УХВАЛА

м. Київ

12.08.2020Справа № 910/3916/14

За заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія горизонт"

про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачу дубліката наказу та заміну сторони її правонаступником у виконавчому документі

у справі № 910/3916/14

за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Пульс Трейд Сервіс"

про стягнення 747 812,89 грн.

суддя: Ягічева Н.І.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2014р. у справі № 910/3916/14 позов задоволено частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Пульс Трейд Сервіс" на користь публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" заборгованості за кредитом в розмірі 153 881 грн. 32 коп., заборгованість за нарахованими відсотками в розмірі 280 063 грн. 67 коп., пеню за несвоєчасне повернення кредити в розмір 10 059 грн. 20 коп., пеню за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 17 486 грн. 43 коп. та судовий збір в розмірі 9 272 грн. 88 коп. В іншій частині позову відмовити.

03.06.2014 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.05.2014р. у справі № 910/3916/14 видано відповідний наказ.

05.08.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія горизонт" надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження, видачу наказу та поновлення строку для його до виконання.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями відповідну зачву передано на розгляд судді Ягічевій Н.І., у зв`язку із перебуванням судді Мудрого С.М. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" призначено на 12.08.2020.

В судове засідання 12.08.2020 представники позивача та відповідача не з`явились сторін, про час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином та відповідно до положень ст. 334 ГПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Представник заявника в судовому засіданні підтримав подану заяву.

Розглянувши в судовому засіданні 12.08.2020 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" у справі №910/3916/16 та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, судом встановлено на наступне.

Приписами статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що 28.10.2019 укладено Договір купівлі - продажу прав вимоги та майнових прав №2067/К (Далі - Договір). За цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, Продавець передає у власність Покупцеві, а Покупець приймає у власність майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають, але не обмежуються: право вимоги до боржників, позичальників, заставодавців, майнових поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах, наведених у Додатку №1, додатку №2 до цього Договору (надалі - Права вимоги).

Відповідно до п. 1.2., 1.3. Договору Покупець сплачує Продавцю за майнові права грошові кошти (плату) у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.

Майнові права вважаються переданими Покупцю з моменту підписання цього Договору.

Відповідно до п. 2.2. Договору Покупець підтверджує, що в момент укладення цього Договору ознайомився та отримав від Продавця інформацію та документи стосовно майнових прав, в тому числі за Правами вимоги, що входять до складу майнових прав.

Відповідно до п. 2.1. Договору сторони домовились, що за продаж Майнових прав за цим Договором покупець сплачує Продавцю грошові кошти у розмірі 31 560 602,96 грн. (тридцять один мільйон п`ятсот шістдесят тисяч шістсот дві гривні 96 копійок), надалі за текстом «Ціна договору». Ціна договору сплачується Покупцем Продавцю у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів (аукціону), переможцем яких став Покупець.

Сплата ціни Договору підтверджується платіжним дорученням №43 від 04.10.2019 в сумі 31 560 602,96 грн.

Відповідно до п. 4.6. Договору цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими особами Сторін та скріплення підписів печатками Сторін.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, 2, 4, 5 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у справі № 910/3916/14 обґрунтованою.

Щодо заяви про видачу наказу та поновлення строку для його пред`явлення до його виконання слід зазначити наступне.

В обґрунтування поданої заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Горизонт" (стягувач, правонаступник Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит») зазначає, що при передачі кредитної справи, судовий наказ заявнику наданий не був, у зв`язку з чим є необхідність у видачі дубліката наказу.

Також заявник вказує, що ГПК України не надає права відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів не обгрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

З правової конструкції вказаної частини статті 329 Господарського процесуального кодексу України слідує, що пропущений строк для пред`явлення наказу до виконання може бути відновлено з причин, визнаних господарським судом поважними.

Вказана норма пов`язує можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього.

Поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку та наявності обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу реалізувати своє право на пред`явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого терміну.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування заяви про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Частиною 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

У відповідності до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Отже, при розгляді заяви про відновлення процесуального строку заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку з поданням відповідних доказів.

При цьому причини поважності пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин, наданих доказів за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даному випадку, за висновком суду, передача від Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ТОВ «ФК «Горизонт» оригіналів кредитних справ клієнтів не є об`єктивними причинами, які б унеможливили пред`явлення наказу до виконання у передбачений законом строк, а саме до 03.06.2015.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Станьо проти Бельгії" від 07.07.2009 року суд вказав, що встановлені законом строки позовної давності переслідували законну мету забезпечення правової визначеності, оскільки вони захищали потенційних відповідачів від прострочених вимог і означали, що суди звільняються від необхідності винесення рішень, заснованих на доказах, які з часом набули властивість невизначеності або неповноти. Аналогічно і строк пред`явлення наказу до виконання має на меті забезпечення правової визначеності, оскільки він захищає боржника від прострочених вимог стягувача.

За приписами статтей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Однак, жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску заявником строку для пред`явлення наказу до виконання, матеріали справи не містять.

Аналогічної позиції дотримується Київський апеляційний господарський суд у своїй постанові від 17.09.2018р. у справі №5011-35/8885-2012.

Беручи до уваги вищезазначене, оцінивши доводи та обставини, наведені у заяві про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання, дослідивши подані заявником докази, суд дійшов до висновку про відсутність поважних причин пропуску строку на пред`явлення наказу до виконання, а тому заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Горизонт" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу суду від 03.06.2014 року до виконання є необгрунтованою, у зв`язку з чим суд відмовляє в її задоволенні.

У відповідності до п. 19.4 "Перехідних положень" Розділу XI Господарського процесуального кодексу України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

ГПК України не надає права відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.

Водночас обов`язковою умовою видачі дубліката наказу є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Наказ Господарського суду міста Києва у справі №910/3916/14 від 03.06.2014 був дійсний для пред`явлення до виконання до 03.06.2015.

Тоді як, заявник звернувся до суду з вказаною заявою про видачу дубліката наказу у справі №910/3916//16 - 03.08.2020 року (поштова кореспонденція), тобто з пропуском строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, суд звертає увагу, Договір купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав №2067/К, був укладений 28.10.2019, після закінчення строків пред`явлення наказу до виконання - 03.06.2015.

Оскільки заявник звернувся до суду з заявою про видачу дублікату наказу після закінчення строку, встановленого для його пред`явлення до виконання, а в задоволенні його заяви про поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу судом відмовлено, суд дійшов висновку, що заява про видачу дублікату наказу від 03.06.2014 у справі №910/3916/14 не узгоджується з положеннями пункту 19.4 "Перехідних положень" Розділу XI Господарського процесуального кодексу України, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 52, 232, 234 ГПК України, ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження",

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" про заміну стягувача його правонаступником - задовольнити.

2. Замінити стягувача - публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ідентифікаційний код 34047020) його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Горизонт" (ідентифікаційний код 39013897, адреса: 01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, буд. 44, оф. 104).

3.У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Горизонт" про поновлення пропущеного строку для пред`явлення наказу суду від 03.06.2014 року до виконання та видачу дублікату наказу у справі №910/3916/14, відмовити.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Повний текст ухвали складено 18.08.2020.

Суддя Ягічева Н.І.