ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

31.08.2020 м.Дніпро Справа № 904/6744/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Іванов О.Г. (доповідач)

судді: Антонік С.Г., Дармін М.О.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2017, ухвалене суддею Новіковою Р.Г., м.Дніпро, повний текст якого підписаний 24.07.2017 у справі №904/6744/17

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у загальному розмірі 4 675 170 грн.92 коп.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" про стягнення з відповідача в особі ліквідаційної комісії визнати кредиторські вимоги позивача за кредитним договором №О032Г/С від 11.08.2009 у загальному розмірі 4675170 грн.92 коп., у тому числі, суму боргу зі сплати кредиту в розмірі 3495158 грн. 44 коп., заборгованість зі сплати процентів в розмірі 753012 грн. 48 коп., штраф в розмірі 427000 грн.

З урахуванням технічної опечатки в прохальній частині позову, позивач надав до суду заяву про зміну предмету позову від 29.06.2017, згідно якої просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №О032Г/С від 11.08.2009 у загальному розмірі 4675170грн.92коп., в т.ч. заборгованість за тілом кредиту 3495158грн.44коп., заборгованість за відсотками 753012грн.48коп., штраф 427000грн.00коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2017 у справі №904/6744/17 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" м. Дніпро на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" м. Київ суму боргу зі сплати кредиту в розмірі 3495158грн.44коп., заборгованість зі сплати процентів в розмірі 753012грн.48коп., штраф в розмірі 427000грн., витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 70127грн.57коп.

Відмовлено в задоволенні клопотання про вжиття заходів із забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке належить відповідачу, а саме - будівлі та споруди, що знаходяться за адресою 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 32.

Не погодившись з рішенням суду, Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність рішення нормам матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Одночасно у змісті апеляційної скарги викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, яке мотивовано обізнаністю із наявним рішенням суду випадково з Єдиного державного реєстру судових рішень 05.08.2020 , не взяттям участі у вказаній справі через неотримання процесуальних документів.

Розглянувши апеляційну скаргу та подане відповідачем клопотання, колегія суддів вважає необхідним відмовити у відкритті апеляційного провадження, з огляду на наступне.

15.12.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Відповідно до ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно з п. 13 ч. 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017) судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Разом з тим відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017) судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Отже, судові рішення, що ухвалені до 15.12.2017, тобто до набрання чинності нової редакції ГПК України, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, проте, розгляд таких скарг здійснюється за правилами, встановленими ГПК України в редакції, чинній з 15.12.2017.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ГПК України (у редакції, чинній на час ухвалення судом першої інстанції рішення від 18.07.2017) апеляційна скарга подається, а апеляційне подання вноситься, протягом десяти днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2017 заявник мав подати у строк до 03.08.2017 включно (з урахуванням підписання повного тексту рішення 24.07.2017). Разом з цим дану апеляційну скаргу подано 18.08.2020, тобто, більше ніж через три роки з дня складення повного тексту рішення.

У частині 2 ст. 261 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017) визначено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Тобто, у вказаній статті ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017) врегульовано порядок вчинення процесуальної дії судом апеляційної інстанції, а саме, відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами, поданими з порушенням строку, тоді як строки оскарження судових рішень суду першої інстанції, ухвалених до 15.12.2017, врегульовано ст. 93 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017).

Таким чином, суд апеляційної інстанції, вирішуючи питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційними скаргами, поданими на судові рішення, що ухвалені до 15.12.2017, керується, в тому числі, приписами ч. 2 ст. 261 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017).

Такий правовий висновок наведений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2018 у справі № 54/239.

Отже, у разі подання апеляційної скарги на судове рішення після спливу одного року з дня складення повного тексту цього рішення, суд апеляційної інстанції має перевірити та надати оцінку наявності підстав для застосування до такої апеляційної скарги наслідків, передбачених ч. 2 ст. 261 ГПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017), а саме щодо зазначення та обґрунтування скаржником випадків, передбачених п. 1, 2 зазначеної норми, наявність яких надає право на поновлення строку апеляційного оскарження.

З приписів, наведених у ч.2 ст.261 ГПК України, не вбачається безумовного обов`язку суду відкрити апеляційне провадження у випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки. Натомість, як вбачається з системного аналізу положень даної статті, суд у такому випадку надає оцінку наведеним апелянтом причинам пропуску строку апеляційного оскарження на предмет їх поважності.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення відповідачем зазначено, що жодного процесуального документу від суду підприємство відповідача не отримувало, в тому числі і копії судового рішення.

Колегія суддів зазначає, що згідно з даними сайту Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що місцезнаходженням Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" є: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, будинок 32. Дану обставину відповідачем підтверджено також і у поданій апеляційній скарзі.

На вказану адресу судом першої інстанції надсилалася копія ухвали про порушення провадження у справі від 21.06.2017, копія ухвали про відкладення розгляду справи від 04.07.2017 та копія повного тексту оскаржуваного рішення суду від 18.07.2017. Однак, вказані поштові відправлення було повернуто поштовим відділенням до суду з підстави "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 134-136, 144-146, 150-155).

Апеляційний суд звертає увагу, що за змістом ст. 64 ГПК України (у редакції станом на час розгляду справи у суді першої інстанції), зокрема, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто, повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного суду від 11.09.2019 по справі №910/15481/17.

При цьому у статті 120 ГПК України у чинній редакції також міститься положення, відповідно до якого у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку стосовно того, що Науково-виробниче товариство з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" було належним чином повідомлено про розгляд даної справи у суді першої інстанції. Тому виключні підстави для відсутності можливості застосування до поданої апеляційної скарги ч. 2 ст. 261 ГПК України у даній ситуації відсутні.

Додатково слід наголосити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 р. у справі "Пономарьов проти України" зазначив наступне: "Суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності)".

Також У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 р. у справі "Мушта проти України" зазначено: "Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані".

Отже, апеляційний суд вказує на те, що оскільки у даній ситуації аргументи відповідача стосовно поновлення строку на апеляційне оскарження не є переконливими, поновлення строку на оскарження рішення суду, що набрало законної сили більше трьох років тому, призведе до порушення принципу res judicata (юридичної визначеності), про що і зазначає Європейський суд з прав у людини у своїх рішеннях.

Враховуючи подання даної апеляційної скарги з пропуском річного строку з дня складення повного тексту судового рішення, у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш" на рішення Господарського Дніпропетровської від 18.07.2017 у справі № 904/6744/17 має бути відмовлено з підстави, передбаченої ч. 2 ст. 261 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 260, частиною 2 статті 261 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю "Океанмаш", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 18.07.2017 у справі № 904/6744/17; апеляційну скаргу №б/н від 13.08.2020 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга № б/н від 13.08.2020 з додатками, всього на 16 аркушах.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін