ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2020 року м. Дніпро Справа № 904/3363/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Чус О.В., Подобєда І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження

без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Контест"

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2020 р.

( суддя Красота О.І., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 10.07.2020 р.)

у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Контест",

м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод",

м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 108 076,47 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Контест" звернулося до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про стягнення 96 872,40 грн. - заборгованості, 6 714,11 грн. - пені, 2 147,00 грн. - 3% річних, 2 342,96 грн. - інфляційних витрат, 9 680,00 грн. - витрат на правову ( правничу ) допомогу та судовий збір.

В процесі розгляду справи, Відповідач звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі № 904/3363/20 до вирішення справи № 904/3325/20 та набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2020 р. клопотання Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" про зупинення провадження у справі № 904/3363/20 задоволено. Зупинено провадження у справі № 904/3363/20 до вирішення справи № 904/3325/20 та набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Контест" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду від 10.07.2020 р., справу № 904/2663/19 направити до суду першої інстанції, для продовження розгляду.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вказує на те, що підстав для обов`язкового зупинення провадження у справі № 904/3363/20 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/3325/20 про затвердження Плану санації ПрАТ «ДМЗ» до відкриття провадження у справі про банкрутство не має, а зібрані Позивачем докази дозволяють встановити та оцінити обставини ( факти ), які є предметом судового розгляду та ухвалити рішення по суті справи.

Скаржник вважає, що постановляючи ухвалу, судом зроблено неправильний висновок, що вимоги Позивача щодо стягнення заборгованості за виконані роботи згідно Договору № 2488/2018 від 18.09.2018 р. в сумі 96 872,40 грн. включені до Плану санації ПрАТ «ДМЗ» до відкриття провадження у справі про банкрутство ( п. 77 Додатку 1 до плану санації )., оскільки крім стягнення заборгованості за виконані роботи: предметом судового розгляду у справі № 904/3363/20 є ще стягнення: пені в сумі 6 714,11 грн., три відсотки річних в сумі 2 147,00 грн. та інфляційні втрати в сумі 2 342,96 грн., а також судові витрати по справі - але жодний з цих платежів не включений до плану санації.

Скаржник вказує на те, що крім того відкриття провадження у справі № 904/3325/20 про затвердження Плану санації ПрАТ «ДМЗ» до відкриття провадження у справі про банкрутство згідно вимог Кодексу України з процедур банкрутства не передбачає обов`язкового зупинення провадження у справі щодо стягнення по Договору № 2488/2018 від 18.09.2018 р.: заборгованості, пені,3% річних та інфляційних у справі № 904/3363/20.

Скаржник також звертає увагу на те, що затвердження Господарським судом Дніпропетровської області Плану санації ПрАТ «ДМЗ» до відкриття провадження у справі про банкрутство ще не сталося. Частина вимог у вигляді: пені в сумі 6 714,11 грн., три відсотки річних в сумі 2 147,00 грн. та інфляційні втрати в сумі 2 342,96 грн, а також судові витрати по справі не включені в план санації. Продовження провадження та винесення судом рішення у справі № 904/3363/20 , на думку Скаржника, жодним чином не перешкоджає плану санації в разі його затвердження судом, але тільки в сумі заборгованості має місце накладення мораторію ( тобто в тій сумі яка включена в план санації ).

Відповідач у порядку ст. 263 ГПК України, скориставшись своїм правом, подав до Центрального апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Контест", в якому просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Зокрема, Відповідач у відзиві зазначає про те, що вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Контест" щодо стягнення заборгованості за договором включені до плану санації приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство. Таким чином, Відповідач після затвердження Господарським судом Дніпропетровської області плану санації приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" до відкриття провадження у справі про банкрутство повністю оплатить суму основного боргу за договором № 2488/2018 від 18.09.2018 р. в порядку та строки встановлені таким планом санації, за таких обставин, у справі № 904/3363/20 буде відсутній предмет спору та виникне необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України в частині стягнення з Відповідача суми основного боргу.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Кузнецової І. Л., Чус О.В

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.08.2020 р. відновлено строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Контест" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2020 р. у справі №904/3363/20, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням керівника апарату суду від 07.09.2020 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кузнецової І. Л., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Подобєда І.М.

Ухвалою Центарльного апеляційного господарського суду від 07.09.2020 р., колегією суддів у складі судді-доповідача Кощеєва І. М. суддів Чус О.В., Подобєда І.М., апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Контест" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2020р. у справі № 904/3363/20 прийнято до свого провадження.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 ч. 1 ст. 256 ГПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про зупинення провадження у справі ( п. 12 ч. 1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін ( рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010 р.).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Контест" звернулося до господарського суду з позовом до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" і просить суд стягнути 96 872,40 грн. - заборгованості, 6 714,11 грн. - пені, 2 147,00 грн. - 3% річних, 2 342,96 грн. - інфляційних витрат, 9 680,00 грн. - витрат на правову (правничу) допомогу та судовий збір.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає на неналежному виконанні Відповідачем зобов`язань за Договором № 2488/2018 від 18.09.2018 р., в частині оплати виконаних робіт.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2020 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач заявив клопотання і просив суд зупинити провадження у справі № 904/3363/20 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/3325/20 про затвердження плану санації Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до відкриття провадження у справі про банкрутство.

В обґрунтування поданої заяви ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" послалося на те, що 24.06.2020 р. ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області прийнято до розгляду заяву ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" про затвердження плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство та відкрито провадження у справі № 904/3325/20. Вимоги Позивача щодо стягнення заборгованості за виконані роботи згідно Договору № 2488/2018 від 18.09.2018 р. включені до Плану санації ПрАТ "ДМЗ" до відкриття провадження у справі про банкрутство.

За твердженням Відповідача, після затвердження Господарським судом Дніпропетровської області Плану санації ПрАТ "ДМЗ" до відкриття провадження у справі про банкрутство, повністю оплатить суму основного боргу за договором № 2488/2018 від 18.09.2018 р. в порядку та строки встановлені таким планом санації, за таких обставин, у справі № 904/3363/20 буде відсутній предмет спору та виникне необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України в частині стягнення з Відповідача суми основного боргу.

В основу оскаржуваного судового рішення про задоволення клопотання Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" та зупинення провадження у справі № 904/3363/20 до вирішення справи № 904/3325/20 та набрання законної сили судовим рішенням у даній справі, покладено висновок місцевого господарського суду, що у судовому порядку буде вирішено порядок щодо затвердження плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство № 904/3325/20.

Однак, колегія суддів з такими висновками місцевого господарського суду не погоджується та зазначає про наступне.

Предметом апеляційного перегляду є ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, постановлена на підставі п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Згідно з наведеною правовою нормою обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду до вирішення іншої справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У разі застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України за вимогами ст. 234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

По суті, зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти неможливість господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Враховуючи приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічна правова позиція щодо застосування пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України викладена у постановах Верховного Суду від 30.08.2019 р. № 905/436/18, від 29.07.2019 р. № 910/15271/17, від 20.06.2019 р. №910/11481/18.910/11481/18.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, і чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

При цьому суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу, але й сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку встановлення певних преюдиційних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, проведення відповідних експертиз, а суду - на їх дослідження і оцінку.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Однак, всупереч зазначеним правовим нормам, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів, з яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду справи № 904/3363/20, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості позовних вимог Позивача відповідно до викладених доводів.

Сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 904/3325/20, місцевий господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті даної справи № 904/3363/20.

При цьому посилання суду попередньої інстанції на те, що у судовому порядку буде вирішено порядок щодо затвердження плану санації до відкриття провадження у справі про банкрутство № 904/3325/20, не свідчить про неможливість розгляду даної справи.

Отже, господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, порушивши при цьому приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Оцінюючи оскаржуване рішення суду через призму застосування статті 6 Конвенції, колегія суддів зазначає, що необґрунтоване зупинення провадження у даній справі може призвести до порушення вимог статті 6 Конвенції щодо дотримання розумних строків розгляду справи і права на справедливий суд.

Колегією суддів не приймаються доводи Відповідача викладених у відзиві на апеляційну скаргу, оскільки метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте в даному випадку в матеріалах справи наявні докази для повно, всебічної та об`єктивної оцінці обставин справи, які є предметом розгляду.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції, оскаржувана ухвала прийнята з неправильним застосуванням норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали та підлягає скасуванню, з передачею справи на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Статтею 129 ГПК України визначено порядок, умови здійснення розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Положеннями ч. 14 ст. 129 ГПК України передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Таким чином, виходячи з приписів ч. 14 ст 129, ч. 3 ст. 271 ГПК України, коли суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та направляє справу на розгляд місцевому господарському суду, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не здійснюється, оскільки у таких випадках суд апеляційної інстанції не змінює рішення господарського суду першої інстанції та ухвалює нове судове рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.03.2018 р. у справі № 5021/580/12.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження після їх перегляду в апеляційному порядку не підлягають касаційному оскарженню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Контест" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 10.07.2020 р. у справі № 904/3363/20 скасувати.

Відмовити в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі № 904/3363/20 до вирішення справи № 904/3325/20 та набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Справу № 904/3363/20 направити для подальшого розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя І.М.Кощеєв

Суддя І.М. Подобєд

Суддя О.В. Чус