ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 921/634/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агротранс»

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2020 (у складі колегії суддів: Бойко С.М. (головуючий), Матущак О.І., Якімець Г.Г.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістр-Д»

про забезпечення позову

у справі № 921/634/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістр-Д»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агротранс»

про стягнення 4 610 244,07 грн,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Магістр-Д» (далі - ТОВ «Магістр-Д») звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агротранс» (далі - ТОВ «Захід-Агротранс») про стягнення 4 610 244,07 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 02.02.2018 № 36 у частині оплати вартості поставленого позивачем товару, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 4 236 476,53 грн, яку позивач просив стягнути з урахуванням пені за прострочення виконання зобов`язання в сумі 180 573,78 грн та процентів в сумі 193 193,76 грн, які передбачені умовами договору за прострочення виконання зобов`язання.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 21.01.2020 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Захід-Агротранс» на користь ТОВ «Магістр-Д» борг в сумі 4 236 476,53 грн; проценти в сумі 193 193,76 грн, нараховані на суму простроченого платежу; пеню в сумі 180 573,78 грн, 69 153,68 грн витрат зі сплати судового збору та 4 050,00 грн витрат на професійну правову допомогу.

Рішення суду мотивовано доведеністю позовних вимог та наявністю правових підстав для стягнення суми заборгованості та штрафних санкцій за договором внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.

ТОВ «Захід-Агротранс» оскаржило рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Захід-Агротранс» на рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.01.2020 у справі № 921/634/19.

13.05.2020 до суду апеляційної інстанції від ТОВ «Магістр-Д» надійшла заява, в якій позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ТОВ «Захід-Агротранс» і знаходяться у нього чи в інших осіб, у розмірі, який співмірний ціні позову - 4 236 476,53 грн.

Заяву обґрунтовано обставинами здійснення відповідачем дій з реалізації належного йому рухомого майна (зокрема транспортних засобів), які обтяжені ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» (правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Фінсоле»), що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру МВС України; у ТОВ «Захід-Агротранс» відсутнє нерухоме майно, за рахунок якого можна було б стягнути заборгованість у цій справі; відповідач як боржник тривалий час не виконує взятих на себе зобов`язань та не вчиняє жодних дій на погашення заборгованості, зокрема і щодо її розстрочення перед кредитором - ТОВ «Магістр-Д»; зміна засновників, виконавчого органу та юридичної адреси відповідача, аналогічні тим, що значиться у іншої юридичної особи щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство - ПП «Захід-Агротранс», яка є заставодавцем за зобов`язаннями відповідача перед позивачем, що свідчить про пов`язаність цих осіб, їх ухилення від виконання взятих на себе зобов`язань перед позивачем та доведенні відповідача до банкрутства.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2020 заяву ТОВ «Магістр-Д» про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Накладено арешт у межах ціни позову 4 236 476,53 грн на грошові кошти ТОВ «Захід-Агротранс», що належать або підлягають передачі або сплаті ТОВ «Захід-Агротранс» і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Ухвалу мотивовано наявністю правових підстав для задоволення заяви, оскільки вимога позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача в межах ціни позову є адекватними і пов`язаними з предметом спору заходами забезпечення позову, які дозволять уникнути ускладнень виконання судового рішення.

Не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанції, у червні 2020 року ТОВ «Захід-Агротранс» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм процесуального права та наявність підстави, передбаченої абзацом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2020.

Касаційну скаргу ТОВ «Захід-Агротранс» обґрунтовує, зокрема тим, що вжиті судом заходи забезпечення позову обґрунтовано неналежними доказами; при цьому судом апеляційної інстанції не наведено підстав того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду; матеріали справи не містять доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду.

ТОВ «Магістр-Д» у відзиві на касаційну скаргу зазначає про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при вирішенні заяви про забезпечення позову, тому просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що у задоволенні касаційної скарги необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 136 ГПК господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 ГПК).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 137 ГПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Отже, накладення арешту в межах ціни позову на грошові кошти відповідача, що належать або підлягають передачі або сплаті цьому товариству і знаходяться у нього чи в інших осіб, є одним із визначених законом способів забезпечення позову.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Як свідчать матеріали, предметом позову у справі є вимоги ТОВ «Магістр-Д» до ТОВ «Захід-Агротранс» про стягнення 4 610 244,07 грн. Виконання в майбутньому судового рішення у цій справі про задоволення позовних вимог безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач необхідну суму грошових коштів.

При вирішенні заяви ТОВ «Магістр-Д» про забезпечення позову судом апеляційної інстанції було прийнято до уваги надані позивачем докази, а саме: з порівняльного аналізу відомостей з Єдиного державного реєстру МВС України на сайті https://igov.gov.ua та витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 08.10.2019 і 07.05.2020 судом встановлено, що з 08.10.2019 по 07.05.2020 реалізовано 22 з 45 належних відповідачу транспортних засобів з метою задоволення вимог заставодержателя ТОВ «Фінансова компанія «Фінсоле», яке є правонаступником ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», за договором застави від 06.04.2017 № TЗ-LVO-149/8, укладеного на забезпечення кредитного договору від 20.03.2017 № КЛ-LVO-149 на суму 200 000 000,00 грн; також за встановлених обставин у ТОВ «Захід-Агротранс» відсутнє будь-яке нерухоме майно, за рахунок якого можна було б задовольнити вимоги позивача у цій справі, що підтверджено витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно від 12.05.2020 за № 208633781.

Отже, за висновками апеляційного суду, єдиним джерелом погашення заборгованості за рішенням суду у цій справі, фактично, можуть бути лише грошові кошти, що акумулюються (перебуватимуть) на рахунках, що належать відповідачу.

При цьому судом апеляційної інстанції правомірно зауважено, що відсутність нерухомого майна та реалізація рухомого майна в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором перед заставодержателем (кредитором) свідчить про обґрунтоване припущення існування загрози банкрутства відповідача; ці обставини встановлено судом, у тому числі на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру МВС України та витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, які долучено до заяви про забезпечення позову.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції вважає, що застосування заходу до забезпечення позову, обраного апеляційним господарським судом, безпосередньо пов`язано із предметом позову і необхідність застосування такого заходу підтверджено належними і допустимими доказами, наявними у матеріалах справи, на підставі яких суд дійшов відповідних висновків.

Варто наголосити, що суд апеляційної інстанції врахував, що позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Захід-Агротранс» про стягнення заборгованості у сумі 4 610 244,07 грн з підстав неналежного виконання останнім умов договору купівлі-продажу нафтопродуктів від 02.02.2018 № 36 у частині оплати вартості поставленого позивачем товару і зробив висновок про наявність зв`язку між заявленим позивачем заходом забезпечення позову у виді накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах заявлених позовних вимог і предметом спору, про співмірність та адекватність заходів позивним вимогам. Застосування заходу до забезпечення позову гарантуватиме у майбутньому виконання судового рішення про задоволення позову.

Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції зазначає, що застосування заходів забезпечення позову у цьому спорі, вжиті судом апеляційної інстанції, відповідають процесуальним нормам, що регулюють ці правовідносини, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Наведеним спростовуються доводи касаційної скарги ТОВ «Захід-Агротранс» про неспівмірність заходів забезпечення позову, вжитих судом, із заявленими позовними вимогами, необґрунтованість таких заходів забезпечення позову та порушення збалансованості інтересів сторін.

Доводи касаційної скарги про те, що вжитими судом заходами забезпечення позову обмежуються права ТОВ «Захід-Агротранс» не приймаються до уваги, оскільки застосовані судом заходи забезпечення позову повністю узгоджуються з наведеними вище нормами процесуального права і відповідають ним, а за встановлених судом обставин наявні обґрунтовані припущення, що грошові кошти відповідача на момент виконання рішення суду можуть зникнути, зменшитися за кількістю; при цьому судом враховано, що відповідачем не вжито жодних заходів для виконання своїх зобов`язань з повернення заборгованості позивачу або мирного врегулювання спору.

Водночас суд касаційної інстанції зауважує, що відповідно до статті 145 ГПК заходи забезпечення позову можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи та з урахуванням результатів розгляду спору.

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 статті 2 ГПК установлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною 1 статті 11 ГПК суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Верховний Суд зазначає, що ухвала Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2020 у справі № 921/634/19, якою задоволено заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, а також аргументація, викладена у ній, відповідають наведеним вище вимогам.

Верховний Суд вважає, що ухвалу суду апеляційної інстанції прийнято з дотриманням вимог процесуального права. При цьому доводи скаржника у касаційній скарзі протилежного не доводять.

З огляду на імперативні приписи статті 300 ГПК Верховний Суд не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходив суд при вирішенні відповідної заяви позивача, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи.

Ураховуючи те, що доводи касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального законодавства при прийнятті оскарженого судового акта не знайшли свого підтвердження, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для зміни чи скасування законної ухвали апеляційного господарського суду.

Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК покладається на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агротранс» залишити без задоволення.

2. Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2020 у справі № 921/634/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.С. Берднік

Судді: І.С. Міщенко

В.Г. Суховий