РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.08.2020Справа № 910/3029/20
За позовом державного підприємства « Адміністрація морських портів України » в особі Миколаївської філії державного підприємства « Адміністрація морських портів України »

до Акціонерного товариства « Банк Альянс »

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю « Гідробуд Україна »

про стягнення 9497875,00 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Секретар судового засідання Дімітрова Ю.Ю.

Представники сторін:

Від позивача Сидоренко Д.О. - предст.

Від відповідача Башаров В.Є. - предст.

Від третьої особи Слободян Д.Б. - адвокат.

Обставини справи

Позивач - державне підприємство « Адміністрація морських портів України » в особі Миколаївської філії державного підприємства « Адміністрація морських портів України » звернувся до господарського суду з позовом до відповідача - Акціонерного товариства « Банк Альянс » про стягнення суми банківської гарантії у розмірі 9497875,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 04.03.2020 р. відкрите провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання на 02.04.2020 р.

Також вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариство з обмеженою відповідальністю « Гідробуд Україна »

02.04.2020 р. підготовче засідання не відбулось у зв`язку із виконанням постанови КМУ « Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 » від 11.03.2020 №211, Указу Президента України №87/2020 від 13.03.2020 щодо введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року « Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 » та з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16.03.2020 9/рс-186/20

07.04.2020 через канцелярію суду представником відповідача подане клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 915/212/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю « Гідробуд Україна » до державного підприємства « Адміністрація морських портів України » та Акціонерного товариства « Банк Альянс » про визнання незаконним вимоги та визнання відсутнім права на отримання грошових коштів.

Обґрунтовуючи свої вимоги представник відповідача зазначає про те, що висновки суду у справі № 915/212/19 можуть мати преюдиційний характер для даної справи.

09.04.2020 з аналогічним клопотанням звернулась до суду і третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю « Гідробуд Україна »

Суд не знаходить підстав для задоволення зазначених клопотань.

Ухвалою від 05.06.2020 р. судом повідомлено сторін про призначення підготовчого засідання на 25.06.2020 р.

У підготовчому засіданні 25.06.2020 р. була оголошена перерва до 02.07.2020 р.

Ухвалою від 02.07.2020 підготовче провадження було закрите і справа призначена до розгляду по суті на 30.07.2020

У судовому засіданні 30.07.2020 оголошувалась перерва до 13.08.2020

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити посилаючись на те, що позивач не виконував своїх зустрічних зобов`язань за договором підряду від 27.12.2017 № 196-В-МИФ-17, у зв`язку з чим ТОВ « Гідробуд Україна » не мав можливості виконати свої зобов`язання за вказаним договором.

Представник третьої особи у своїх письмових поясненнях з приводу позовних вимог позивача зазначає про те, що у останнього відсутні підстави стверджувати про настання гарантійного випадку та заявляти вимоги про стягнення коштів за банківською гарантією, оскільки роботи за договором № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 р. у період з 09.09.2019 р. по 04.12.2019 р. не були виконанні у зв`язку із судовою забороною на виконання будь - яких будівельних робіт на земельній ділянці під об`єктом будівництва ( господарська справа № 910/11648/19 ), а також у зв`язку з відсутністю у позивача дозвільних документів, необхідних для виконання будівельних робіт.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд -

В С Т А Н О В И В:

27.12.2017 між позивачем ( замовником ) та третьою особою ( підрядником ) був укладений договір № 196-В-МИФ-17, відповідно до умов якого підрядник зобов`язався виконати роботи з будівництва об`єкту: « Будівництво причалу № 8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводській, 23 у Заводському районі м. Миколаєва », а замовник зобов`язався прийняти вказані роботи та оплатити їх.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що у зв`язку з невиконанням третьою особою - товариством з обмеженою відповідальністю « Гідробуд Україна » умов договору № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 р., відповідач - АТ « Банк Альянс » в рахунок забезпечення виконання умов вказаного договору, зобов`язаний сплатити грошову суму в розмірі 9497875,00 грн. відповідно до умов банківської гарантії № 2295-17 від 21.12.2017 р.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Згідно ст. 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України гарантія є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно ст. 560 вказаного кодексу України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частинами 1, 2, 3, ст. 563 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії.

У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Загальний порядок, умови надання та отримання банками гарантій та їх виконання регулюються Положенням про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній валюті та іноземній валютах, затверджених постановою Правління Національного банку України № 639 від 15.12.2004 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 р. за № 41/10321.

Відповідно до пп.9 п. 3 вказаного Положення гарантія - спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром сплатити кошти в разі настання гарантійного випадку. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від базових відносин, які забезпечуються такою гарантією (їх припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на такі базові відносини безпосередньо міститься в тексті гарантії.

Згідно пп.8 п. 3 Положення № 639 від 15.12.2004 гарантійний випадок - одержання банком-гарантом/банком-контргарантом вимоги бенефіціара, що становить належне представлення, протягом строку дії або до дати закінчення дії гарантії/контргарантії, що свідчить про порушення принципалом базових відносин.

Базові відносини, відповідно до пп.2 п. 3 вказаного Положення це відносини між принципалом та бенефіціаром, які виникають на підставі договору, інших правочинів, тендерної документації, законодавчих актів щодо зобов`язань принципала на користь бенефіціара, виконання яких забезпечує гарантія.

Таким чином, враховуючи зазначені норми законодавства в гарантії банк, як гарант визначає вид та обсяг забезпечуваного ним зобов`язання боржника ( принципала ), а підставою для виконання банком взятого на себе перед бенефіціаром зобов`язання є порушення принципалом своїх договірних відносин перед бенефіціаром.

21.12.2017 р. між третьою особою ( принципалом ) та відповідачем ( банком ) був укладений договір про надання гарантії № 2295-17.

За умовами вказаного договору банк надає бенефіціару ( позивачу ) гарантію, за якою зобов`язується сплатити позивачу на його письмову вимогу суму у разі настання гарантійного випадку ( невиконання або неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду на виконання робіт по будівництву причалу № 8 у Миколаївському морському порту ).

21.12.2017 р. відповідач оформив та видав позивачу банківську гарантію №2295-17, як забезпечення належного і своєчасного виконання відповідачем робіт за договором № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 р. на загальну суму 9497875,00 грн.

Згідно вказаної банківської гарантії, вимога бенефіціара ( позивача ) до банку повинна містити твердження, що принципал частково або повністю не виконав своїх зобов`язань за договором, із зазначенням суті невиконаних принципалом зобов`язань та суми, яка вимагається до сплати. Право вимоги у бенефіціара ( позивача ) виникає у випадку допущення підрядником порушення вказаного договірного зобов`язання ( розділ 6 договору № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017 р. )

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 526 зазначеного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Як встановлено судом зобов`язання між позивачем та третьою особою виникли на підставі договору підряду від 27.12.2017 № 196-В-МИФ-17 щодо будівництва причалу № 8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводській ,23 у Заводському районі м. Миколаєва.

Згідно п. 2.1 вказаного договору строк виконання робіт - 730 календарних днів безпосереднього виконання робіт з дати початку виконання робіт.

Додатком № 3 до договору підряду від 27.12.2017 № 196-В-МИФ-17 сторони погодили, що виконання робіт з будівництва об`єкта: « будівництво причалу № 8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводській, 23 у Заводському районі м. Миколаєва » триватиме до третьої декади жовтня місяця 2020 року ( тобто до 31.10.2020 ).

27.08.2018 р. ТОВ « Гідробуд Україна » ( третя особа ) приступило до виконання робіт.

Листом від 13.09.2019 р. позивач повідомив ТОВ « Гідробуд Україна », що рішенням Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Миколаївській області від 26.07.2019 р. № 19 анульовано дозвіл на виконання будівельних робіт від 01.06.2018 р. № ІУ86 на об`єкт будівництва « будівництва причалу № 8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводській, 23 у Заводському районі м. Миколаєва ». У зв`язку з чим, в подальшому позивач заборонив третій особі виконувати роботи щодо будівництва причалу № 8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводській, 23 у Заводському районі м. Миколаєва »

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 34 Закону України « Про регулювання містобудівної діяльності » замовник має право виконувати будівельні роботи після видачі замовнику органом державного архітектурно - будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків ( відповідальності ) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля, згідно із законом України « Про оцінку впливу на довкілля »

Частиною 1 ст. 37 вказаного Закону передбачено, що право на виконання підготовчих робіт ( якщо вони не були виконанні раніше, згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт ) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків ( відповідальності ) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля, згідно із Законом України « Про оцінку впливу на довкілля », підключення об`єкта до будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику ( якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників ) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Тобто, Закон України « Про регулювання містобудівної діяльності » визначає обов`язковою передумовою для виконання будівельних робіт наявність дозволу на виконання будівельних робіт.

25.09.2019 р. позивач повідомив ТОВ « Гідробуд Україна », що з метою подальшого виконання умов договору від 27.12.2007 № 196-В-МИФ-17 та відповідно вирішення питання дозвільних документів, необхідних для виконання будівельних робіт, позивачем подано позовну заяву про визнання протиправними дій Державної архітектурно - будівельної інспекції України ( справа № 640/17094/19 ). В рамках зазначеної справи позивачем отримано ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.09.2019 р. про забезпечення позову.

Вказаною ухвалою буди вжиті наступні заходи забезпечення позову:

Зупинено дію рішення Державної архітектурно будівельної інспекції України від 26.07.2019 № 19 щодо анулювання дозволу на виконання будівельних робіт від 01.06.208 № ІУ 86 на об`єкт будівництва «Будівництва причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська,23 у Заводському районі м. Миколаєва»;

зупинено дію рішення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області № 98-с від 24.05.2019 щодо скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва «Будівництва причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська,23 у Заводському районі м. Миколаєва»;

зупинено дію рішення Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області № 01-з від 09.01.2019 щодо зупинення дії мостобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки на об`єкт будівництва «Будівництва причалу №8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська,23 у Заводському районі м. Миколаєва».

26.09.2019 ТОВ «Гідробуд Україна» на підставі ухвали Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.09.2019 про вжиття заходів забезпечення позову звернулось до позивача з проханням допустити працівників до будівельного майданчику для відновлення та продовження робіт щодо будівництва причалу № 8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводській, 23 у Заводському районі м. Миколаєва. Вказане звернення ТОВ «Гідробуд Україна» обґрунтовувало тим, що дія рішень щодо анулювання дозволу на виконання будівельних робіт, щодо скасування дії містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, щодо зупинення дії мостобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки зупинена, а за умовами договору підряду № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, укладеного між ТОВ «Гідробуд Україна» та ДП «Адміністрація морських портів України», до підприємства, як підрядника, можуть бути застосовані значні штрафні санкції за несвоєчасне виконання робіт по договору.

Однак, ТОВ «Гідробуд Україна» було отримано відмову. Зокрема, позивач в своєму листі - відповіді від 26.09.2019 зазначив, що ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.09.2019 про вжиття заходів забезпечення позову не визначені заходи щодо можливості поновлення виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва «Будівництво причалу № 8 у Миколаївському морському порту по вул. Заводська, 23 у Заводському районі м. Миколаєва». У зв`язку з чим, позивач не вбачає за можливе забезпечити допуск працівників ТОВ «Гідробуд Україна» до виконання будівельних робіт на території Миколаївського морського порту.

Відповідно до ч. 1 ст. 850 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду.

Згідно ст. 612 зазначеного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора. ( ч. 1 , ч. 2 ст. 613 ЦК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 73 зазначеного кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. ( ст. 77 ГПК України )

Натомість, позивачем в порушення вимог ч.1 ст. 74 ГПК України не надано суду доказів неналежного виконання принципалом ( третьою особою ) своїх зобов`язань за договором підряду № 196-В-МИФ-17 від 27.12.2017, і відтак у позивача відсутні обґрунтовані підстави для стягнення суми з відповідача банківської гарантії в розмірі 9497875,00 грн.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст.129, 232, 233, 236 - 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

дата підписання повного тексту рішення 02.09.2020

СуддяВ.І.Пінчук