УХВАЛА

25.08.2020Справа № 910/12555/20

Суддя Мандриченко О.В., розглянувши

позовну заяву Громадської організації "Громадська рада доброчесності"

до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

про припинення порушення прав інтелектуальної власності

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулася Громадська організація "Громадська рада доброчесності" з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, в якому просить:

1) зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України припинити порушення прав інтелектуальної власності Громадської організації «Громадська рада доброчесності» на знак для товарів і послуг за свідоцтвом №263387 від 12.08.2019;

2) заборонити Вищій кваліфікаційній комісії суддів України використання знаку для товарів послуг за свідоцтвом №263387 від 12.08.2019 «Громадська рада доброчесності» та схожих з ним позначень без дозволу Громадської організації «Громадська рада доброчесності», всіма наступними способами:

- застосування його в мережі Інтернет;

- застосування його в назві доменних імен.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.п. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць становить - 2102,00 грн.

Згідно з п. 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру, а тому за подання даного позову позивач мав сплатити 4 204,00 грн.

Однак позивачем до матеріалів позовної заяви не надано жодних доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Натомість, позивачем до матеріалів позовної заяви додано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Однак, позивачем не надано доказів наявності умов, визначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

Обставини, на які посилається позивач, не є тими обставинами, за яких можливе надання відстрочки сплати судового збору.

Крім того, під час розгляду клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001, згідно із якою вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Громадської організації "Громадська рада доброчесності" залишити без руху.

2. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання доказів сплати судового збору у розмірі 4 204,00 грн.

3. Встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Мандриченко