ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" червня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/355/18

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участю секретаря судового засідання Лазар С.Л.

у відкритому судовому засіданні розглянувши скаргу заступника військового прокурора Ужгородського гарнізону на бездіяльність державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі орган ДВС) щодо виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 22.10.18 у даній справі

за позовом заступника військового прокурора Ужгородського гарнізону (далі - прокурор) в інтересах держави в особі:

- Адміністрації Державної прикордонної служби України, м. Київ

- Чопського прикордонного загону, м. Чоп (далі позивачі-1, 2)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Ватра-Тер", м. Київ (далі відповідач, товариство)

про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння

представники:

скаржника Продан О.С., прокурор військової прокуратури Ужгородського гарнізону;

позивачів-1, 2 Рапіта О.В., представник за довіреністю

органу ДВС не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 05.09.2018р. у даній справі позов задоволено повністю, витребувано з чужого незаконного володіння земельну ділянку та присуджено до стягнення з товариства на користь військової прокуратури Західного регіону України у відшкодування сплаченого за подання позову судового збору суму 6517,81 грн.

На примусове виконання зазначеного рішення судом 22.10.2018р. видано накази, в тому числі, про стягнення з відповідача на користь військової прокуратури Західного регіону України 6517,81 грн. у відшкодування сплаченого судового збору

3.03.2020р. заступник військового прокурора Ужгородського гарнізону звернувся до суду із скаргою на бездіяльність органу ДВС щодо виконання наказу суду про стягнення з товариства на користь прокуратури сплаченого судового збору, оскільки такий не виконано впродовж майже двох років; прокурору не надано жодної інформації про стан виконання наказу, не дивлячись на неодноразові звернення до органу ДВС.

Приписами розділу VI ГПК України врегульовано питання судового контролю за виконанням судових рішень. Так, ст.ст. 339, 340, 342 ГПК України передбачено що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права; скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції; скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

07.04.20 ухвалою суду скаргу прийнято до розгляду у судовому засіданні, орган ДВС зобов`язано надати суду обґрунтовані письмові пояснення по суті скарги.

Судове засідання з розгляду скарги відкладалося, зокрема, через неявку учасників процесу та ухвалою суду від 22.05.20 було призначено на 25.06.20.

Орган ДВС належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, участі уповноваженого представника в засідання суду не забезпечив, та не надав суду письмових пояснень по суті скарги.

У ході судового розгляду скарги представники скаржника та позивачів у справі наполягають на її задоволенні, визнанні незаконною бездіяльності зазначеного органу та зобов`язанні останнього усунути порушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивачів, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення скарги.

При цьому суд виходив з наступного.

За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень, зокрема, судів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Виконавче провадження згідно ст. 2 Закону здійснюється з дотриманням засад верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Заходами примусового виконання рішень за приписами ст. 10 Закону є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, виконавець зобов`язаний, зокрема: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Так, за змістом ст.ст. 26, 28 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, в т.ч., наказу виданого судом на підставі судового рішення за, зокрема, заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням; документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі; документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення; документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів.

Як встановлено матеріалами справи, прокурор військової прокуратури 22.10.18 звернувся до органу ДВС із заявою про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу від 22.10.2018р. виданого господарським судом Закарпатської області на підставі судового рішення у справі № 907/355/18 від 5.09.18 про стягнення з відповідача у справі - ТОВ «Ватра-Тер» на користь військової прокуратури Західного регіону України у відшкодування сплаченого судового збору суми 6517,81 грн., надіславши в додатку оригінал зазначеного наказу.

Матеріалами справи та з пояснень представника стягувача у судовому засіданні встановлено, що органом ДВС 1.11.18 відкрито виконавче провадження з примусового виконання зазначеного наказу (виконавець Бондаренко О.С.), про що є інформація у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, однак зі спливом значного проміжку часу - майже два роки - наказ залишається невиконаним, органом ДВС не надано прокурору жодної інформації про стан його виконання та про вжиті заходи, не дивлячись на звернення останнього (№ 2629 вих-18 від 29.11.18, № 30.36-151вих-19 від 29.05.19).

Наведене послугувало підставою звернення прокурора з даною скаргою до суду про бездіяльність органу ДВС при виконанні наказу, підтверджено матеріалами справи, не спростовано органом ДВС у ході судового розгляду скарги.

Відповідно до ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до правової позиції наведеної у п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 № 29 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» суд за результатами розгляду скарги виносить ухвалу, в якій або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу ДВС незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За наведених фактичних обставин суд констатує про підставність скарги стягувача, визнавши незаконною бездіяльність органу ДВС по виконанню судового рішення, внаслідок чого останнє залишається невиконаним на протязі значного періоду часу - з 1.11.18, що не відповідає встановленим Законом засадам розумності строків виконавчого провадження.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст. 339-343, 345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Задоволити скаргу військового прокурора Ужгородського гарнізону Західного регіону України та визнати незаконною бездіяльність Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві з виконання наказу від 22.10.2018р. виданого господарським судом Закарпатської області на підставі судового рішення у справі № 907/355/18 від 5.09.18 про стягнення з відповідача у справі - ТОВ «Ватра-Тер», м. Київ на користь військової прокуратури Ужгородського гарнізону Західного регіону України у відшкодування сплаченого судового збору суми 6517,81 грн.

3. Зобов`язати Подільський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві здійснити всі передбачені законом заходи спрямовані на безумовне і повне виконання рішення суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом строку, передбаченого ст. 256 ГПК України. Повний текст ухвали складено 2.09.20 у зв`язку з тривалою (з 4.07.20 по 25.08.20) хворобою судді.

Суддя Ушак І.Г.