ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року Справа № 915/586/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

без виклику сторін

справу № 915/586/20

за позовом обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго",

вул. Миколаївська, 5-а, м. Миколаїв, 54034;

до фізичної особи-підприємця Пєшкова Максима Сергійовича,

АДРЕСА_1 ;

про стягнення грошових коштів у загальній сумі 10485 грн. 99 коп.

В С Т А Н О В И В:

Обласним комунальним підприємством (ОКП) "Миколаївоблтеплоенерго" пред?явлено позов про стягнення з фізичної особи-підприємця Пєшкова Максима Сергійовича грошових коштів у загальній сумі 10485 грн. 99 коп., із яких: 10095 грн. 62 коп. - основний борг; 162 грн. 08 коп. - інфляційні втрати; 228 грн. 29 коп. - 3 % річних, з посиланням на неналежне виконання підприємцем Пєшковим грошових зобов?язань за укладеним з позивачем договором від 05.02.2016 № 196.40 купівлі-продажу теплової енергії (далі - договорів), а саме, зобов?язань щодо своєчасного та у повному обсязі оплати поставленої позивачем теплової енергії, внаслідок чого утворився основний борг у спірній сумі, на яку позивачем здійснені нарахування, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України.

ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" також просить суд про стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

Ухвалою від 25.05.2020 відкрито провадження в даній справі та визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням змін, з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

У зв?язку з викладеними обставинами прийнято Закон України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв?язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", у відповідності до якого, зокрема, розділ X "Прикінцеві положення" ГПК України з 02.04.2020 доповнено пунктом 4 наступного змісту:

"Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов?язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

В подальшому у відповідності до Закону України від 18.06.2020 № 731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 17.07.2020), визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв?язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов?язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, усі процесуальні строки, продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України від 30.03.2020№ 540-IX, закінчилися через 20 днів після набрання чинності цим Законом ? тобто з 07.08.2020.

Від відповідача в указаний строк відзив на позовну заяву не надійшов; поштове відправлення з ухвалою від 25.05.2020 про відкриття провадження у справі, направлене на адресу відповідача, повернено до суду відділенням зв?язку з позначкою "за закінченням встановленого строку зберігання", проте суд вважає, що відповідача належним чином повідомлено про відкриття провадження у справі, так як ухвалу від 25.05.2020 направлено на адресу, за якою підприємець Пєшков зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ураховуючи викладене, та що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Сторонами у справі укладено договір від 05.02.2016 № 196.40 купівлі-продажу теплової енергії (далі - договір), у відповідності до умов якого ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" (теплопостачальна компанія) зобов?язалась виробляти, транспортувати та постачати теплову енергію (далі - постачання теплової енергії), а підприємець Пєшков (споживач) ? використовувати теплову енергію для об?єктів, перерахованих у додатку № 1 цього договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до додатку № 1 до договору, об?єктом теплоспоживання є кафе/ФОП Пєшков М.С., розташоване у житловому будинку за адресою: вул. Нікольська, 52/1, м. Миколаїв.

У відповідності до п. 1.4 договору, розрахунки за теплову енергію на потреби централізованого опалення здійснюються: при наявності приладу обліку теплової енергії - по тарифу 1 Гкал та показникам приладу обліку з оплатою протягом опалюваного періоду; у випадку припинення роботи приладу обліку теплової енергії або при його відсутності - по тарифу 1 Гкал згідно обсягів постачання теплової енергії, вказаних у Додатку 2, з корегуванням в наступному за звітним місяці на фактичний обсяг згідно договірного максимального приєднаного теплового навантаження, фактичного часу споживання теплової енергії з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря та фактичного обсягу виробництва теплової енергії котельною, до якої підключені теплові мережі споживача, з оплатою протягом опалювального періоду.

Розрахунки за теплову енергію здійснюються відповідно до регульованого тарифу, затвердженого відповідно до діючого законодавства України та встановленого на момент здійснення розрахунку. При розрахунках нараховується податок на додану вартість додатково до тарифу без ПДВ. При зміні тарифів на теплову енергію, нові тарифи обов?язкові для сторін по договору з моменту їх введення без переукладення додатку 2 до договору (п. 1.6 договору).

Усі розрахунки по даному договору здійснюються споживачем щомісячно до 5 числа поточного місяця протягом опалювального періоду шляхом перерахування авансових платежів на поточний місяць: для бюджетних організацій - на підставі наданих теплопостачальною організацією рахунків на передплату; для інших груп споживачів - у розмірі, вказаному у додатку 2 до договору з урахуванням тарифу, діючого на час проведення розрахунку (п. 1.7 договору).

Згідно п. 1.8 договору, остаточний розрахунок здійснюється відповідно рахунку-фактури: до кінця поточного місяця бюджетними організаціями; до 20 числа місяця, наступного за звітним, іншими групами споживачів.

У відповідності до п. 5.1 договору, в разі несвоєчасної оплати послуг у строки, визначені у п. 1.8 договору, споживач зобов?язаний сплатити на користь теплопостачальної організації суму заборгованості з урахуванням за весь час прострочення виконання грошових зобов?язань пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу. Пеня нараховується за останні шість місяців, що передували зверненню до суду.

Сторонами погоджено, що договір діє з 01.02.2016 по 22.04.2016 та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не поступає заява однієї з сторін про відмову від діючого договору (п. 6.1 договору).

На виконання умов договору в опалювальних періодах 2018-2019 р.р. та 2019-2020 р.р. ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" здійснено постачання теплової енергії відповідачу, що підтверджується нарядами: від 15.10.2018 № 4 а на підключення до централізованої системи з 05.11.2018; від 2019 року № 2 А відключення від централізованої системи опалення з 06.04.2019; № 10-а на підключення до централізованої системи з 01.11.2019, а також наявними у матеріалах справи відомостями споживання теплової енергії абонентом за спірний період.

Для проведення оплати за спожиту теплову енергію ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" виставлені відповідачу рахунки на загальну суму 11595 грн. 62 коп., а саме: від 30.11.2018 № 196.40 на суму 1044 грн. 12 коп. з ПДВ; від 17.12.2018 № 196.40 на суму 2309 грн. 22 коп. з ПДВ; від 24.01.2019 № 196.40 на суму 1758 грн. 13 коп. з ПДВ; від 28.02.2019 № 196.40 на суму 1327 грн. 46 коп. з ПДВ; від 29.03.2019 № 196.40 на суму 988 грн. 94 коп. з ПДВ; від 06.04.2019 № 196.40 на суму 293 грн. 17 коп. з ПДВ; від 28.11.2019 № 196.40 на суму 974 грн. 77 коп. з ПДВ; від 18.12.2019 № 196.40 на суму 1194 грн. 98 коп. з ПДВ; від 31.01.2020 № 196.40 на суму 1063 грн. 89 коп. з ПДВ; від 27.02.2020 № 196.40 на суму 640 грн. 94 коп. з ПДВ.

Позивачем зазначені рахунки на оплату вартості спожитої теплової енергії відповідачу направлялись рекомендованими повідомленнями.

За твердженнями ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" поставлена відповідачу теплова енергія оплачена ним частково у сумі 1500 грн., а решту вартості теплової енергії у сумі 10095 грн. 62 коп. не оплачено і досі.

Викладена обставина є підставою для звернення позивача до суду з позовом у даній справі.

Господарським законодавством передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов?язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов?язаний прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 265 ГК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов?язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суб?єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони (ст. 193 ГК України).

Положеннями ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України передбачено, що зобов?язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов?язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов?язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов?язання (неналежне виконання). Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов?язання, якщо не доведе, що належне виконання зобов?язання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили. Не вважаються такими обставинами, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів (ч. 2 ст. 218 ГК України).

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами.

Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору (п. 28 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про теплопостачання").

Згідно до ч. 4 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу.

Основним обов?язком споживача теплової енергії є, зокрема, своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії (ст. 24 Закону України "Про теплопостачання").

Відповідно до п.п. 9 п. 3 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 № 1198 (далі ?? Правила), споживач теплової енергії ? фізична особа, яка є власником будівлі або суб?єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Пунктом 4 Правил визначено, що користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією (далі - договір), крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Відповідно до п. 14 Правил споживач зобов?язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Таким чином, діючим законодавством України передбачено, що постачання теплової енергії здійснюється за договором купівлі-продажу, обов?язок із своєчасного укладення якого покладено саме на споживача теплової енергії.

Ураховуючи викладене, та що умовами укладеного між сторонами договору встановлено порядок розрахунків за спожиту теплову енергію до 20 числа місяця, наступного за звітним, ? суд визнає, що позивачем доведено прострочення підприємцем Пєшковим виконання договірних зобов?язань щодо своєчасної та у повному обсязі оплати поставленої теплової енергії , внаслідок чого утворився основний борг у сумі 10095 грн. 62 коп., а тому вимога про стягнення з відповідача цієї суми є обґрунтованою.

Щодо заявлених позивачем вимог до стягнення з підприємця Пєшкова нарахувань у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд приходить до такого.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов?язання, на вимогу кредитора зобов?язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Ураховуючи викладене, суд визнає обґрунтованим нарахування позивачем на суму допущеного відповідачем прострочення 3 % річних та інфляційних втрат.

Подані позивачем розрахунки 3% річних за загальний період прострочення 20.12.2018-15.03.2020 сумі 228 грн. 29 коп. та інфляційних втрат за загальний період прострочення листопад 2018 року ? грудень 2019 року у сумі 162 грн. 08 коп. суд визнає вірними, а зазначені суми - підлягаючими до стягнення з підприємця Пєшкова.

Отже, позовні вимоги ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" підлягають задоволенню повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд приходить до наступного.

Господарським процесуальним законодавством передбачено покладання судових витрат у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 129 ГПК України).

Таким чином, витрати ОКП "Миколаївоблтеплоенерго" на оплату позовної заяви судовим збором за платіжним дорученням від 30.03.2020 № 14719 у сумі 2102 грн., яка, згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", є мінімальною сумою судового збору для позовних вимог майнового характеру, належить у зазначеній сумі відшкодувати за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238, ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго" задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Пєшкова Максима Сергійовича, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь обласного комунального підприємства "Миколаївоблтеплоенерго", вул. Миколаївська, 5-а, м. Миколаїв, 54034, ідентифікаційний код 31319242, грошові кошти у загальній сумі 10485 (десять тисяч чотириста вісімдесят п?ять) грн. 99 коп., із яких: 10095 (десять тисяч дев?яносто п?ять) грн. 62 коп. - основний борг; 228 (двісті двадцять вісім) грн. 29 коп. - 3% річних; 162 (сто шістдесят дві) грн. 08 коп. - інфляційні втрати, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

3. Копії даного рішення направити учасникам справи, зазначеним у вступній частині рішення.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М. Давченко