ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2020 року м.Дніпро Справа № 904/5292/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2020 (суддя Камша Н.М.) у справі

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТДОРБУДСТРОЙ", м. Дніпро

до боржника дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м.Дніпро

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2020 у даній справі клопотання №01-34/02-78 від 02.03.2020 розпорядника майна щодо скасування арешту рухомого майна боржника - задоволено.

Скасовано арешт всього рухомого майна боржника ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, ), накладений постановою про арешт майна боржника, серія та номер: 59587723, виданої 19.07.2019 року Шевченківським відділом державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Зобов`язано Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис №26896685 від 13.08.2019 року щодо обтяження всього рухомого майна ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 24, ), з забороною його відчуження.

Зобов`язано боржника погоджувати з розпорядником майна відчуження будь - якого майна боржника та зобов`язати розпорядника майна контролювати надходження та витрачання коштів від відчуження майна боржником.

ІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи

2.1 Доводи осіб, які подали апеляційну скаргу

Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог.

Скаржник посилається на те, що законні підстави для зняття арешту з майна боржника - відсутні. Перешкоджання господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності у зв`язку з накладенням арештів на майно боржника чи інших обмежень щодо розпорядження його майном, згідно ч.6 ст.44 Кодексу України з процедур банкрутства, не є підставою для зняття арешту, накладеного на все рухоме майно в межах виконавчого провадження, зокрема й в силу п.4 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку зі стягненням заробітної плати.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що ЗВП № 60814429 не є закінченим, по теперішній час стягненню підлягає залишок суми у розмірі 2164151,28 грн, а отже, у державного виконавця Шевченківського ВДВС ПСМУ МЮ (м. Дніпро) Бочарової П.А. немає законних підстав для зняття арешту з рухомого майна боржника та вилучення з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис №26896685 від 13.08.2019 щодо обтяження всього рухомого майна ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», з забороною його відчуження.

До того ж, зняття арешту у такому випадку порушує принцип обов`язковості виконання рішень, закріплений п. 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», суперечить обов`язку державного виконавця зі вжиття передбачених Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупередженого, ефективного, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, зокрема здійснення заходів примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом, закріпленому ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та несе собою ризик відчуження рухомого майна, яке належить ДП «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», що може призвести до ускладнення виконання рішення та вимушеної необхідності додатково оспорювати інші акти та правочини.

2.2 Доводи інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Ткаченко Д.В. просить залишити ухвалу господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Арбітражний керуючий стверджує, що відповідно до абз.1 ч.3 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства будь-які звернення на майно боржника, яке перебуває в процедурі розпорядження майном відповідно до справи про банкрутство, органами виконавчої служби за вимогами, на які розповсюджується дія мораторію, забороняється.

Накладення арешту на все рухоме майно ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ Державна акціонерне компанія "Автомобільні дороги України" є обмеженням господарської діяльності підприємства, а також перешкоджанням відновлення платоспроможності боржника, враховуючи факт зростання з кожним днем заборгованості перед кредиторами, перед державним бюджетом зі сплати податків, зборів та інших загальнообов`язкових платежів.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється, зокрема: стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах: виконання вимог, на які поширюється мораторій.

ІІІ. Апеляційне провадження

3.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2020 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Мороз В.Ф., Чередко А.Є.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2020 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання доказів надіслання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів учасникам справи про банкрутство листом з описом вкладення та подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням підстав для поновлення цього строку, тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

06.07.2020 до суду апеляційної інстанції надійшли від Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) докази надіслання копії апеляційної скарги та доданих до неї документів учасникам справи про банкрутство листом з описом вкладення та заява про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначено, що пропуск строку звернення зумовлено об`єктивними причинами - отриманням повного тексту оскаржуваної ухвали лише 09.06.2020.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2020 поновлено Шевченківському відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2020; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою; призначено справу до розгляду на 25.08.2020.

25.08.2020 у судове засідання з`явилися розпорядник майна боржника та представник скаржника.

Інші учасники справи не скористалися наданим їм процесуальним правом та не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.

25.08.2020 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

3.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2019, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України"; визнано грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ОПТДОРБУДСТРОЙ" до боржника на суму 581 556, 37 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів з 02.12.2019; введено процедуру розпорядження майном боржника строком до 170 календарних днів, до 22.05.2020; призначено розпорядника майна боржника.

02.03.2020 до Господарського суду Дніпропетровської області від розпорядника майна Ткаченка Д.В. надійшло клопотання №01-04/02-78 від 02.03.2020 про скасування арешту рухомого майна, в якому заявник просив скасувати арешт всього рухомого майна боржника ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України", накладений постановою про арешт майна боржника серія та номер: 59587723, виданої 19.07.2019 Шевченківським ВДВС м.Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, про що винести відповідну ухвалу суду; зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м.Дніпро вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис №26896685 від 13.08.2019 щодо обтяження всього рухомого майна ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" з забороною його відчуження.

Зазначена заява обґрунтована посиланням на те, що накладення арешту на все рухоме майно перешкоджає господарській діяльності боржника.

Окрім цього, накладення арешту на все рухоме майно боржника на стадії процедури розпорядження майном є грубим втручанням в оперативно-господарську діяльність підприємства і як наслідок ставить під загрозу взагалі будь-яку можливість відновлення платоспроможності.

Доданий до заяви витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 18.02.2020 свідчить про те, що все рухоме майно дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" перебуває під арештом на підставі постанови про арешт боржника, серія та номер 59587723, виданий 19.07.2019 Шевченківським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

3.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення присутніх учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та наданих заперечень, дослідивши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.

Положенням статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частиною першою статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

За змістом частини першої - другої статті 41 вказаного Кодексу, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Частиною 5 зазначеної статті визначено, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Суд апеляційної інстанції враховує, що підприємство, відносно якого порушено провадження у справі про банкрутство та яке знаходиться в процедурі розпорядження майном, має право продовжувати господарську діяльність, при цьому діє мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Процедура розпорядження майном боржника вводиться в тому числі з метою збереження активів боржника та вирішення питання про можливе відновлення його платоспроможності.

Пункт 3 частини 14 статті 39 Кодексу України з процедур банкрутства встановлює, що з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до частини шостої статті 44 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд за заявою розпорядника майна скасовує арешти майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

До рухомого майна відносяться будь - які матеріальні об`єкти (речі), які можуть бути переміщеними без заподіяння їм шкоди (товари, продукція, запаси), а також майнові права та обов`язки, у тому числі майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку (ст. 2 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень).

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що дочірнє підприємство "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" здійснює діяльність, зокрема, з надання в оренду інших машин, устаткування та товарів; надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів; будівництво доріг і автострад (основний).

Таким чином накладення арешту на рухоме майно боржника є обмеженням господарської діяльності підприємства.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що накладення арешту на все рухоме майно боржника є обмеженням господарської діяльності дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", також є перешкоджанням відновлення платоспроможності боржника, оскільки з кожним днем заборгованість перед кредиторами, перед державним бюджетом зі сплати податків, зборів та інших загальнообов`язкових платежів зростає, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення відповідно заяви розпорядника майна боржника.

Колегія суддів відхиляє посилання скаржника щодо порушення судом першої інстанції вимог Закону України "Про виконавче провадження", оскільки з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин.

3.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами апеляційного перегляду.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції має бути залишена без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

3.5. Розподіл судових витрат.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника

Керуючись ст.ст.269,275,276,281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відмовити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2020у справі №904/5292/19 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 31.08.2020.

Головуючий суддя В.О. Кузнецов

Суддя А.Є.Чередко

Суддя В.Ф.Мороз