ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м.Харків Справа № 913/186/20
Провадження №15/913/186/20
про звільнення з-під арешту нерухомого майна
Суддя Смола С.В.
Секретар судового засідання Славич В.І.
У засіданні брали участь:
від третьої особи: представник не прибув.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 20.02.2009 між НБУ та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Фінансова ініціатива» (далі ПАТ КБ «Фінансова ініціатива») укладено кредитний договір №12/09/2, за умовами якого ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» було надано кредит у сумі 200 000 000 грн 00 коп.
13.05.2014 між НБУ як кредитором та ПАТ КБ «Фінансова ініціатива» як позичальником укладено кредитний договір №12/09/5, за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит у сумі 2 000 000 000 грн 00 коп.
Позичальником зобов`язання за кредитними договорами в частині своєчасного повернення грошових коштів не виконані, заборгованість складає 2 355 336 712 грн 00 коп.
Крім того, для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором від 20.02.2009 №12/09/2 між НБУ та СТОВ ім.Енгельса 20.02.2009 укладений договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Т.О., зареєстрований в реєстрі за №502, відповідно до умов якого (в редакції внесених змін від 18.08.2014) він забезпечує вимоги іпотекодержателя (НБУ), що випливають з кредитних договорів від 20.02.2009 №12/09/2 та від 13.05.2014 №12/09/5, укладених між іпотекодержателем та позичальником з повернення кредиту, відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій у розмірі, передбаченому кредитними договорами.
Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі серії САА №480042, виданого Кам`янською сільською радою Новопсковського району Луганської області 12.07.2005.
З посиланням на приписи Закону України «Про заставу», Закону України «Про іпотеку» зазначив, що звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.
Крім того, відповідно до ч.ч.6, 7 ст.3 Закону України «Про іпотеку» якщо належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше накладення арешту для забезпечення реального виконання рішення суду щодо задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має приймати рішення про звільнення з-під арешту іпотечного майна.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.03.2020 справа передана на розгляд судді Смолі С.В.
Ухвалою господарського суду від 06.04.2020 позовну заяву НБУ залишено без руху, оскільки позивачем не були викладені обставини щодо того, у чиїх інтересах вчинено обтяження від 08.02.2011 №5487698, підставою якого визначено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2011, винесену Новопсковським районним управлінням юстиції, у виконавчому провадженні ВП №22165378, та хто є стягувачем у вказаному виконавчому провадженні; не вказано, на яких підставах підлягає залученню до участі у справі третя особа і яким чином рішення у справі може вплинути на її права та обов`язки щодо відповідача; не надано постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2011 ВП №22165378.
Ухвалою господарського суду від 28.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Новопсковський районний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків); підготовче засідання призначене на 24.06.2020.
Вказана заява прийнята судом як письмові пояснення у справі.
01.07.2020 від Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби на поштову адресу суду надійшли письмові пояснення від 23.06.2020 №5741/18.22-72, у яких зазначено наступне.
22.10.2010 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.
17.12.2010 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника.
26.01.2011 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
22.03.2011 державним виконавцем винесено постанову про зняття арешту з розрахункових рахунків божника.
22.03.2011 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення).
Зазначив, що виконавче провадження за наказом Господарського суду Луганської області від 29.11.2009 №19/239 про стягнення боргу з СТОВ ім.Енгельса на користь ТОВ «Українська лізингова компанія» на суму 217 511 грн 38 коп. було знищено, про що складено відповідний акт від 16.02.2015 №1 про вилучення документів для знищення, що не підлягають зберіганню.
Станом на 23.06.2020 у відділі працюють два державних виконавця, у яких відсутній доступ до системи АСВП.
Ухвалою господарського суду від 24.06.2020 відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 23.07.2020.
Вказана заява прийнята судом до розгляду. Справа розглядається з її урахуванням.
Відповідач відзивом від 20.07.2020 вимоги позову відхилив та зазначив, що справа №913/271/19 з тим самим предметом спору, що й дана справа, вже розглядалась Господарським судом Луганської області та Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду, про що 19.02.2020 винесено постанову про відмову в задоволенні позову.
Вказав, що Національний банк України не є власником майна, ним не доведено наявності заборгованості за кредитним договором, вимоги позивача не ґрунтуються ні на праві власності на описане та арештоване майно, ні на праві володіння ним. Описане та арештоване майно належить СТОВ ім.Енгельса, що підтверджується матеріалами справи.
Підприємство не вчиняло жодних дій, які б порушували права позивача, не ініціювало арешт майна і не повинне нести за це відповідальність.
Ухвалою господарського суду від 23.07.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження по 26.08.2020 (включно); відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 12.08.2020.
Факт порушення основного зобов`язання, забезпеченого іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя й не пов`язується з його існуванням, а отже, і порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки. Накладення арешту має своїм наслідком заборону на відчуження арештованого майна, ним порушується право іпотекодержателя одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.
Накладений арешт та звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання виконавчого документа для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями (заставодержателями) є таким, що порушує, визначений ч.6 ст.3 Закону України «Про іпотеку», пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.
Розмір заборгованості за кредитними договорами підтверджується наданими до суду розрахунком заборгованості.
Зазначив, що стягувачем у виконавчому провадженні ВП №22165378 виступало Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська лізингова компанія», яке 12.09.2019 було припинено, а тому не може бути залучено до участі у справі у якості відповідача.
Ухвалою господарського суду від 12.08.2020 закрите підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 26.08.2020.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд
20.02.2009 між Національним банком України як кредитором та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» як позичальником укладено кредитний договір №12/09/2 (далі договір №12/09/2) та договори про внесення змін до нього від 10.12.2009, від 30.03.2010, від 09.04.2010, від 11.06.2010, від 07.10.2011, від 07.06.2012, від 31.10.2012, від 28.11.2012, від 26.02.2014, від 19.09.2014, від 01.12.2014, від 23.12.2014, від 26.02.2015 та від 12.03.2015 (а.с.60-80 т.1).
Відповідно до п.1.1 кредитного договору №12/09/2 в редакції договорів про внесення змін від 26.02.2015 та від 12.03.2015 в рахунок відкритої невідновлювальної кредитної лінії за кредитним договором від 16.02.2009 №12/09 кредитор надає позичальнику кредит на суму 200 000 000 грн 00 коп. на строк з 20.02.2009 по 10.06.2015. На період з 02.03.2015 по 10.06.2015 процентна ставка за користування кредитом встановлюється на рівні 21,5% річних. Погашення кредиту здійснюється за наступним графіком: 10.06.2015 - 200 000 000 грн 00 коп.
У відповідності до п.1.2 кредитного договору №12/09/2 в редакції договору про внесення змін від 28.11.2012 під забезпечення кредиту надається, зокрема, цілісний майновий комплекс майнового поручителя Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Енгельса, що знаходиться за адресою: Луганська область, Новопсковський район, с.Кам`янка.
13.05.2014 між Національним банком України як кредитором та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» як позичальником укладено кредитний договір №12/09/5 (далі договір №12/09/5) та додаткові договори до нього від 28.05.2014 №1, від 04.06.2014 №2, від 01.12.2014 №3, від 23.12.2014 №4, від 26.02.2015 №5 (а.с.86-89 т.1).
Відповідно до п.1.1 кредитного договору №12/09/5 в редакції додаткового договору від 28.05.2014 №1 кредитор надає позичальнику кредит на суму 2 000 000 000 грн 00 коп. на строк з 13.05.2014 до 30.12.2016 (включно) шляхом збільшення ліміту за відкритою кредитною лінією відповідно до кредитного договору від 16.02.2009 № 12/09. Розмір процентної ставки за користування кредитом встановлюється на рівні півтори облікової ставки Національного банку України та становить 14,25% річних (облікова ставка Національного банку України за станом на 28.05.2014 становить 9,5%). Процентна ставка за кредитом протягом дії кредитного договору не підлягає коригуванню.
Згідно з п.1.2 договору №12/09/5 в редакції додаткового договору від 04.06.2014 №2 повернення кредиту здійснюється за наступним графіком: дата погашення 30.12.2016, сума погашення - 2 000 000 000 грн 00 коп.
Забезпеченням за цим кредитним договором №12/09/5 виступає, зокрема, нерухомість майнових поручителів на загальну суму не менше 3,5 млрд. грн., відповідно до висновків незалежних оцінювачів, здійснених згідно з вимогами чинного законодавства України, із застосуванням коефіцієнта 0,7, яка буде оформлена не пізніше 45-денного терміну від дати укладення цього кредитного договору шляхом укладення договорів поруки (п.1.8 договору).
20.02.2009 між Національним банком України як іпотекодержателем та СТОВ ім.Енгельса як іпотекодавцем укладено іпотечний договір (далі іпотечний договір №1), посвідчений 20.02.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мойсеєнко Т.О. та зареєстрований в реєстрі за №502 (а.с.27-41 т.1). До даного договору укладено договори про внесення змін від 30.03.2010 №1, від 07.06.2012 №2, від 19.10.2012 №3, від 28.11.2012 №4, від 18.08.2014 №5 (а.с.42-57).
Згідно з п.1 іпотечного договору №1 в редакції договору про внесення змін від 18.08.2014 №5, цей договір забезпечує вимоги іпотекодержателя, що випливають з:
Кредитного договору від 20.02.2009 №12/09/2, що укладений між іпотекодержателем та позичальником, та будь-яких додаткових правочинів (договорів, угод до нього, додатків, змін та доповнень до нього), які можуть бути укладені після укладання цього договору (у тому числі, щодо продовження строку користування кредитними коштами, збільшення суми кредиту, процентів за користування тощо), з:
- повернення кредиту в сумах та строками повернення, що обумовлені кредитним договором від 20.02.2009 № 12/09/2;
- сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій у розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором від 20.02.2009 №12/09/2.
Кредитного договору від 13.05.2014 №12/09/5, що укладений між іпотекодержателем та позичальником, та будь-яких додаткових правочинів (договорів, угод до нього, додатків, змін та доповнень до нього), які можуть бути укладені після укладання цього договору (у тому числі, щодо продовження строку користування кредитними коштами, збільшення суми кредиту, процентів за користування тощо), з:
- повернення кредиту в сумах та строками повернення, що обумовлені кредитним договором від 13.05.2014 №12/09/5;
- сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій у розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором від 13.05.2014 №12/09/5.
За умовами п.5 іпотечного договору №1 в редакції договору про внесення змін від 19.10.2012 №3, в забезпечення виконання іпотекодержателем зобов`язань за кредитними договорами іпотекодавець надав в іпотеку підприємство як цілісний майновий комплекс, в тому числі наступне нерухоме майно, зокрема:
1. Нежиле приміщення, що знаходиться за адресою: Луганська область, Новопсковський район, село Кам`янка, вул.Пульного ім., будинок, 57. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі серії САА №480051, виданого Кам`янською сільською радою Новопсковського району Луганської області 08.11.2005. Право власності на предмет іпотеки зареєстроване Новопсковським районним бюро технічної інвентаризації 13.01.2006, реєстраційний № 13543097, номер запису 132 в книзі 3, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.01.2006 № 9563407. Відповідно до витягу №35662947 з реєстру прав власності на нерухоме майно від 28.09.2012, виданого Новопсковським районним бюро технічної інвентаризації, предмет іпотеки складається з майстерні площею 1 081,3 кв. м, майстерні (літ.д) площею 687,4 кв.м, гаражу (літ.Б), складу (літ.В), огорожі (літ.N). Загальна площа предмету іпотеки становить 4 833,0 кв.м.
2. Нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Луганська область, Новопсковський район, село Кам`янка, вулиця Пульного ім., будинок 63, комплекс виробничих будівель та споруд. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі серії САА № 480052, виданого Кам`янською сільською радою Новопсковського району Луганської області 08.11.2005. Право власності на предмет іпотеки зареєстроване Новопсковським районним бюро технічної інвентаризації 18.01.2006, реєстраційний № 13590076, номер запису 133 в книзі 3, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.01.2006 № 9605588.
Відповідно до витягу №35662867 з реєстру права власності на нерухоме майно від 28.09.2012, виданого Новопсковським районним бюро технічної інвентаризації, предмет іпотеки складається з: проходної (літ.А-1), площею 171,4 кв.м.; аптеки (літ.Б), площею 404,1 кв.м.; вісової (літ.В), площею 5,9 кв.м.; майстерні (літ. Н) площею 396,3 кв.м.; майстерні (літ.Н1), карантинника (літ.Г), площею 1 768,7 кв.м.; карантинника (літ.З1), площею 1 818,98 кв.м.; карантинника (літ.З2), площею 1 818,98 кв.м.; карантинника (літ.З3), площею 1 818,98 кв.м.; карантинника (літ.З4), площею 1 818,98 кв.м; столової (літ.Д), площею 207,5 кв.м.; підстанції (літ.Л), площею 52,5 кв.м.; складу (літ.Щ), площею 1 414,8 кв.м; площадки (літ.З-А ВМ), сараю (літ.К1), площею 1 295,0 кв.м.; сараю (літ.К2), площею 1 295,0 кв.м.; сараю (літ.К3), площею 1 320,4 кв.м.; сараю (літ.К4), площею 1 320,4 кв.м.; сараю (літ.К5), площею 1 320,4 кв.м.; сараю (літ.К6), площею 1 320,4 кв.м.; сараю (літ.К7), площею 1 295,0 кв.м.; сараю (літ.Е), площею 1 295,0 кв.м.; сілосної траншеї (літ.С1), сілосної траншеї (літ.С2), сілосної траншеї (літ.С3); сілосної траншеї (літ.С4), сілосної траншеї (літ.С5), сілосної траншеї (літ.С6); сілосної траншеї (літ.С7), сілосної траншеї (літ.С8), сілосної траншеї (літ.С9); сілосної траншеї (літ.С10), сілосної траншеї (літ.С11), сілосної траншеї (літ.С12); січкосховища (літ.М1), січкосховища (літ.М2), сховища (літ.Ш1), площею 1 515,5 кв.м.; сховища (літ.Ш2), площею 1 515,5 кв.м.; зерносховища (літ.Ц1), площею 994,4 кв.м.; зерносховища (літ.Ц2), площею 983,5 кв.м.; зерносховища (літ.Ф2), площею 983,5 кв.м.; зерносховища (літ.Ф3), площею 983,5 кв.м.; сховища для техніки (літ.Ц3), площею 978,1 кв.м.; сховища для техніки (літ.Ф1), площею 978,1 кв.м.; бетонки (літ.О), кормоцеху (літ. Т,Т1,т), площею 778,5 кв.м.; сараю (літ.П1), площею 950,3 кв.м.; сараю (літ.П2), площею 950,3 кв.м.; сараю (літ.П8), площею 950,3 кв.м.; коровника (літ.Я1), площею 3 055,85 кв.м.; коровника (літ.Я2), площею 2 931,3 кв.м.; коровника (літ.Я3), площею 3 055,85 кв.м.; коровника (літ.Я4), площею 2 870,58 кв.м.; телятника (літ.Я5), площею 2 819 кв.м.; телятника (літ.Я6), площею 2 819 кв.м.; телятника (літ.Я7), площею 2 819 кв.м.; телятника (літ.Я8), площею 2 819 кв.м.; телятника (літ.Я9), площею 2 620 кв.м.; телятника (літ.X1), складу (літ.Х2), площею 2 790 кв.м.; складу (літ.Х3), площею 2 790 кв.м.; коровника (літ.Р1), площею 364,1 кв.м.; коровника (літ.Р2), площею 2 961,2 кв.м.; коровника (літ.Р3), площею 2 936,9 кв.м.; коровника (літ.Р4), площею 2 873 кв.м. Загальна площа предмету іпотеки становить 75 044,92 кв.м.
3. Нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Луганська область, Новопсковський район, село Кам`янка, вулиця Набережна, буд.44. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі серії САА №480042, виданого Кам`янською сільською радою Новопсковського району Луганської області 12.07.2005. Право власності на предмет іпотеки зареєстроване Новопсковським районним бюро технічної інвентаризації 01.08.2005, реєстраційний №11575921, номер запису 114 в книзі 3, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.08.2005 №7930417. Відповідно до витягу №35663321 з реєстру права власності на нерухоме майно від 28.09.2012, виданого Новопсковським районним бюро технічної інвентаризації, предмет іпотеки складається з: телятника (літ.Г), площею 1 686,6 кв.м.; телятника (літ.В), площею 1 471,6 кв.м.; телятника (літ.Б), площею 1 686,6 кв.м.; телятника (літ.А), площею 1 606,6 кв.м.; сараю (літ.Д), площею 158,6 кв.м. Загальна площа предмету іпотеки становить 6 451,7 кв.м.
4. Нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Луганська область, Новопсковський район, село Кам`янка, вулиця Набережна, будинок 31. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі серії САА №480046, виданого Кам`янською сільською радою Новопсковського району Луганської області 12.07.2005. Право власності на предмет іпотеки зареєстроване Новопсковським районним бюро технічної інвентаризації 01.08.2005, реєстраційний №11577235, номер запису 116 в книзі 3, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 01.08.2005 №7931493. Відповідно до витягу №35663176 з реєстру права власності на нерухоме майно від 28.09.2012, виданого Новопсковським районним бюро технічної інвентаризації, предмет іпотеки складається з: пилорами (літ.А1), площею 471,3 кв.м.; складу (літ.Б), площею 28,6 кв.м.; складу (літ.В), площею 96,8 кв.м.; складу (літ.Д), площею 474,3 кв.м. Загальна площа предмету іпотеки становить 1 071,0 кв.м.
5. Нежитлова будівля, що знаходиться за адресою: Луганська область, Новопсковський район, село Кам`янка, вулиця Пульного ім., будинок 7. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі серії САА №480065, виданого Кам`янською сільською радою Новопсковського району Луганської області 14.02.2006. Право власності на предмет іпотеки зареєстроване Новопсковським районним бюро технічної інвентаризації 16.11.2006, реєстраційний №16762979, номер запису 166 в книзі 4, витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16.11.2006 №12532041. Відповідно до витягу №35662684 з реєстру права власності на нерухоме майно від 28.09.2012, виданого Новопсковським районним бюро технічної інвентаризації, предмет іпотеки складається з: столової (літ. А1), площею 296,0 кв.м.; вхідного ґанку (літ.а), сараю (літ.Б), площею 63,9 кв.м. Загальна площа предмету іпотеки становить 359,9 кв.м.
Пунктом 6 іпотечного договору №1 сторонами погоджено, що іпотека за цим договором поширюється також на ту частину предмета іпотеки, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення цього іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості.
На строк дії договору предмет іпотеки залишається у володінні і користування іпотекодавця (п.7 іпотечного договору №1).
Відповідно до п.п.15.8.1 п.15.8 іпотечного договору №1 з метою задоволення своїх вимог іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.
За умовами п.п.15.8.2 п.15.8 іпотечного договору №1 у редакції договору про внесення змін та доповнень від 18.08.2014 №5, іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки незалежно від настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань за кредитним договором, зокрема:
- порушення іпотекодавцем зобов`язань, передбачених умовами кредитного договору;
- порушення іпотекодавцем правил заміни предмету іпотеки;
- порушення іпотекодавцем зобов`язань за цим договором;
- виявлення іпотекодержателем погіршення стану предмету іпотеки, або зменшення вартості предмету іпотеки понад нормальний фізичний знос, або фактичної часткової відсутності предмету іпотеки;
- віднесення іпотекодавця/позичальника до категорії проблемних, віднесення іпотекодавця до категорії неплатоспроможних, порушення господарським судом справи про відновлення платоспроможності іпотекодавця або визнання його банкрутом, чи про визнання недійсним його установчих документів, чи про скасування його державної реєстрації;
- прийняття власником або компетентним органом рішення про ліквідацію іпотекодавця;
- встановлення невідповідності діяльності відомостей, що містяться в кредитному договору або в цьому договорі;
- ліквідація юридичної особи іпотекодавця;
- невиконання вимог п. 17.1 даного договору.
У п.9 іпотечного договору №1 в редакції договору про внесення змін та доповнень від 19.10.2012 №3 встановлена ринкова вартість нерухомого майна - 105 490 463 грн 00 коп.
Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених умовами цього договору, відповідно до ст.24 та розділу V Закону України «Про іпотеку» на підставі рішення суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно із п.24 цього договору (п.20 договору іпотеки).
Звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку відповідно до ст.36 Закону України «Про іпотеку» шляхом: переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки, про що іпотекодержатель зобов`язаний письмово повідомити іпотекодавця; продажу предмету іпотеки будь-якій особі та будь-яким способом, в тому числі на біржі, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», для чого іпотекодавець надає іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною та на умовах, визначених на власний розсуд іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені іпотекодавця. Даний пункт є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя (п.24 іпотечного договору №1).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна від 13.03.2020 зареєстровано арешт нерухомого майна, що є предметом іпотеки, на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2011 у виконавчому провадженні №22165378, винесеної Відділом державної виконавчої служби Новопсковського районного управління юстиції (наразі - Новопсковський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) (а.с.19-22).
За повідомленням третьої особи (а.с.211 т.1) арешт на нерухоме майно СТОВ ім.Енгельса було накладено за постановою державного виконавця від 26.01.2011 в межах виконавчого провадження №22165378.
22.03.2011 державним виконавцем були винесені постанови про зняття арешту з розрахункових рахунків боржника та про закінчення виконавчого провадження згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення), який діяв до 05.10.2016.
Доказів зняття арешту з нерухомого майна третьою особою не надано.
Таким чином у межах виконавчого провадження №22165378 арешт з нерухомого майна боржника не знімався.
Позивач зазначив, що позичальник - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» зобов`язання за кредитними договорами не виконав та на момент звернення до суду заборгованість за договорами становить 2 355 336 712 грн 00 коп., у тому числі: за кредитним договором від 20.02.2009 №12/09/2 заборгованість у сумі 200 000 000 грн 00 коп., заборгованість за процентами - 19 413 698 грн 63 коп., штраф - 30 000 грн 00 коп., усього 219 443 698 грн 63 коп.; за кредитним договором від 13.05.2014 №12/09/5 - заборгованість у сумі 2 000 000 000 грн 00 коп., заборгованість за процентами - 135 863 013 грн 70 коп., штраф - 30 000 грн 00 коп., усього - 2 135 893 013 грн 70 коп., тому накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, має наслідком заборону відчуження арештованого майна, чим порушується право позивача, як іпотекодержателя, задовольнити свої вимоги за кредитними договорами за рахунок предмета іпотеки.
Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.
Суд бере до уваги, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові Великої Палати від 26.11.2019 у справі №905/386/18, відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.
Відповідно до інформації з автоматизованої системи виконавчого провадження (а.с.12-17 т.2) 22.10.2010 постановою старшого державного виконавця Білоус С.М. було відкрите виконавче провадження №22165378 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 29.11.2009 №19/239.
Боржником у вказаному виконавчому провадженні є СТОВ ім.Енгельса, ідентифікаційний код 03739220, а стягувачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська лізингова компанія», ідентифікаційний код 30575865.
26.01.2011 винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.
Виконавче провадження №22165378 було закінчене 22.03.2011 на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення), про що винесена відповідна постанова.
Постанова про зняття арешту з майна боржника державним виконавцем не виносилась.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.07.2020 (а.с.33-36 т.2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська лізингова компанія», ідентифікаційний код 30575865, припинено 12.09.2019, про що зроблено відповідний запис №6003503.

Таким чином, стягувач у виконавчому провадженні №22165378 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська лізингова компанія», ідентифікаційний код 30575865, наразі є припиненим.

З огляду на викладене суд виходить до висновку про те, що позивачем правомірно визначено відповідачем у справі СТОВ ім.Енгельса.

Відповідно до ст.572 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимог, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

За приписами ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (ч.5 ст.3 Закону України «Про іпотеку»).

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Оскільки накладення арешту на майно має наслідком заборону відчуження арештованого майна, то ним порушується право іпотекодержателя в разі невиконання боржником забезпеченого заставою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки.

Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок про те, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постановах від 10.04.2018 у справі № 910/4772/17 та від 31.10.2018 у справі № 923/1105/17, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

Відносно доводів відповідача про те, що Господарським судом Луганської області вже розглядалась справа №913/271/19 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав суд зазначає наступне.

У провадженні Господарського суду Луганської області перебувала справа №913/271/19 за позовом Національного банку України до Новопсковського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Сільсьгосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Енгельса, про звільнення з-під арешту нерухомого майна, що належить на праві власності СТОВ ім.Енгельса (ідентифікаційний код 03739220).

Відповідно до змісту ст.45 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) сторонами в судовому процесі є позивачі і відповідачі. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Суд зауважує, що у справі №913/271/19 відповідачем був Новопсковський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області, а СТОВ ім.Енгельса виступало у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача. Водночас у даній справі №913/186/20 СТОВ ім.Енгельса визначено НБУ відповідачем.

Отже, у суду відсутні підстави вважати, що спір у даній справі є спором між тими самими сторонами, що і спір у справі № 913/271/19.

З огляду на викладене вказані доводи відповідача судом відхиляються.

Відносно доводів відповідача про те, що НБУ не є власником майна і його вимоги не ґрунтуються ні на праві власності на описане та арештоване майно, ні на праві володіння ним суд зазначає наступне.

Ураховуючи приписи ст.20 Закону України «Про заставу», ст.ст.3, 33 Закону України «Про іпотеку» суд приходить до висновку про те, що іпотека як правовий інститут виконує забезпечувальну функцію виконання боржником основного зобов`язання, тобто спрямований на те, щоб гарантувати кредитору - іпотекодержателю право на задоволення його вимог за рахунок певного, заздалегідь визначеного сторонами майна за наявності в боржника заборгованості перед кредитором.

Таким чином в силу зазначених приписів законодавства іпотекодержатель, не будучи власником майна, в силу специфіки інституту іпотеки вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом, з огляду на що вказані доводи відповідача судом відхиляються.

Відносно доводів відповідача щодо не доведеності позивачем наявності заборгованості за кредитними договорами суд зазначає наступне.

По-перше, як уже вказував суд, у даному позові про звільнення з-під арешту іпотечного майна наявність у боржника заборгованості за кредитним договором не є визначальною та не впливає на розгляд справи по суті.

По-друге, факт неналежного виконання ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» умов укладених кредитних договорів в частині повернення кредиту та сплати процентів за користування ним та наявності заборгованості в сумі 2 355 336 712 грн 33 коп. підтверджується рішенням Господарського суду Закарпатської області від 21.11.2018 у справі №907/628/17 за позовом Національного банку України до Приватного акціонерного товариства «Берегівський м`ясокомбінат» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З огляду на викладене вказані доводи відповідача судом відхиляються.

Згідно з ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частинами 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Частиною 1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: 1) право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; 2) вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; 3) наявна письмова згода заставодержателя.

У даному випадку, як вбачається із наявних у матеріалах справи доказів, запис про іпотеку №5487850 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було внесено 20.02.2009, тобто раніше ніж запис про обтяження №5487689 від 08.02.2011.

Крім того, Національним банком України як іпотекодержателем не надавалась згода на реалізацію предмета іпотеки для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про те, що на нерухоме майно що належить на праві власності Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю ім.Енгельса (ідентифікаційний код 03739220), а саме: нежитлова будівля, загальною площею 6 451,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: вул.Набережна, буд.44, с.Кам`янка Новопсковського району Луганської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 824114, арешт накладенню не підлягав в силу приписів ст.51 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження» спори, що виникають під час виконавчого провадження щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішуються судом. Примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

У ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» наведені підстави для зняття арешту з майна державним виконавцем.

Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що в усіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, а також виходячи із суті іпотеки, визначення якої міститься в Законі України «Про іпотеку», відповідно до якого іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом, тому позовні вимоги про звільнення з-під арешту нерухомого майна, накладеного державним виконавцем, слід задовольнити.

Таким чином, з огляду на відсутність умов, визначених ч.1 ст.51 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні правові підстави звернення стягнення на майно, належне відповідачу та передане в іпотеку позивачеві за іпотечним договором №1, для задоволення вимог інших стягувачів (не НБУ), які не є заставодержателями.

Суд зауважує, що оскільки накладення арешту має своїм наслідком заборону на відчуження арештованого майна, накладений постановою державного виконавця від 26.01.2011 №22165738 арешт на предмет іпотеки порушує права НБУ як іпотекодержателя одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, у зв`язку з неналежним виконання боржником Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» своїх зобов`язань за кредитними договорами, виконання яких забезпечено порукою.

З огляду на викладене господарський суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та про їх задоволення.

Судовий збір у сумі 2 102 грн 00 коп. покладається на відповідача згідно зі ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236, 238, 240 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Національного банку України до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Енгельса задовольнити повністю.

2. Звільнити з-під арешту нерухоме майно, що належить на праві власності Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю ім.Енгельса (ідентифікаційний код 03739220), а саме: нежитлова будівля, загальною площею 6 451,7 кв.м, яка знаходиться за адресою: вул.Набережна, буд.44, с.Кам`янка Новопсковського району Луганської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 3, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 824114, що складається з: телятника (літ.Г), площею 1 686,6 кв.м; телятника (літ.В), площею 1 471,6 кв.м; телятника (літ.Б), площею 1 686,6 кв.м; телятника (літ.А), площею 1 606,6 кв.м; сараю (літ.Д), площею 158,6 кв.м., який накладений державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Новопсковського районного управління юстиції згідно постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.01.2011 у виконавчому провадженні №22165378.

3. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім.Енгельса, вул.Пульного, буд.2, с.Кам`янка Новопсковського району Луганської області, 92332, ідентифікаційний код 03739220, на користь Національного банку України, вул.Інститутська, буд.9, м.Київ, 01061, ідентифікаційний код 00032106, судовий збір у сумі 2 102 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4.Учасники справи:

Позивач: Національний банк України (вул.Інститутська, буд.9, м.Київ, 01061, ідентифікаційний код 00032106);

Відповідач: Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім.Енгельса (вул.Пульного, буд.2, с.Кам`янка Новопсковського району Луганської області, 92332, ідентифікаційний код 03739220);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Новопсковський районний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Харків) (вул.Українська, буд.114, смт Новопсков Луганської області, 92303, ідентифікаційний код 34869976).

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному пп.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено 04.09.2020.

Суддя С. Смола