ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" вересня 2020 р. м. ХарківСправа № 922/2485/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

в межах підготовчого провадження, розглянувши клопотання Фермерського господарства "Агрофермер-Плюс" (вх. № 19937 від 01 вересня 2020 року) у справі

за позовом Лозівської місцевої прокуратури Харківської області, місто Лозова,

до першого відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, місто Харків,

другого відповідача - Фермерського господарства "Агрофермер-Плюс", місто Барвінкове,

третього відповідача - Фермерського господарства "Подолянка", місто Барвінкове,

про визнання недійсними та скасування наказів, визнання недійсними договорів оренди та суборенди земельних ділянок, скасування їх державної реєстрації та повернення земель,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області, в порядку загального позовного провадження, перебуває справа № 922/2485/19 за позовом Лозівської місцевої прокуратури Харківської області до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, Фермерського господарства "Агрофермер-Плюс", Фермерського господарства "Подолянка" про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договорів оренди землі, визнання недійсними договорів суборенди землі, зобов`язання повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області земельні ділянки.

01 вересня 2020 року Фермерське господарство "Агрофермер-Плюс" скерував на адресу суду клопотання (вх. № 19937), за змістом якого просить суд витребувати від першого відповідача (Головного управління Держгеокадастру у Харківській області) та долучити до справи Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області від 17 липня 2016 року № 308.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно статті 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність. Даний принцип також знайшов своє відображення у статті 13 ГПК України, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом. (Рішення ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15 травня 2008 року)

Відповідно до частини 1 статті 81 ГПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Так, за змістом частини 3 статті 80 ГПК України відповідач повинен подати докази разом з поданням відзиву. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина 4 статті 80).

Як свідчать матеріали справи, 10 березня 2020 року до суду від другого відповідача надійшов відзив, який ухвалою господарського суду Харківської області від 13 серпня 2020 року прийнятий до розгляду (суд зауважує, що заява по суті справи другого відповідача була долучена до матеріалів справи 13 серпня 2020 року після поновлення провадження у даній справи), вказане ж клопотання заявлене відповідачем 01 вересня 2020 року.

За текстом відзиву другого відповідача не вбачається наявності інформації про причини, з яких доказ (Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області від 17 липня 2016 року № 308) не міг бути поданим у зазначений законом строк, а до поданого клопотання другим відповідачем не подано доказів, які підтверджують, що ним було здійснено всі залежні від нього дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (вжиття заходів) чи причини неможливості його отримання.

При цьому, суд зазначає, що нормативне обґрунтування клопотання другим відповідачем зазначено статті 169, 182 Господарського процесуального кодексу України, одночасно заявляючи перед судом вимогу про витребування, без здійснення відсилки на підставність та правову природу заявленої в клопотанні вимоги, адже норма статті 169 Господарського процесуального кодексу України містить загальні положення щодо заяв з процесуальних питань, а норма статті 182 Господарського процесуального кодексу України визначає дії суду під час підготовчого засідання.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненнями нею процесуальних дій.

Разом з тим, право особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07 липня 1989 року Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейського суду з прав людини у справі у своїх рішеннях неодноразово наголошував на важливості дотримання формалізованих норм цивільного процесу, за допомогою яких сторони забезпечують вирішення спору цивільного характеру, оскільки завдяки цьому може обмежуватися обсяг дискреції, забезпечуватися рівність сторін, запобігатися свавілля, забезпечуватися ефективне вирішення спору та розгляд справи судом упродовж розумного строку, а також забезпечуватися юридична визначеність та повага до суду.

При цьому, суд звертає увагу другого відповідача про те, що суд не збирає докази замість сторони, а лише допомагає стороні в отриманні цих доказів у разі, якщо сторона обґрунтовано доведе, що зверталася до установ та організацій та їй було відмовлено у наданні цієї інформації.

Таким чином, дослідивши подані матеріали, суд залишає клопотання без задоволення на підставі ч. 1 ст. 81 та з врахуванням ч. 3 та 4 ст. 80 ГПК України.

Керуючись статтями 42, 80, 81, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

Залишити без задоволення клопотання Фермерського господарства "Агрофермер-Плюс" (вх. № 19937 від 01 вересня 2020 року) та долучити його до матеріалів справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвалу підписано 02 вересня 20220 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/2485/19