України "Про інформацію", суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Згідно із ст. 2 Закону України "Про інформацію" основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Згідно із ст. 64 Закону України "Про телебачення і радіомовлення" громадянин або юридична особа мають право вимагати від телерадіоорганізації спростування поширених у її програмі чи передачі відомостей, які не відповідають дійсності та/або принижують честь і гідність особи. Якщо в телерадіоорганізації відсутні достатні докази того, що поширені нею відомості відповідають дійсності, вона зобов`язана терміново їх спростувати. Спростування повинно бути поширено тією ж телерадіоорганізацією і в такій же програмі чи передачі, що й відомості, які не відповідають дійсності, або в інший час за домовленістю з особою, права якої були порушені. У спростуванні має бути зазначено, які відомості не відповідають дійсності, коли і в якій програмі чи передачі вони були поширені телерадіоорганізацією.

Статтею 59 названого Закону передбачено, що телерадіоорганізація зобов`язана, зокрема,: а) дотримуватися законодавства України та вимог ліцензії; в) поширювати об`єктивну інформацію.

За змістом ст. 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене ст. 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб`єкта (підприємця).

Отже, за змістом статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

З огляду на наведене, позивач має право на недоторканість ділової репутації, а також право на відповідь та на спростування недостовірної інформації.

Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Частиною 2 ст. 34 ГК України передбачено, що дискредитацією суб`єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов`язаних з особою чи діяльністю суб`єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб`єкта господарювання.

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Дослідивши зміст відеосюжету, судом встановлено, що поширена інформація стосується саме позивача у справі, тобто фізичної особи підприємця Скоць Л.А.

Як пояснював представник позивача в судовому засіданні, сім?я Скоць, в тому числі позивач - Фізична-особа підприємець Скоць Любов Андріївна є членами протестантської громади. А тому інформація, яка повідомлена у відеосюжеті про те, що «...волинські протестанти під покровительством пасторів створили мережу магазинів, де продається гуманітарна допомога. Цю допомогу американські благодійники безкоштовно пересилають українцям. Мова йде про одяг харчі та кошти. Усе це мало потрапити до соціально- вразливих верств населення, але до людей воно не доходить. На цьому наживаються псевдоблагодійники....» (0:02 сек. - 0.22 сек.) сприймається позивачем як інформація й про неї також.

Відеосюжет знімався у магазині, в якому позивач займається торговельною діяльністю.

Таким чином, є встановленим факт поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб, та той факт, що поширена інформація стосується саме позивача у справі.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що інформація з відеосюжету, є негативною та недостовірною з огляду на наступне.

При дослідженні відеосюжету судом встановлено наявність в її змісті наступних висловлювань:

- «...волинські протестанти під покровительством пасторів створили мережу магазинів, де продається гуманітарна допомога. Цю допомогу американські благодійники безкоштовно пересилають українцям. Мова йде про одяг харчі та кошти. Усе це мало потрапити до соціально- вразливих верств населення, але до людей воно не доходить. На цьому наживаються псевдоблагодійники....» (0:02 сек. - 0.22 сек.);

- «... цей одяг присилають сюди благодійники для того, щоб його роздавали безкоштовно людям...» (0:52 сек. - 0:57 сек.);

- «...тут ви не побачите касового апарату, вам не видадуть чек, бо все це гуманітарна», яку меценати жертвують злиденній Україні...» (і хв. 02 сек. - і хв. 07 сек.);

- «...жодного документу в магазині немає...» (2 хв.48 сек. - 2 хв.50 сек.);

- «...за адресами Ковельська, 16 - її магазин,.... є склад за адресою Ковельська, 114, але ніде ті магазини як магазини «не проходять» (9 хв. 46 сек. - 10 хв. оо сек ).

- ...і вони продають цю гуманітарну допомогу, але їм благодійники надають безкоштовно ... (9 хв. 28 сек.).

- ..але ця допомога не потрапляє за призначенням, її продають...(10хв. 22 сек.)

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Статтею 30 Закону України "Про інформацію" передбачено, що ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У цьому контексті потрібно враховувати позицію Європейського суду з прав людини щодо різниці між цими поняттями. Як зауважив Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Нова Газета і Бородянський проти Росії" від 28 березня 2013 року, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню і їх потрібно відрізняти від фактів, існування яких може бути доведено (пункт 39).

У пункті 75 рішення у справі "Фельдек проти Словаччини" від 12.07.2001 Європейський суд з прав людини також зазначав, що на відміну від оціночних суджень, реальність фактів можна довести.

Відповідно до статті 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності, дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати.

Інформація, поширена відповідачем про позивача, не містить алегорій, сатири, гіпербол тощо, вона не є припущенням чи критикою позивача, її можна перевірити на достовірність, тому вона не є оціночним судженням, а є твердженням.

Обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача. Позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення недостовірної інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

В процесі судового розгляду відповідач не подав доказів, які б свідчили про те, що в магазині, в якому здійснює торговельну діяльність фізична особа підприємець Скоць Л.А., продається гуманітарна допомога, яка надається безкоштовно.

Позивач - Скоць Л.А. 09.04.2003 зареєстрована як фізична особа підприємець, про що внесено запис №0000512 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців серія АБ№143128.

До позовної заяви позивач додав копію накладної №31 від 21.11.2018, згідно з якою ОСОБА_3 передав ОСОБА_1 одяг б/в 179 кг на суму 9845 грн., копію договору комісії на реалізацію бувшого у вжитку одягу від 02.01.2018, згідно з умовами якого фізична особа підприємець Скоць Л.А. як комісіонер зобов?язалась за дорученням комітента ОСОБА_4 за винагороду вчинити від свого імені за рахунок комітента реалізацію бувшого у вжитку одягу в загальному 20000 кг.

Надані позивачем докази свідчать про те, що підприємець Скоць Л.А. купляє і реалізує товар, бувший у вжитку, а не гуманітарну допомогу.

В матеріалах справи міститься також відповідь на адвокатський запит благодійної організації « Ukraine Relif», яка зареєстрована у США, про те, що ця організація здійснює збір та відправлення вантажів гуманітарної допомоги на територію України.

До відповіді додано документи на відправлений до України вантаж, в яких відсутній такий вантажоотримувач як фізична особа підприємець Скоць Л.А.

З огляду на викладене, інформація, яку поширив відповідач, про те що - «...волинські протестанти під покровительством пасторів створили мережу магазинів, де продається гуманітарна допомога. Цю допомогу американські благодійники безкоштовно пересилають українцям. Мова йде про одяг харчі та кошти. Усе це мало потрапити до соціально- вразливих верств населення, але до людей воно не доходить. На цьому наживаються псевдоблагодійники....» (0:02 сек. - 0.22 сек.);

- «... цей одяг присилають сюди благодійники для того, щоб його роздавали безкоштовно людям...» (0:52 сек. - 0:57 сек.);

- «...тут ви не побачите касового апарату, вам не видадуть чек, бо все це гуманітарна», яку меценати жертвують злиденній Україні...» (і хв. 02 сек. - і хв. 07 сек.);

- «...жодного документу в магазині немає...» (2 хв.48 сек. - 2 хв.50 сек.);

...і вони продають цю гуманітарну допомогу, але їм благодійники надають безкоштовно ... (9 хв. 28 сек.).

- ..але ця допомога не потрапляє за призначенням, її продають...(10 хв. 22 сек.) є недостовірною.

До позовної заяви позивач приєднав копію договору оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до комунальної власності, №9 від 04.12.2015.

Згідно з умовами цього договору Камінь-Каширське виробниче управління житлово-комунального господарства як орендодавець зобов?язалось надати підприємцю Скоць Л.А. як орендарю у строкове платне користування приміщення площею 102 кв.м., розміщене за адресою: м.Камінь Каширський, вул. Ковельська, 16 для використання у господарській діяльності, для розміщення об?єкта торгівлі.

Приміщення передано у користування орендарю, тобто підприємцю Скоць Л.А. за актом прийому передачі.

Рішення господарського суду Волинської області у справі №903/775/19, на яке посилається відповідач у відзиві, яким зобов?язано підприємця Скоць Л.А. звільнити та повернути приміщення, прийнято 24.12.2019, а відеосюжет знімався в січні 2019, тобто на момент підготовки відеосюжету були відсутні правові підстави стверджувати про незаконність здійснення торговельної діяльності у магазині, незаконність користування позивачем нежитловим приміщенням, в якому знаходиться магазин..

За таких обставин інформація у відеосюжеті відповідача про те, «...за адресами Ковельська, 16 - її магазин,.... є склад за адресою Ковельська, 114, але ніде ті магазини як магазини «не проходять» (9 хв. 46 сек. - 10 хв. оо сек ), не відповідає дійсності.

Разом з цим, згідно з відповіддю Головного управління ДФС у Волинській області від 06.03.2019 підприємець Скоць Л.А. перебуває на податковому обліку з 11.04.2003, протягом 2016- 2019 років вона сплатила до бюджету податків і зборів на загальну суму 208 962,87 грн., в тому числі за найманих працівників - 132 829,29 грн.; за даними податкової звітності у трудових відносинах перебуває чотири найманих працівника; заборгованості по зборах і платежах немає.

Про відсутність порушень здійснення господарської діяльності в пунктах продажу підприємця Скоць Л.А. за адресами: м. Камінь-Каширський, вул. Ковельська, 16 та вул. Ковельська, 114 свідчать акти (довідки) фактичної перевірки №001771 від 28.03.2019 року та №001804 від 17.04.2019 року, проведеної Головним управлінням у Волинській області Державної фіскальної служби України. За результатами перевірок, зокрема, встановлено, що порушень податкового законодавства перевіркою не виявлено.

Оскільки відповідач не зазначив і не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження поширеної щодо позивача інформації, яка наведена вище, то таку інформацію слід вважати недостовірною, та такою, що об`єктивно принижує ділову репутацію позивача.

Щодо порушення недостовірною інформацією особистих немайнових прав позивача, то враховуючи обставини справи, поширена відповідачем недостовірна інформація має негативний характер, оскільки висвітлює діяльність позивача як особи, що здійснює продаж благодійної допомоги, сприяє формування негативного ставлення до неї.

Порушення права позивача фізичної особи - підприємця Скоць Л.А. є триваючим та відбувається й досі, оскільки матеріал розміщений в мережі Інтернет та є доступним невизначеному колу осіб; відеосюжет переглядається, а це ганьбить честь та гідність, завдає шкоди діловій репутації фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .. Поширення недостовірної інформації дискредитує ОСОБА_1 як підприємця в очах мешканців м. Камінь-Каширський та Камінь-Каширського району, перед органами державної влади та органами місцевого самоврядування, в очах потенційних та постійних покупців магазинів, в яких вона здійснюю свою підприємницьку діяльність.

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що за відсутності доказів достовірності поширеної відповідачем інформації позов про спростування цієї інформації підлягає до задоволення.

Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.11.2018 у справі № 910/17819/17.

Доказів достовірності поширеної інформації відповідач суду не подав.

Проте, вимога позивача про спростування відповідачем недостовірної інформації не підлягає до задоволення у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Статтею 257 Цивільного кодексу України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу три роки.

Відповідно до ч.1 ст.258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Пунктом 2 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України передбачено, що до вимог про спростування недостовірної інформації, поміщеної у засобах масової інформації, застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як зазначає позивач у позовній заяві, про існування відеосюжету їй стало відомо в березні 2019. Заявою від 07.03.2019 позивач зверталася до відповідача про спростування недостовірної інформації.

Враховуючи приписи п.2 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України, з огляду на те, що про існування відеосюжету позивачу стало відомо в березні 2019, про що свідчить її заява від 07.03.2019, з вимогою про спростування недостовірної інформації позивач мала звернутися до суду впродовж одного року з моменту, коли їй стало відомо про поширення інформації, тобто з 07.03.2019 по 07.03.2020.

Згідно зі штемпелем суду позовну заяву подано до суду 30.04.2020.

Таким чином, позивач пропустила строк позовної давності за вимогою про спростування недостовірної інформації.

Відповідно до ч.3 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач заявив про застосування позовної давності у відзиві на позов (а.с.42-45).

Як передбачено ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Поважних причин пропуску строку позовної давності позивач не навела.

Звернення позивача із заявою від 07.03.2020 про спростування недостовірної інформації не змінює порядку обчислення строку позовної давності, встановленого ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України.

У зв?язку з тим, що позивач пропустила строк позовної давності за вимогою про спростування недостовірної інформації, у задоволенні позову про зобов?язання відповідача спростувати недостовірну інформацію слід відмовити.

Звертаючи з позовом до суду, позивач понесла витрати, пов`язані із розглядом справи у розмірі сплаченого судового збору 2102 грн..

Враховуючи ро?яснення Пленуму Вищого господарського суду України, наведені в п.п.4.1. п.4 постанови №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України», оскільки пропорції задоволених позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-80, 86, 129, 232-233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 інформацію, поширену у прямому ефірі телепрограми На часі: новини ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18 год. 45 хв., 21 год. 30 хв. та 24 січня 2019 року об 00 год. 00 хв., 07 год. 30 хв., 07 год. 00 хв., 08 год. 00 хв. Дочірнім підприємством Телерадіокомпанія АВЕРС ВАТ Корпорація Аверс у відео матеріалі під назвою: ІНФОРМАЦІЯ_2 віджимають у формі фактичних тверджень наступного змісту: ..Волинські протестанти під покровительством пасторів створили мережу магазинів, де продається гуманітарна допомога. Цю допомогу американські благодійники безкоштовно пересилають українцям. Мова йде про одяг харчі та кошти. Усе це мало потрапити до соціально-вразливих верств населення, але до людей воно не доходить. На цьому наживаються псевдоблагодійники.... (0:02 сек. - 0.22 сек.); ... цей одяг присилають сюди благодійники для того, щоб його роздавали безкоштовно людям... (0:52 сек. - 0:57 сек.); ...тут ви не побачите касового апарату, вам не видадуть чек, бо все це гуманітарна, яку меценати жертвують злиденній Україні... (1 хв. 02 сек. - 1 хв. 07 сек.); ...жодного документу в магазині немає... (2 хв.48 сек. - 2 хв.50 сек.); ...за адресами Ковельська, 16 - її магазин,.... є склад за адресою Ковельська, 114, але ніде ті магазини як магазини не проходять (9 хв. 46 сек. - 10 хв. оо сек.). ...і вони продають цю гуманітарну допомогу, але її їм благодійники надають безкоштовно ... (9 хв. 28 сек), ..але ця допомога не потрапляє за призначенням, її продають... (10 хв.22 сек.).

3. В позові про зобов`язання Дочірнього підприємства Телерадіокомпанія АВЕРС ВАТ Корпорація АВЕРС спростувати поширену ним недостовірну інформацію у відеоматеріалі під назвою: ІНФОРМАЦІЯ_2 віджимають та викладену у формі фактичних тверджень наступного змісту: ..волинські протестанти під покровительством пасторів створили мережу магазинів, де продається гуманітарна допомога. Цю допомогу американські благодійники безкоштовно пересилають українцям. Мова йде про одяг харчі та кошти. Усе це мало потрапити до соціально-вразливих верств населення, але до людей воно не доходить. На цьому наживаються псевдоблагодійники.... (0:02 сек. - 0.22 сек.); ... цей одяг присилають сюди благодійники для того, щоб його роздавали безкоштовно людям... (0:52 сек. - 0:57 сек.); ...тут ви не побачите касового апарату, вам не видадуть чек, бо все це гуманітарна, яку меценати жертвують злиденній Україні... (1 хв. 02 сек. - 1 хв. оу сек.); ...жодного документу в магазині немає... (2 хв.48 сек. - 2 хв.50 сек.); ...за адресами Ковельська, 16 - її магазин,.... с склад за адресою Ковельська, 114, але ніде ті магазини як магазини не проходять (9 хв. 46 сек. - 10 хв. оо сек.). ...і вони продають цю гуманітарну допомогу, але її їм благодійники надають безкоштовно ... (9 хв. 28 сек), ..але ця допомога не потрапляє за призначенням, її продають... (10 хв.ю22 сек.) шляхом оприлюднення резолютивної частини ухваленого у справі судового рішення у прямому ефірі телепрограми На часі: новини не пізніше наступного дня після набрання такого рішення законної сили відмовити.

4. Стягнути з Дочірнього підприємства Телерадіокомпанія Аверс Відкритого акціонерного товариства Корпорація Аверс(43020, Волинська облю, м. Луцьк, вул. Електроапаратна, 3, ) на користь фізичної особи-підприємця Скоць Любові Андріївни (44551, Волинська обл., Камінь-Каширський район, с. Гта-Камінська, НОМЕР_1 ) 1051 грн. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 31.08.2020.

Суддя І. О. Якушева