УХВАЛА

м. Київ

03.09.2020Справа № 910/5860/20
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС ТРЕЙД ПЛЮС" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС ТРЕЙД ПЛЮС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО"

про стягнення 664976,21 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДС ТРЕЙД ПЛЮС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГІППО" про 664976,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов"язань з оплати товару за договором від 26.12.2018 № 261218-06/1г, в зв"язку з чим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість та штрафні санкції.

Ухвалою суду від 04.05.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

25.05.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

28.05.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 01.06.2020 відмовлено позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

23.07.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

01.09.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо", в межах заявленої ціни позову у справі № 910/5860/20 у розмірі 654801,56 грн.

Свою заяву позивач обґрунтовує тим, що за результатами аналізу Єдиного державного реєстру судових рішень на предмет наявності у суді інших спорів про стягнення заборгованості з ТОВ "Гіппо", позивачем виявлено наявність щодо відповідача більше 40 відкритих судових проваджень та 5 відкритих виконавчих проваджень, в рамках одного з яких накладено арешт на нерухоме майно відповідача. Вищезазначене, на думку заявника, свідчить про незадовільний фінансовий стан відповідача, що ставить під сумнів можливість виконання рішення суду у даній справі, в разі задоволення позову. Позивач зазначає, що існують реальні підстави вважати, що у разі задоволення позовних вимог у даній справі, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, може істотно ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Розглянувши Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС ТРЕЙД ПЛЮС" про забезпечення позову, суд дійшов до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України).

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ДС ТРЕЙД ПЛЮС" про вжиття заходів до забезпечення позову, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Посилання заявника на те, що існують відкриті виконавчі провадження та судові справи до відповідача, не свідчить про невиконання ТОВ "Гіппо" судових рішень та не є доказом незадовільного фінансового стану відповідача, і не свідчить, що відповідач має намір не виконувати рішення суду у даній справі.

Отже заявником не надано суду доказів в підтвердження наміру відповідача не виконувати рішення суду у даній справі, а є лише теоретичним припущенням заявника та не свідчить про вчинення відповідачем будь-яких умисних дій.

Таким чином, заява позивача про забезпечення позову є такою, що не підлягає задоволенню, оскільки заявником не наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття визначених у заяві заходів щодо забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення прав і охоронюваних законом інтересів позивача, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Крім того, заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження намірів відповідача не виконувати рішення суду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. ( ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість невиконання рішення суду та імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Оскільки, заявником не було надано доказів на підтвердження того, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову порушить права позивача та в подальшому утруднить чи може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ДС ТРЕЙД ПЛЮС".

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "ДС ТРЕЙД ПЛЮС" в задоволенні заяви про забезпечення позову у справі № 910/5860/20 шляхом накладення арешту на кошти відповідача в межах суми 654801,56 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя І.В.Усатенко