ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2020м. ДніпроСправа № 904/393/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Панни С.П. за участю секретаря судового засідання Полевичек Д.А.

за позовом ОСОБА_1 , м.Дніпро

до відповідача-1: Приватного підприємства "Алмира Групп", м.Дніпро

відповідача-2: ОСОБА_2 , м. Дніпро

про визнання недійсними рішення власника Приватного підприємства "Алмира Групп" №9/2018 від 12.09.2018 року

Представники:

від позивача: Водоп`ян О.М.

від відповідача-1: не з`явися

від відповідача-2: Бродська А.В.

від третьої особи: не з`явися

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Приватного підприємства "Алмира Групп" та до відповідача-2: ОСОБА_2 про:

1.Визнання недійсним рішення власників ПП "Алмира Групп", яке оформлено протоколом №9/2018 від 12.09.2018 р., а саме в частині: "В зв"язку з продажем частки в статутному капіталі Підприємства від 12.09.2018, згідно якого ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 100% статутного капіталу Підприємства, а також всі права власника Підприємства, вважати новим власником підприємства ОСОБА_2 . Затвердити та підписати нову редакцію статуту Підприємства".

2.Визнання недійсними реєстраційні записи в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №9027842 від 13.09.2018р. щодо реєстрації власника (засновника) ПП "Алмира Групп", та Статуту підприємства в редакції від 12.09.2018р.

3.Вжиття заходів забезпечення позову.

4.Вирішення питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 27.01.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та зобов`язано позивача надати докази направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача (опис вкладеного з переліком додатків). Позивачем 29.01.2020 надані докази про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 03.02.2020р. вирішено справу розглядати за правилами загального провадження, призначено підготовче засідання на 18.02.2020р.

Разом із позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, яку призначено до розгляду у судове засідання на 18.02.2020.

Ухвалою суду від 18.02.2020р. відкладено підготовче засідання на 03.03.2020 р.

18.02.2020 від Відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначив, що 12 вересня 2018 року ОСОБА_1 , продав йому 100 % частки у статутному капіталі приватного підприємства «Алмира Групп» за 20000 тисяч грн.., які він, ОСОБА_2 , сплатив йому в повному обсязі, після чого ОСОБА_1 разом із ним у приватного нотаріуса Суслова М.Є. склав рішення №9/2018 від 12 вересня 2018 року про передачу всіх прав власника підприємства ОСОБА_2 , про що свідчить п.1 Рішення № 9/2018 від 12 вересня 2018 р. В цей же день у нотаріуса Суслова М.Є., в присутності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 затвердив нову редакцію статуту підприємства та нотаріус Суслов М.Є. нотаріально посвідчив його підпис на Статуті. Крім того, відповідач зазначає також що в своїх позовних вимогах ОСОБА_1 просить визнати недійсним рішення власника ПП «Алмира Групп», яке оформлене протоколом № 9/2018 від 12.08. 2018 року. Рішення про продаж своєї частки ОСОБА_1 приймав одноособово. Рішення № 9/2018 від 12 вересня 2018 року, яке підписане з одного боку ОСОБА_1 , як старим власником, другого боку відповідачем-2, як новим власником за своєю суттю є актом приймання-передачі корпоративних прав, на підставі якого були внесені зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Реєстрацію проводив сам ОСОБА_1 ..

Ухвалою суду від 18.02.2020 підготовче засідання відкладено на 03.03.2020.

26.02.2020 від Позивача надійшли пояснення з врахуванням відгуку відповідача-2 від 17.02.2020 в яких позивач зазначив що оскільки договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ПП «Алмира Групп», на який посилаються учасники засідання власників ПП «Алмира Групп» не укладено, рішення засідання власників від 12.09.2018р. підлягає визнанню недійсним в частині виключення позивача зі складу учасників та передачі 100% статутного фонду ОСОБА_2 , з метою захисту та відновлення прав позивача.

27.02.2020 від Відповідача-2 надійшли письмові пояснення.

28.02.2020 від Відповідача-2 надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову.

02.03.2020 від Позивача надійшло клопотання про надання дозволу на здійснення фото або кінозйомку, відео і звукозапису.

03.03.2020 р. у судовому засіданні оголошено перерву до 06.03.2020.

06.03.2020р.від Відповідача-1 надійшли заперечення на заяву про забезпечення позову та клопотання про конфіденційний розгляд даної справи.

Відповідач-1 відзив на позов не надав.

Ухвалою суду від 06.03.2020р. задоволено клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи з використанням фото та відеозйомки.

Ухвалою суду від 06.03.2020р. частково задоволено заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову. Заборонено суб`єктам вчинення реєстраційних дій, визначеним Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", вчиняти реєстраційні дії щодо зміни складу учасників Приватного підприємства «Алмира групп» (49000, м.Дніпро, вул. Запорізьке шосе, 28Л, 7).

23.03.2020р. відповідачем-2 подано заперечення на відповідь позивача в якому зазначив, що позивач за власним волевиявленням здійснив продаж 100 відсотків частки ПП «Алмира Групп» ОСОБА_2 про свідчить рішення власника №9/2018 від 12 вересня 2018 року. Більш того, позивач на судових засіданнях 03.03.2020 та 06.03.2020 зазначав, що не заперечує факту, що він дійсно уклав та підписав рішення власника і не зазначив, що він дійсно самостійно вносив зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

23.03.2020р. відповідачем-2 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

23.03.2020р. відповідачем-1 подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 24.03.2020 відкладено судове засідання на 28.04.2020р.

Ухвалою від 28.04.2020р. відкладено підготовче засідання на 04.06.2020р.

В судове засідання 04.06.2020р. представник позивача не з`явився, причини неявки не повідомив. Представниками відповідачів подане усне клопотання про відкладення підготовчого засідання на іншу дату у зв`язку з відстутністю позивача.

Ухвалою від 04.06.2020 відкладено судове засідання на 09.07.2020р. о 12:30 год.

В судовому засіданні за участю представників сторін оголошено перерву до 15.07.2020 р. о 14:30

Ухвалою від 15.07.2020 задоволено заяву №б/н від18.06.2020р. представника ОСОБА_4 адвоката Лихопька Д.П. та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 ..

Ухвалою від 15.07.2020 відкладено судове засідання на 24.07.2020 р. о 10:00 год..

В призначеному на 24.07.2020 р. о 10:00 год. судовому засіданні оголошено перерву до 21.08.2020.

13.08.20 до суду від представника ОСОБА_2 надійшли додаткові письмові пояснення.

21.08.2020 до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою від 21.08.2020 о 10:30 год. відкладено судове засідання для розгляду справи по суті на 25.08.2020 о 16:00 год.

У призначене на 25.08.2020 о 16:00 год. судове засідання з`явились представники позивача та відповідача-2, відповідач-1 та третя особа не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення учасників справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2018 року власником ПП «Алмира Групп» ОСОБА_1 було прийнято рішення №9/2018 про продаж частки у статутному капіталі ПП «Алмира Групп» у власність ОСОБА_2 у розмірі 100% статутного капіталу, а також всі права власника підприємства (а.с.31).

Позивач, звертаючись із позовною заявою просить суд визнати недійсним рішення власників ПП «Алмира Групп», яке оформлене протоколом №9/2018 від 12.09.2018, а саме в частині: «В зв`язку з продажем частки в статутному капіталі Підприємства від 12.09.2018 року, згідно якого ОСОБА_1 передає у власність ОСОБА_2 100% статутного капіталу Підприємства, а також всі права власника підприємства, вважати новим власником підприємства ОСОБА_2 » та визнати недійсними реєстраційні записи в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №9027842 від 13.09.2018 р щодо реєстрації власника (засновника) ПП «Алмира Групп», та Статуту підприємства в редакції від 12.09.2018 р..

Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач з ним не розрахувався за продаж частки у статутному капіталі Приватного підприємства «Алмира Групп».

Як свідчать матеріали справи, позивач на момент прийняття спірного рішення був керівником та засновником Приватного підприємства «Алмира Групп» (а.с.49-55).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № від 14.09.2018 13.09.2018 була проведена державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, відповідно до якої засновником підприємства зазначено ОСОБА_2 , а керівником ОСОБА_1 (а.с.56-62).

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, або інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Однією із таких форм, відмінною від товариств, п.1 ч.1 ст. 63 ГК України визначає приватне підприємство.

Згідно зі ст. 113 ГК України приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб`єкта господарювання - юридичної особи. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЦК України визначено, що приватне підприємство діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи). Згідно ч.ч.1,3 ст.191 ЦК України підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 ГК України, власник майна має право одноосібно або спільно з іншими власниками на основі належного йому (їм) майна засновувати господарські організації, на свій розсуд визначаючи мету і предмет, структуру утвореного ним суб`єкта господарювання, склад і компетенцію його органів управління, порядок використання майна, інші питання управління діяльністю суб`єкта господарювання.

Згідно з ч. 1 ст. 87 ЦК України для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження.

Згідно із ч.3 ст.62 ГК України підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Відповідно до ст. 275 Цивільного кодексу України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб. Захист особистого немайнового права здійснюється способами, встановленими главою 3 цього Кодексу. Захист особистого немайнового права може здійснюватися також іншим способом відповідно до змісту цього права, способу його порушення та наслідків, що їх спричинило це порушення.

Згідно з ч. 5 ст. 98 ЦК України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства до суду.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Таким чином, стороною у корпоративному спорі може бути, зокрема учасник підприємства, який обґрунтовує позовні вимоги порушенням його корпоративних прав.

Відповідно до п. п. 11, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» № 13 від 24.10.2008 р. при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. При цьому, для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач відповідно до статуту (в редакції, на час прийняття оскаржуваного рішення) був власником Приватного підприємства «Алмира Групп» із часткою 100% статутного капіталу (а.с.32-42), дана обставина також підтверджується зазначеним вище витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань № (а.с.49-55).

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення власників ПП «Алмира Групп» №9/2018 від 18.09.2018, підставою для його прийняття була продаж частки в статутному капіталі підприємства відповідачу.

Статтею 8 ЦК України передбачено якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Оскільки чинне законодавство не містить окремих положень щодо регулювання правовідносин з продажу корпоративних прав учасників приватного підприємства, то до спірних правовідносин слід застосувати положення статі 116 ЦК України, як такі що є аналогічними за змістом. Такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у своїй Поставові від 06.03.2018 року у справі №907/167/17.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.116 ЦК України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, зокрема здійснити відчуження частки (її частини) у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом. Договір відчуження майна, предметом якого є частка (її частина) у статутному (складеному) капіталі товариства, укладається у письмовій формі.

Згідно з положеннями статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності зі статтею 328 Цивільного кодексу України підставами набуття права власності є: підстави, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Матеріали справи не містять доказів наявності укладеного договору купівлі - продажу частки статутного капіталу ПП «Алмира Групп» у розмірі 100%, а також будь-яких інших доказів здійснення відповідачем фактичної оплати, як то розписка, платіжне доручення, тощо.

Стосовно твердження відповідача-2 про те, що ОСОБА_2 розрахувався з позивачем в присутності свідка - ОСОБА_5 , то суд дане твердження не бере до уваги, оскільки згідно з ст.88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка та підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Матеріали даної справи не містять заяви свідка, отже вказане твердження відповідача є недоведеним належними доказами.

Таким чином суд приходить до висновку, що оскільки продаж корпоративних прав учасника приватного підприємства Приватного підприємства «Алмира Групп» ОСОБА_1 фактично не відбувся, то спірне рішення №9/2018 від 12.09.2018 р. підлягає визнанню недійсним.

Щодо заявленої позивачем вимоги про визнання недійсними реєстраційних записів в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №9027842 від 13.09.2018р. щодо реєстрації власника (засновника) ПП "Алмира Групп", та Статуту підприємства в редакції від 12.09.2018 р., суд зазначає наступне.

Оскільки, суд дійшов до висновку про задоволення основної вимоги, яка полягала у визнанні недійсним рішення власника ПП "Алмира Групп" №9/2018 від 12.09.2018 р., то заявлена вимога про визнання недійсними реєстраційних записів є похідною і також підлягає задоволенню.

Стосовно заяви відповідача від 03.03.2020 про застосування строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Частина 2 статті 258 Цивільного кодексу України була доповнена пунктом 8 згідно із Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», який набрав чинності 17.06.2018.

Згідно статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Так, згідно п.8 ч.2 зазначеної вище статті позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

Враховуючи те, що предметом розгляду у даній справі є визнання недійсним рішення власника Приватного підприємства"Алмира Групп" та визнання недійсними реєстраційних записів в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №9027842 від 13.09.2018р. щодо реєстрації власника (засновника) ПП "Алмира Групп", та Статуту підприємства в редакції від 12.09.2018р., то положення п.8 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки згідно з ч.2 ст. 113 ЦК України «Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства». Отже вказана норма права щодо застосування спеціального терміну позовної давності підлягає застосуванню виключно до спорів стосовно рішень загальних зборів підприємств в формі господарського товариства.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Таким чином оскільки Приватне підприємство «Алмира групп», не є формою товариства, то до спорів щодо недійсності рішення власника приватного підприємства п.8 ч.2 ст.258 ЦК України не застосовується, а до спірних правовідносин підлягає застосуванню загальний трирічний строк позовної давності, а порушене право підлягає захисту судом.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач, позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Вимога пункту 1 статті 6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст.ст. 123, 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним рішення власника ПП "Алмира Групп" №9/2018 від 12.09.2018 р.

3. Визнати недійсними реєстраційний запис в єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №9027842 від 13.09.2018 р. щодо реєстрації власника (засновника) ПП "Алмира Групп", та Статуту підприємства в редакції від 12.09.2018 р..

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 28.08.2020

Суддя С.П. Панна