ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Черкаси справа № 925/384/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:

від позивача: Карнаушенко С.О. (самопредставництво);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Національна горілчана компанія" (с. Степанки, Черкаський район, Черкаська область) до BHATIA TR. CO. LLC (м. Шарджа, Об`єднані Арабські Емірати) про стягнення 90 581,40 доларів США (еквівалент 2 541 849,96 грн.)

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в розмір 90 581,40 доларів США з яких: 78 428,60 доларів США залишку заборгованості за поставлений товар, 10 844,33 долари США штрафу та 1 308,47 долари США як 3 % річних на підставі Контракту купівлі- продажу № 08/12/17-VED від 08.12.2017, укладеного між сторонами у справі, що в еквіваленті становить 2541 849,96 грн.).

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, не направив свого представника у жодне судове засідання, заперечень проти позову суду не надіслав.

Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності представника відповідача, явка якого не визнавалася обов`язковою, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 28.08.2020 в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У відповідності до ст. ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в їх сукупності, заслухавши доводи і пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає лише до часткового задоволення, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається наступне:

Відповідно до статті 365 ГПК України іноземні суб`єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов`язки, що і суб`єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно до ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

При цьому правовідносини, пов`язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Закон України "Про міжнародне приватне право" (пункт 1 частини 1 статті 1) визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб`єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

За статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

У відповідно до ст. 43 розділу VI "Колізійні норми щодо договірних зобов`язань" Закону "Про міжнародне приватне право" сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Згідно п. 13.2 Контракту між сторонами усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають за цим Контрактом або у зв`язку з ним, у тому числі що стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, які не вирішені шляхом переговорів, підлягають вирішенню у Господарському суді Черкаської область (бульвар Шевченка, 307, м. Черкаси, 18005, Україна) згідно з чинним законодавством України.

Отже, зазначений спір підлягає розгляду Господарським судом Черкаської області, а до правовідносин між сторонами у даній справі, повинно бути застосоване законодавство України.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.12.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю "Національна горілчана компанія" ( далі - Продавець, позивач по справі) та BHATIA TR. CO. LLC ( далі - Покупець, відповідач по справі) було укладено Контракт купівлі- продажу № 08/12/17-VED ( а.с. 34-47) за умовами якого Продавець зобов`язався поставляти (продавати), а Покупець приймати (купляти) та оплачувати алкогольні напої ТМ "FRESH SHOT" та "Celsius", виробництва ТОВ "Національна горілчана компанія", для подальшої їх реалізації (продажу) на території Об`єднаних Арабських Еміратів, Ісламської Республіки Пакистан, Республіки Індія та Королівства Бахрейн ( п. 1.1. контракту).

Товар постачається (відвантажується) у межах строку дії цього Контракту в асортименті, кількості та за ціною, які зазначаються у специфікаціях до цього Контракту, що оформляються у формі додатків до цього Контракту, надалі іменовані як "Специфікації", які підписуються обома Сторонами та є невід`ємними частинами цього Контракту (п. 1.2. контракту)

На кожну партію Товару складається окрема Специфікація, у якій зазначаються: асортимент, кількість, ціна Товару, а також, за необхідністю, інші умови, які стосуються поставки Товару ( п. 1.3. контракту).

Загальна сума контракту складає 200 000 ( двісті тисяч) доларів США та уточнюється сумою вартості поставленого Продавцем товару у відповідності з коносаментами та рахунками-фактурами (інвойсами) Продавця ( п. 1.4. контракту).

Відповідно до п. 5.1. контракту при поставці кожної партії товару Продавець зобов`язаний передати Покупцю комплект товаросупровідних документів, у який обов`язково входять:

- рахунок фактура (інвойс) на товар- оригінал 5 (п`ять) примірників;

- сертифікат походження на товар - оригінал 1 ( один) примірник;

- посвідчення якості Продавця - оригінал 1 ( один) примірник;

- пакувальний лист - оригінал 1 ( один) примірник ( у випадку поставки на піддонах);

- митна декларація;

- коносамент.

Протягом 2 (двох) робочих днів після відвантаження, Продавець зобов`язаний відправити за допомогою факсимільного зв`язку або електронною поштою Покупцеві копії таких документів:

- рахунок - фактуру (інвойс);

- коносамент;

- сертифікат походження товару;

- посвідчення якості;

- митну декларацію.

Оригінали вищевказаних документів відправляються Продавцем Покупцю разом з товаром ( п. 5.2. контракту).

Пунктом 7.3 Контракту передбачено, що поставка Товару здійснюється на умовах СFR - порт призначення, згідно з правилами Incoterms в редакції 2010 року.

Порт призначення партії Товару зазначається Сторонами у Специфікації на поставку даної партії Товару.

Пунктом поставки Товару по цьому Контракту є Одеський морський торговий порт Україна.

Вид перевезення - морський транспорт.

Датою поставки Товару вважається дата завантаження Товару на судно у пункті поставки, яка відповідає даті складання відповідного коносаменту (п. 7.4 Контракту).

Між сторонами на поставку товару були підписані наступні Специфікації:

- Специфікація № 1, що оформлена Додатком № 1 від 19.12.2017 до Контракту на поставку Товару на суму 13 681,92 доларів США (а.с. 69);

- Специфікація № 2, що оформлена Додатком № 2 від 05.04.2018 до Контракту на поставку Товару на суму 10 725,12 доларів США ( а.с. 76);

- Специфікація № 3, що оформлена Додатком № 3 від 05.04.2018 до Контракту на поставку Товару на суму 20 603.20 доларів США ( а.с. 82);

- Специфікація № 4, що оформлена Додатком № 4 від 31.05.2018 до Контракту на поставку Товару на суму 16 547,92 доларів США ( а.с. 89):

- Специфікація № 5, що оформлена Додатком № 5 від 09.08.2018 до Контракту на поставку Товару на суму 12 719,00 доларів США ( а.с.95);

- Специфікація № 6, що оформлена Додатком № 6 від 09.08.2018 до Контракту на поставку Товару на суму 15 848,16 доларів США ( а.с. 101);

- Специфікація № 7, що оформлена Додатком № 7 від 05.12.2018 до Контракту, на поставку Товару на суму 16 314,72 доларів США (а.с. 107);

- Специфікація № 8, що оформлена Додатком № 8 від 05.12.2018 до Контракту на поставку Товару на суму 18 714,88 доларів США (а.с. 113);

- Специфікація № 9, що оформлена Додатком № 9 від 13.03.2019 до Контракту на поставку Товару на суму 19 780,20 доларів США (а.с.120);

- Специфікація № 10, що оформлена Додатком № 10 від 13.03.2019 до Контракту, па поставку Товару па суму 16 146,00 доларів США (а.с. 127);

- Специфікація № 11, що оформлена Додатком № 11 від 13.03.2019 до Контракту, на поставку Товару на суму 16 146.00 доларів США (а.с. 134);

- Специфікація № 12, що оформлена Додатком № 12 від 18.04.2019 до Контракту, на поставку Товару на суму 19 628,64 доларів США ( а.с. 140);

- Специфікації № 13, що оформлена Додатком № 13 від 18.04.2019 до Контракту, на поставку Товару на суму 22 692,00 доларів США ( а.с. 146);

- Специфікації № 14, що оформлена Додатком № 14 від 18.04.2019 до Контракту, на поставку Товару на суму 22 873,76 доларів США (а.с. 152).

Згідно п. 4.3. Контракту - долари США. Усі розрахунки по цьому Контракту сторони здійснюють у валюті Контракту.

За твердженням позивача, на виконання умов Контракту ним відповідачу було поставлено товар на загальну суму 242 421,52 доларів США, що підтверджується рахунками - фактурами, міжнародними товарно-транспортними накладними, митними деклараціями та коносаментами, копії яких є в матеріалах справи, що перевірено судом в засіданні за первинними документами.

Покупець оплачує Товар, то поставляється та цим Контрактом, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Продавця. Датою оплати Товару Покупцем вважається дата надходження грошових коштів на рахунок Продавця (п. 4.4 Контракту).

Оплата Товару здійснюється на умовах 100% відстрочення оплати упродовж 90 (дев`яноста) календарних днів з дати поставки відповідної партії Товару (п. 4.5 Контракту).

Згідно п. 7.4. Контракту датою поставки товару вважається дата завантаження товару на судно у пункті поставки, яка відповідає даті складення відповідного коносаменту (wаybill - приклад а.с. 158).

Як обґрунтовано вказує позивач, Відповідач зобов`язаний оплатити за поставлений товар в рамках Контракту згідно:

- Специфікації № 1 - до 29.04.2018;

- Специфікації № 2 - до 31.07.2018;

- Специфікації № 3 - до 31.07.2018;

- Специфікації № 4 - до 05.12.2018;

- Специфікації № 5 - до 26.12.2018;

- Специфікації № 6 - до 19.12.2018;

- Специфікації № 7 - до 26.04.2019;

- Специфікації № 8 - до 26.04.2019;

- Специфікації № 9 - до 20.08.2019;

- Специфікації № 10 - до 20.08.2019:

- Специфікації № 11 - до 20.08.2019;

- Специфікації № 12 - до 30.08.2019;

- Специфікації № 13 - до 27.09.2019;

- Специфікації № 14 - до 23.10.2019.

Позивач вказує, що відповідач здійснив частковий розрахунок за поставлений товар в розмірі лише 163 992,92 доларів США, що підтверджується банківськими виписками по рахунку, копії яких є в матеріалах справи.

Таким чином залишок заборгованості відповідача перед позивачем становить 78 428,60 доларів США (242 421,52-163 992,92).

Доказів проведення розрахунку за товар у більшій сумі, ніж обліковує позивач відповідачем суду не подано.

Докази існування спору між сторонами з приводу якості та ціни поставленого товару у справу не подано.

Цей борг рахується за Специфікаціями № 9 від 21.05.2019 на суму 19780,20 грн.; № 11 від 21.05.2019 на суму 16146,00 грн.; № 12 від 31.05.2019 на суму 19628,64 грн.; № 14 від 24.07.2019 на суму 22873,76 грн.

Строк проведення повного розрахунку для відповідача сплив і станом на час вирішення спору є простроченим.

Заперечень проти доводів та розрахунків позивача відповідач суду не надав, доказів повної сплати боргу у справі немає.

Отже до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 78 428,60 доларів США залишку основного боргу за поставлений по Контракту товар.

Пунктом 1 ст. 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Позивач просить суд стягнути з відповідача штраф в розмірі 10 844,33 долари США, який передбачений п. 11.8 Контракту.

У відповідності до п.11.8 Контракту у разі порушення строків оплати Товар) Покупець оплачує Продавцю штраф у розмірі 0,1% (нуль цілих одна десята відсотка) під вартості такого Товару за кожен календарних день прострочення оплати, на підставі письмової претензії Продавця.

У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже за своїм правовим змістом у п. 11.8. Контракту сторони спору фактично домовилися про нарахування пені.

Позивач провів нарахування 10844,33 доларів США як пені, обмеживши її нарахування подвійною обліковою ставкою НБУ, що відповідає положенням ст. 1,3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Суд перевіривши нарахування пені в програмі "Ліга закон" встановив неправильність її нарахування і після належного перерахунку сума пені за вказаний період складає лише 10 841,19 доларів США, які і підлягають до стягнення з відповідача (а.с. 14-17).

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 1 308,47 доларів США як 3 % річних за порушення строків оплати товару на підставі ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування процентів річних входить до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Право на застосування даного нарахування за прострочення розрахунків встановлено законом, а тому не залежить від внесення цієї умови до Контракту між сторонами.

Суд, здійснивши перевірку розрахунку 1 308,47 доларів США як 3 % річних (а.с. 16) в програмі "Ліга закон", встановив неправильність їх нарахування позивачем. Після перерахунку сума 3 % річних становить 1 312,33 доларів США, а оскільки позивач не збільшує позовні вимоги в цій частині вимог, тому суд вважає правильним нарахування 1 308,47 доларів США як 3% річних.

Доказів сплати боргу за позовними вимогами відповідач суду не надав.

Заперечення проти доводів та розрахунків позивача з боку відповідача суду не надано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, і з відповідача на користь позивача необхідно примусово стягнути 78 428,60 доларів США залишку заборгованості за поставлений товар, 10 841,19 доларів США пені, 1308,47 доларів США як 3 % річних на підставі Контракту купівлі- продажу № 08/12/17-VED від 08.12.2017.

В решті вимог у позові слід відмовити через неправильні розрахунки.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України з огляду на те, що спір виник через неправильні дії відповідача, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 38 127,75 грн. повністю.

Керуючись ст. 238,240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з BHATIA TR. CO. LLC (м. Шарджа, Об`єднані Арабські Емірати, поштова скринька 5968 (P.O.BOX 5968, Sharjah, United Arab Emirates) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна горілчана компанія" (ідентифікаційний код 32718137, с. Степанки, Черкаський район, Черкаська область, Смілянська шосе, 8 км, буд. 2) -- 78 428,60 доларів США залишку заборгованості за поставлений товар, 10 841,19 доларів США пені, 1308,47 доларів США як 3 % річних на підставі контракту купівлі- продажу № 08/12/17-VED від 08.12.2017 та 38 127,75 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

В решті вимог у позові відмовити.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 03 серпня 2020

Суддя Н.М. Спаських