ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 справа № 914/896/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРТІС", м. Вишневе, Київська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ БУД ІНВЕСТ", м. Львів

про стягнення 27 459,92 грн

Суддя Коссак С.М.

за участю секретаря Пукач М.В.

Представники:

від позивача: Мельник Тарас Іванович - заступник директора;

від відповідача: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРТІС" до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ БУД ІНВЕСТ" про стягнення 27 459,92 грн, з яких: 22 209,76 грн основного боргу, 4 441,83 грн пені, 457,20 грн 3 % річних та 351,13 грн інфляційні втрат.

Предметом позову є вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ БУД ІНВЕСТ" заборгованості за договором № 16002/ЛВС-19 від 01.10.2019 в розмірі 27459,92 грн, яка складається з таких сум:

- 22209,76 грн основна заборгованість,

- 4441,83 грн пені,

- 457,20 грн 3% річних,

- 351,13 грн інфляційні втрати.

Підставою позову є обставини, з якими пов`язується неналежне виконання умов договору, який за своєю природою є договором поставки №16002/ЛВС-19 від 01.10.2019 року.

Ухвалою суду від 16.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 21.05.2020.

20.05.2020 від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку запровадженням карантинних заходів.

З метою попередження розповсюдження інфекційних захворювань, що викликані коронавірусною хворобою (COVID-19), для надання сторонам можливості реалізувати свої права та обов`язки, беручи до уваги продовження встановлених процесуальним законом строків для здійснення процесуальних дій, які не можуть бути меншими ніж строк карантину, ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.05.2020 року відкладено розгляд справи по суті на 02.07.2020 року.

Протокольною ухвалою суду від 02.07.2020 року задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та відкладено розгляд справи по суті на 30.07.2020 року.

Протокольною ухвалою господарського суду Львівської області від 30.07.2020 року, враховуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, та карантинні заходи, що встановлені на території України, відкладено розгляд справи на 03.09.2020 року та продовжено процесуальні строки розгляду справи і продовжено процесуальні строки подачі документів по справі.

В судове засідання 03.09.2020 позивач явку повноважного представника забезпечив, який в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить позовні вимоги задоволити повністю.

В судове засідання 03.09.2020 відповідач явку повноважного представника не забезпечив, відзив на позов не подано, своїм правом на подачу документів по справі, строки на подачу яких було продовжено судом, не скористався. 03.09.2020 року від відповідача на адресу суду надійшло клопотання за вх.№25822/20 про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженими карантинними заходами.

Ухвали суду надіслані відповідачу за адресою, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресою, яка вказана позивачем у позовній заяві, що підтверджується списками згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів Господарського суду Львівської області, які знаходяться в матеріалах справи та згідно відстеження треку відправлення, відповідачем отримані ухвали суду особисто.

Зважаючи на вказане, оскільки суд надсилав ухвали на юридичну адресу товариства, згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, згідно з положеннями статті 242 Господарського процесуального кодексу, товариство належним чином повідомлене про розгляд справи.

Крім того, процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Таким чином, судом було вчинено всіх можливі за даних обставин дії щодо належного повідомлення сторін про розглядуваний спір.

Зважаючи на зазначене, суд констатує, що відповідач належним чином був повідомлений про судовий процес.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справи за наявними матеріалами.

З урахуванням того, що розгляд справи відбувається за правилами спрощеного позовного провадження, позовні матеріали надіслано відповідачу, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, в суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи по суті, які передбачені статтями 202, 216 ГПК України.

Суд констатує, що ним створено усі можливості учасникам процесу для реалізації ними своїх прав.

Запровадження карантинних заходів не є безумовною підставою задля відкладення розгляду справи та задля безпідставного затягування судового процесу.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Складовою принципу верховенства права є право на звернення до суду, що передбачено статтею 55 Конституції України та гарантовано статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд).

Крім того, статтею 64 Конституції України передбачено, що права і свободи людини та громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. У Конституції України наголошується, що право на справедливий суд не може бути обмежене в умовах воєнного та надзвичайного стану.

Відповідно до листа від 16.03.2020 №9рс-186/20 Рада суддів України рекомендувала учасникам процесу: всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати Суду в електронному вигляді на електронну адресу Суду; рекомендує учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами; утримуватися від відвідування приміщення суду.

Так, ухвалами від 21.05.2020, від 02.07.2020 та від 30.07.2020 розгляд справи відкладено з підстав зазначених в ухвалах.

Господарський суд Львівської області наголошує, що відповідачу надано можливість всі необхідні документи надавати Суду в електронному вигляді на електронну адресу Суду, проте відповідач наданими господарським судом можливостями не скористався.

Отже, відповідачу неодноразово надано можливість подати до господарського суду всі можливі докази на обґрунтування обраної правової позиції, проте відповідач наданими господарським судом можливостями не скористався, відзиву на позовну заяву не подав.

Рекомендація Ради суддів України утриматися від участі у судових засіданнях не є тотожною ігноруванню рекомендацій суду.

Доступ до приміщення Господарського суду Львівської області є дозволений, зокрема, для сторін та їх представників, які з`явилися для участі у судових засіданнях, проте відповідач вказаною можливістю не скористався.

Карантинні заходи послаблено, зокрема дозволено діяльність адвокатів з 11.05.2020, що підтверджується постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 та є додатковим свідченням того, що відповідач мав і час, і право задля отримання правової допомоги, а відтак подачі всіх доказів на обґрунтування обраної правової позиції та документів, які вважав за потрібне в електронному вигляді на електронну адресу Суду.

З приводу неподання відповідачем відзиву на позовну заяву суд зазначає наступне.

Виходячи з приписів статей 55, 129 Конституції України, застосування та користування правами на судовий захист здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

Тобто, реалізація конституційного права, зокрема, на судовий захист ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - норм ГПК України.

Таким чином, право на подання відзиву на позовну заяву не є абсолютним, подаючи відзив на позовну заяву заявник повинен дотримуватись вимог ГПК України щодо його подання.

Частиною першою статті 46 ГПК України передбачено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ч.4 ст.161 ГПК України, подання заяв по суті, у тому числі відзиву на позовну заяву (відзиву), є правом учасників справи.

Строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом (стаття 113 ГПК України).

Відповідно до ч.8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Згідно з ч.1 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до пункту 6 частини другої статті 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Реалізація процесуальних прав та обов`язків учасників справі перебуває у тісному зв`язку зі стадіями судового провадження і пов`язана з перебігом процесуальних строків.

Процесуальний строк, виступає одним з ключових елементів господарсько-процесуальної форми, і в цілому направлений на забезпечення оперативного, динамічного й просторового перебігу провадження господарського процесу у визначених ГПК України часових рамках.

Зокрема, під процесуальними строками, з огляду на системний аналіз ГПК України, розуміють встановлений законом та/або судом проміжок часу, протягом якого повинна або може бути вчинена певна процесуальна дія або розпочата та/чи завершена та чи інша стадія судочинства.

Процесуальні строки, з поміж іншого, виступаючи засобом регламентації процесуальних дій учасників справи також виконують функцію юридичного факту, тобто спричиняють виникнення, зміну або припинення процесуальних прав та обов`язків. У механізмі правової регламентації судочинства процесуальні строки мають правоутворююче та преклюзивне значення для суб`єктивних процесуальних прав та обов`язків.

Так, з початком і закінченням перебігу процесуального строку пов`язане настання чітко встановлених юридичних наслідків.

Згідно зі ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, право на подання відзиву на позовну заяву може бути реалізовано відповідачем виключно у строк, встановлений судом для подання відзиву на позов, а процесуальним наслідком пропуску такого строку є втрата права на вчинення стороною відповідної процесуальної дії. Обрахування строку на подання відзиву на позов починається відповідно для кожного учасника справи з наступного дня після дати отримання ним ухвали господарського суду про відкриття провадження у справі.

Як встановлено судом, згідно із матеріалами справи, ухвала про відкриття провадження винесена 16.04.2020, якою зобов`язано відповідача впродовж 15 календарних днів подати відзив та відповідач був попереджений, що в разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 2 ст. 119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку , чи з ініціативи суду.

Відповідач, у відповідності до ст.165 ГПК України, своїм процесуальним правом не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надав.

Отже, явка відповідача (його представника) в судове засідання 03.09.2020 не визнавалася судом обов`язковою, а відтак не перешкоджає розгляду справи по суті, в матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення доказів.

Суд констатує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

Положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.07.2020 у справі №924/369/19.

З урахуванням того, що розгляд справи відбувається за правилами спрощеного позовного провадження, позовні матеріали надіслано відповідачу, відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву, в суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, які передбачені статтями 202, 216 ГПК України. Суд констатує, що ним створено усі можливості учасникам процесу для реалізації ними своїх прав. Зважаючи на вказане, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у справі.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем у порушення умов договору № 16002/ЛВС-19 від 01.10.2019 року не здійснив своєчасно та повну оплату поставленого товару, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 22 209,76 грн за поставлений товар. Також за неналежне виконання грошових зобов`язань позивач здійснив нарахування відповідачеві 4441,83 грн. пені, 457,20 грн. 3% річних та 351,13 грн. інфляційних втрат.

Правова позиція відповідач.

Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

Предметом доказування є обставини з яким пов`язує факт укладення договору поставки, його неналежне виконання в частині оплати, застосування за прострочення виконання грошового зобов`язання (за неналежне виконання) нарахування пені, 3% річних, та інфляційних втрат у спосіб визначеним законодавством.

01.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАРТІС" (надалі по тексту рішення - позивач, згідно з договором - Постачальник» та Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВІ БУД ІНВЕСТ", м. Львів (надалі по тексту рішення - відповідач, згідно з договором - Покупець) укладено договір поставки № 16002/ЛВС-19 (надалі - договір), згідно якого Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у власність покупця металопродукцію, а покупець зобов`язується своєчасно прийняти товар і здійснити його оплату на умовах цього договору.

Відповідно до п.2.1 Договору, кількість, асортимент та розгорнута номенклатура товару, що передається за цим договором, зазначається у рахунках-фактурах Постачальника, які мають силу специфікації, або в інших додатках до цього договору та визначаються у видаткових накладних.

Відповідно до матеріалів справи, позивачем виставлялись відповідачу наступні Рахунки-фактури, із зазначенням асортименту, кількості та ціни Товару, а саме:

- №69885 від 01.10.2019 року на суму 2569,26грн.;

- №69702 від 01.10.2019 року на суму 59640,50грн.;

- №80854 від 05.11.2019 року на суму 1572,48грн.;

- №4186 від 24.01.2020 року на суму 4638,96грн.

Пунктом п.5.1 договору, сторонами погоджено, що передача товару здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс» у редакції Міжнародної Торгівельної Палати від 01.01.2010 року на умовах, що зазначені у Рахунках-фактурах або інших додатках до цього договору. При відсутності відповідно вказівки в Рахунку-фактурі/видатковій накладній за базис поставки сторони приймають умови EXW (склад постачальника), що розташований за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Городоцька, 355. Відтак при формуванні замовлення сторонами були погодженні наступні умови поставки, які закріплені у Рахунках-фактурах, а саме: №69885 від 01.10.2019 року - DAP, Львівська обл., м. Львів, вул. Заболотна, 4; №69702 від 01.10.2019 року - DAP, Львівська обл., м. Львів, вул. Заболотна, 4; №80854 від 05.11.2019 року - DAP, Львівська обл., м. Львів, вул. Заболотівська; №4186 від 24.01.2020 року - EXW, м. Львів, вул. Городоцька, 355.

Згідно п. 4.1.1. договору, сторони погодили, що при передачі товару Постачальник передає покупцеві по одному примірнику товаросупроводжувальних документів на кожну партію Товару: рахунок-фактура, видаткова накладна або акт прийому-передачі, сертифікат якості за вимогою покупця. Сторони, підписуючи цей договір, погодили, що факт отримання Покупцем товару по видатковій накладній підтверджує передачу вказаних в цьому пункті договору оригіналів документів, в тому числі наявність у Покупця відповідного Рахунку-фактури, і не потребує подальшого доведення передачі постачальником покупцю факту передачі цих документів.

На виконання умов договору, позивачем було поставлено, а відповідачем отримано продукцію на суму 225 209,76 грн, що вбачається з видаткових накладних (що підписані та скріплені печатками сторін), а саме, видаткові накладні:

№ 35970 від 01.10.2019 року на суму 2569,26 грн. (доставка підтверджується товаро-транспортною накладною №ВР0034734);

№35971 від 01.10.2019 року на суму 59640,50 грн, . (доставка підтверджується товаро-транспортною накладною №ВР0034733);

№41525 від 05.11.2019 року на суму 1572,48 грн, . (доставка підтверджується товаро-транспортною накладною №ВР0039470);

№2330 від 24.01.2020 року на суму 4638,96 грн, . (доставка підтверджується довіреністю на отримання товару №2).

Пунктом 5.2 Договору сторонами погоджено, що товар вважається переданим постачальником та прийнятий покупцем з моменту підписання видаткової накладної або акту прийому-передачі, з цього моменту переходить право власності на товар до покупця та всі пов`язані з ним ризики.

Відповідно до п. 3.5. Договору передбачено, що оплата Товару проводиться на умовах передплати та на умовах відстрочення платежу в такому порядку: п.3.5.1. Передлата Товару здійснюється Покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний в цьому Договорі або у Рахунках-фактурах в розмірі 100% вартості Товару протягом 3-х (трьох) банківських днів від дати Рахунку-фактури; п.3.5.2. При відвантаженні Товару Постачальником Покупцю без отримання попередньої оплати Покупець здійснює оплату отриманого Товару та доставку на у мовах відстрочення платежу протягам 10-ти (десяти) календарних днів з моменту отримання Товару.

Відповідно до матеріалів справи, відповідачем були здійснені часткові оплати, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача на відповідні дати із зазначенням призначення платежу, а саме: платіжне доручення №123 від 05.11.2019 року на суму 1572,48грн. із призначенням платежу - оплата за трубу зг. рах. №79372 від 31.10.2019р. у т.ч. ПДВ 20%-262,08грн.; платіжне доручення №147 від 22.11.2019 року на суму 20000,00грн. із призначенням платежу - оплата за трубу зг. ВН №35971 від 01 жовтня 2019р. у т.ч. ПДВ 20%-3 333,33грн.; платіжне доручення №152 від 05.12.2019 року на суму 20000,00грн. із призначенням платежу - оплата за трубу зг. ВН №35971 від 01.10.2019р. у т.ч. ПДВ 20%-3 333,33грн.; платіжне доручення №191 від 27.01.2020 року на суму 4638,96грн. із призначенням платежу - оплата за трубу зг. рах. №4186 від 24.01.2020р. у т.ч. ПДВ 20%-773,16грн.

У відповідності до п. 3.1 Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» (затверджена Постановою НБУ №22 від 21.01 2004 року, із змінами внесеними Постановою НВУ №127 від 06 11 2019 року), платіжне доручення оформляється платником и формою, наведеною в додатку 3 до цієї Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 9 до цієї Інструкції та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

При укладенні Договору Сторонами в п. 3.6. Договору було погоджено, що «В платіжному дорученні на оплату Товару в призначенні платежу Покупець повинен зазначити як підставу оплати цей договір, посилання на його дату та номер. Сторони погодили, що у випадку зазначення Покупцем в призначенні платежу іншої підстави, як то Рахунок-фактуру, видаткову накладну - Постачальник зараховує кошти за цим договором (в тому числі в рахунок оплати несплаченої поставки на дату надходження коштів).

З врахуванням положення цього договору, грошові кошти, які оплачені вищезазначеними платіжними дорученнями, були зараховані позивачем в рахунок оплати товару, який був переданий відповідачу та не був оплачений вчасно. Тобто, зарахування грошових коштів отриманих позивачем від відповідача здійснювалось в порядку черговості.

Враховуючи вищевикладене, та часткові проплати відповідача на суму 46 211,44грн., а сума переданого товару становить 68 421,20грн., у відповідача виникла заборгованість за отриманий товар на суму 22 209,76 грн.

В матеріалах справи немає доказів повної оплати відповідачем вартості поставленого товару.

Відповідач покладені на нього зобов`язання щодо оплати отриманої продукції за Договором не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість за поставлений товар в сумі 22 209,76 грн.

Матеріалами справи підтверджено виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором. Виконання обов`язку проведення відповідачем повної оплати вартості отриманого товару не підтверджений чи заперечень, щодо факту неотримання товару відповідачем не подано.

Відповідач не подав належних та допустимих доказів на заперечення факту існування заборгованості на суму 27 459,92 грн.

Норми права та висновки суду.

Між сторонами у справі виникли цивільно-правові відносини з поставки товару на підставі укладеного договору в силу статті 11 Цивільного кодексу України. Частинами першою та другою статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ч.1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частина 1 статті 693 Цивільного кодексу України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачені наслідки порушення зобов`язання.

Згідно з ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 22 209,76 грн основного боргу є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення та підтверджується матеріалами справи.

Згідно п. 6.3. Договору, у разі порушення строків оплати за товар та строків приймання товару, указаних в п. 3.5.2. цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх обов`язків щодо оплати вартості отриманого товару, позивач просить стягнути з відповідача 4441,83 грн пені, 457,20грн. 3% річних та 351,13 грн. інфляційних втрат.

Щодо стягнення пені.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 611 Цивільного кодексу України у Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України передбачено період часу, за який нараховується пеня, і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 907/65/18, від 07.06.2019 у справі №910/23911/16 та від 22.08.2019 у справі №914/508/17.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 253 ЦК України)

Відповідно до ч. 3 ст. 253 ЦК України строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, визначеного місяцем, припадає на такий місяць, у якому немає відповідного числа, строк спливає в останній день цього місяця.

Суд, здійснивши перевірку нарахування пені, з врахуванням ч. 5 ст. 253 ЦК України, з врахуванням Розпорядження КМУ від 16.11.2016 № 850-р «Про перенесення робочих днів у 2017р.» та ст.73 «Святкові і неробочі дні» - Кодексу законів про працю України, в межах заявлених позовних вимог та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», прийшов до висновку, що стягненню підлягає пеня в сумі 4 133,83грн., в частині стягнення 308 грн. пені слід відмовити.

Розрахунок суми пені

Видаткова накладна № 35970 від 01.10.2019 року на суму 2569,26 грн., оплата до 12.10.2019, прострочення з 14.10.2019 (за рахуванням вихідних днів).

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
2569.2314.10.2019 - 24.10.20191116.5000 %0.090 %*25.55
2569.2325.10.2019 - 04.11.20191115.5000 %0.085 %*24.00
996.7806.11.2019 - 21.11.20191615.5000 %0.085 %*13.55
Таким чином, сума пені за видатковою накладною № 35970 від 01.10.2019 року складає 63,11грн.

Видаткова накладна 35971 від 01.10.2019 на суму 59 640,50 грн, оплата до 12.10.2019, прострочення з 14.10.2019 (за рахуванням вихідних днів);

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
59640.5014.10.2019 - 24.10.20191116.5000 %0.090 %*593.14
59640.5025.10.2019 - 21.11.20192815.5000 %0.085 %*1418.30
40637.2825.11.2019 - 04.12.20191015.5000 %0.085 %*345.14
20637.2806.12.2019 - 12.12.2019715.5000 %0.085 %*122.69
20637.2813.12.2019 - 27.01.20204613.5000 %0.074 %*702.23
15998.3228.01.2020 - 30.01.2020313.5000 %0.074 %*35.41
15998.3231.01.2020 - 12.03.20204211.0000 %0.060 %*403.89
15998.3213.03.2020 - 31.03.20201910.0000 %0.055 %*166.10
Таким чином, сума пені за видатковою накладною 35971 від 01.10.2019 року складає 3786,91грн.

Видаткова накладна № 41525 від 06.11.2019 на суму 1572,48грн. оплата до 17.11.2019, прострочення з 18.11.2019 (за рахуванням вихідних днів)

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
1572.4818.11.2019 - 12.12.20192515.5000 %0.085 %*33.39
1572.4813.12.2019 - 30.01.20204913.5000 %0.074 %*57.00
1572.4831.01.2020 - 12.03.20204211.0000 %0.060 %*39.70
1572.4813.03.2020 - 31.03.20201910.0000 %0.055 %*16.33
Таким чином, сума пені за видатковою накладною № 41525 від 06.11.2019 складає 146,41грн.

Видаткова накладна № 2330 від 29.01.2020 року на суму 4638,99грн., оплата до 09.02.2020 року, прострочення з 10.02.2020 року (за рахуванням вихідних днів)

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
4638.9910.02.2020 - 12.03.20203211.0000 %0.060 %*89.23
4638.9913.03.2020 - 31.03.20201910.0000 %0.055 %*48.16
Таким чином, сума пені за видатковою накладною №2330 від 29.01.2020 року складає 137,40грн. Відтак, загальна сума пені складає 4133,83грн.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Cплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Дана правова позиція викладена постановою Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо стягнення 351,13грн. - інфляційних нарахувань, зазначає, що такі здійснено правильно та тому зазначені вимоги підлягають задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Суд, здійснивши перевірку нарахування позивачем 3% річних, з врахуванням Розпорядження КМУ від 16.11.2016 № 850-р «Про перенесення робочих днів у 2017р.» та ст.73 «Святкові і неробочі дні» - Кодексу законів про працю України, в межах заявлених позовних вимог, прийшов до висновку, що стягненню підлягає 3 % річних в сумі 441,05 грн, в частині стягнення 16,15 грн. 3 % річних слід відмовити.

Розрахунок 3%

Видаткова накладна № 35970 від 01.10.2019 року на суму 2569,26 грн., оплата до 12.10.2019, прострочення з 14.10.2019 (за рахуванням вихідних днів).

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
2569.2614.10.2019 - 04.11.2019223 %4.65
996.7806.11.2019 - 21.11.2019163 %1.31
Таким чином, сума процентів за видатковою накладною № 35970 від 01.10.2019 року складає 5,96 грн.

Видаткова накладна 35971 від 01.10.2019 на суму 59 640,50 грн, оплата до 12.10.2019, прострочення з 14.10.2019 (за рахуванням вихідних днів);

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
59640.5014.10.2019 - 21.11.2019393 %191.18
40637.2825.11.2019 - 04.12.2019103 %33.40
20637.2806.12.2019 - 27.01.2020533 %89.77
15998.3228.01.2020 - 31.03.2020643 %83.93
Таким чином, сума процентів за видатковою накладною 35971 від 01.10.2019 року складає 398,28 грн.

Видаткова накладна № 41525 від 06.11.2019 на суму 1572,48грн. оплата до 17.11.2019, прострочення з 18.11.2019 (за рахуванням вихідних днів)

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
1572.4818.11.2019 - 31.03.20201353 %17.42
Таким чином, сума процентів за видатковою накладною № 41525 від 06.11.2019 складає 17,42грн.

Видаткова накладна № 2330 від 29.01.2020 року на суму 4638,99грн., оплата до 09.02.2020 року, прострочення з 10.02.2020 року (за рахуванням вихідних днів)

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
4638.9610.02.2020 - 31.03.2020513 %19.39
Таким чином, сума процентів за видатковою накладною № 2330 від 29.01.2020 року складає 19,39грн.

Відтак, загальна сума процентів складає 441,05грн.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів позовної заяви, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме, стягненню підлягає: 22209,76 основного боргу, 4133,83 грн пені, 441,05 грн 3% річних та 351,13грн. інфляційних втрат.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 2075,73 грн.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 252 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІ БУД ІНВЕСТ" (79041, м. Львів, вулиця Городоцька, буд. 225, оф. 111, ідентифікаційний код 42446851) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАРТІС" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, 21, корпус В, п.1, ідентифікаційний код 34350636) основний борг в сумі 22 209,76 грн, пеню в розмірі 4133,83грн, 3% річних в сумі 441,05 грн., інфляційні втрати 351,13 грн., та 2075,73 грн судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 07.09.2020.

Суддя С.М. Коссак