ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року Справа № 926/343/20

За позовом Державного підприємства "Науково-технічний центр "Дорожній контроль якості", м. Київ

до Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України", м. Чернівці

про стягнення заборгованості - 75906,32 грн

Cуддя О.В. Гончарук

Секретар судового засідання Балух-Бзовик М.В.

Представники сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Державне підприємство "Науково-технічний центр "Дорожній контроль якості" звернулось до Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" з позовом про стягнення заборгованості в розмірі 75906,32 грн, з яких 55268,09 грн основного боргу, 15690,23 грн інфляційних та 4948,00 грн 3% річних.

Свій позов позивач обґрунтовує обставинами, пов`язаними з укладенням між сторонами договору про надання науково-технічних послуг № 486/16 від 25.10.2016, згідно з умовами якого відповідач як замовник, доручив, а позивач, як виконавець, взяв на себе зобов`язання виконати науково-технічні послуги направлені на підвищення рівня якості продукції, а саме перевірки вмісту солі у складі протиожеледного матеріалу, який застосовується для покриття доріг загального користування в Чернівецькій області.

Позивач зазначає, що свої послуги за договором виконав та згідно з актами наданих послуг від 30.12.2016 на суму 25393,45 грн і від 28.02.2017 на суму 29874,64 грн передано, а відповідачем прийнято ці послуги без зауважень. Однак, станом на 4 лютого 2020 року надані відповідачу послуги на загальну суму 55268,09 грн залишені не оплаченими.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19.03.2020.

Ухвалою господарського суду від 19.03.2020 відкладено підготовче засідання на час до завершення в Україні дії карантину, установленого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 COVID-19", з урахуванням внесених до цієї постанови змін.

Ухвалою від 16.06.2020 призначено розгляд справи у підготовчому засіданні на "06" липня 2020 року.

Ухвалою суду від 06.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 31.08.2020.

На день розгляду справи по суті, 31.08.2020, представники сторін в судове засідання не з`явилися та про причини своєї неявки суд не повідомили, що відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки в матеріалах справи наявні докази про належне повідомлення учасників справи про судове засідання 31.08.2020.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відтак, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті в судовому засіданні 31.08.2020 без участі представників сторін та за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини у справі, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

25 жовтня 2016 року між державним підприємством "Центр науково-технічного супроводу дорожніх робіт та сертифікації дорожньої продукції (ДП «Дорцентр»)" (з 06.07.2017 - позивач) та ДП "Чернівецький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" укладено договір № 486/16 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору замовник (відповідач) доручає, а виконавець (позивач) бере на себе виконання науково-технічної послуги, направленої на підвищення рівня якості продукції, а саме перевірки вмісту солі у складі протиожеледного матеріалу, який застосовується для покриття доріг загального користування в Чернівецькій області.

Згідно з пунктом 2.1 Договору ціна цього Договору становить 55268,09 коп.

Відповідно до пунктів 3.1 та 3.2 Договору по виконанню наданих науково-технічних послуг за цим договором позивач передає відповідачу акт здачі-приймання та комплект документів, зазначених у календарному плані, в той же час відповідач зобов`язаний в строк до 5-ти календарних днів від дня одержання акта здачі-приймання підписати та оплатити його або мотивувати відмову від прийняття наданих послуг.

Згідно з пунктом 6.1 Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Також, між сторонами 25.10.2016 підписано додатки до Договору № 486/16, а саме: Додаток № 1 "Календарний план робіт (послуг) на надання послуг з науково-технічних розробок, направлених на підвищення рівня якості дорожніх робіт" та Додаток № 2 "Розрахунок вартості на надання послуг науково-технічних розробок, направлених на підвищення рівня якості дорожніх робіт", яким сторонами досягнуто згоди та визначено ціну на виконання послуг у розмірі 55268,09 грн.

Вказані Договір та додатки до Договору підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб.

На виконання умов Договору позивачем виконано, а відповідачем отримано послуги на загальну суму 55268,09 грн, про що свідчить Акт №1 від 30.12.2016 на суму 25393,45 грн та Акт № 486/16 від 28.02.2017 на суму 29874,64 грн.

Однак, відповідач договірних зобов`язань щодо оплати не виконав, вартість отриманих послуг не оплатив.

04 лютого 2020 позивач звертався до відповідача з вимогою-претензією № 29/19-66 щодо оплати вартості наданих послуг за Договором № 486/16 від 25.10.2016. Зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді.

Також, відповідно до вимог статті 625 Цивільного кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховано відповідачу 15690,23 грн нарахувань від інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 4948,00 грн за період з 09.01.2017 по 04.02.2020.

За змістом статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Наведена правова норма кореспондується зі статтею 509 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір. Аналогічні положення закріплено у статті 174 Господарського кодексу України: господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (стаття 903 Цивільного кодексу України). Наведена правова норма кореспондується зі статтею 530 Цивільного кодексу України, згідно якої якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Наведені правові норми кореспондуються зі статтею 193 Господарського кодексу України: суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Приписами статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно пункту першого статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як зазначалось вище, відповідач неналежним чином виконав свій обов`язок щодо сплати заборгованості за договором № 486/16 від 25.10.2016, у зв`язку з чим з нього слід стягнути основний борг у сумі 55268,09 грн, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд встановив факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг.

З урахуванням цих положень, позивачем правомірно нараховано та заявлено до стягнення з відповідача: 15690,23 грн інфляційних втрат та 4948,00 грн 3 % річних.

Отже, з огляду на вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 129, 220, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Державного підприємства "Науково-технічний центр "Дорожній контроль якості" до Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення заборгованості в розмірі 75906,32 грн, - задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (58018, м. Чернівці, вул. Головна, 205, ідентифікаційний код 31963989) на користь Державного підприємства "Науково-технічний центр "Дорожній контроль якості" (03680, м. Київ, вул. Антоновича, 51, ідентифікаційний код 21476215, р/р НОМЕР_1 в АТ «Альфа-Банк», МФО 300343) 75906,32 грн (55268,09 грн основного боргу, 15690,23 грн інфляційних, 4948,00 грн 3% річних)та 2102,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Повне судове рішення складено 04.09.2020.

Суддя О.В. Гончарук