УХВАЛА

01 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 905/161/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І. С. - головуючого, Міщенка І. С., Сухового В. Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.04.2020

(у складі колегії суддів: Стойка О. В. (головуючий), Попков Д. О., Пушай В. І.), прийняту за результатами перегляду ухвали Господарського суду Донецької області від 10.03.2020 у справі № 905/161/15 (суддя Кротінова О. В.)

за скаргою Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго»

про бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенка Владислава Андрійовича

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго»

про стягнення 57 153 704,14 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 30.07.2020 відкрито касаційне провадження у справі №905/161/15 за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Східного апеляційного господарського суду від 27.04.2020, прийняту за результатами перегляду ухвали Господарського суду Донецької області від 10.03.2020, з підстави, передбаченої абз. 2 ч. 2 ст. 287 ГПК України. Ухвалено здійснити перегляд постанови суду апеляційної інстанції від 27.04.2020 без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Під час розгляду матеріалів касаційної скарги встановлено, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2020 справу № 905/2912/15 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, з огляду на необхідність відступити від висновку щодо застосування приписів ч. 4 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» у подібних правовідносинах, викладених Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 у справі № 914/1044/13-г та в ухвалі від 16.06.2020 у справі №5006/8/55/2012.

Згідно з імперативними вимогами ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 236 ГПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

Також, згідно з п. 6 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Таким чином, призначенням Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це, у першу чергу, сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у подальшій роботі конкретної норми матеріального права або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом і таким чином спрямувати судову практику в єдине і правильне правозастосування (вказати напрямок, у якому слід здійснювати вибір правової норми); на прикладі конкретної справи роз`яснити зміст акта законодавства в аспекті його розуміння та реалізації на практиці в інших справах з вказівкою на обставини, що потрібно враховувати при застосуванні тієї чи іншої правової норми, але не нав`язуючи, при цьому, нижчестоящим судам результат вирішення конкретної судової справи.

Забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу правової визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права та гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх осіб перед законом, який втілюється шляхом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Таким чином, оскільки питання щодо застосування ч. 4 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» до спірних правовідносин, є предметом розгляду Верховним Судом у справі № 905/2912/15, колегія суддів з власної ініціативи дійшла висновку про наявність підстав для зупинення касаційного провадження у справі № 905/161/15 до вирішення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду питання щодо однакового застосування наведеної норми права та єдності судової практики у подібних правовідносинах.

Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі № 905/161/15, яка розглядається, до перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду судових рішень у подібних правовідносинах у іншій справі № 905/2912/15.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 314 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 905/161/15 до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 905/2912/15.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий