ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 рокуСправа № 912/1749/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Буніна О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/1749/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каргет", 01042, м. Київ, вул. Ігоря Брановицького, буд. 4,

до відповідача Аудиторської фірми "Галактика" в формі товариства з обмеженою відповідальністю, 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Фрунзе, 112,

про стягнення 49 916,00 грн,

представники:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Каргет", яка містить вимоги до Аудиторської фірми "Галактика" в формі товариства з обмеженою відповідальністю про стягнення 49 916,00 грн, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором оренди приміщення від 30.12.2016 № 4 в частині повного та своєчасного внесення орендної плати з травня 2018 по листопад 2019 року.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 28.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/1749/20, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, розгляд справи по суті призначено на 24.06.2020 року.

24.06.2020 господарський суд відкрив судове засідання.

Ухвалою від 24.06.2020 відкладено судове засідання у справі № 912/1749/20 на 09.07.2020 на 11:00 год.

30.06.2020 до господарського суду від Аудиторської фірми "Галактика" в формі товариства з обмеженою відповідальністю надійшов документ за назвою "відповідь на відзив" від 24.06.2020 № б/н, в якому викладено заперечення проти позову, та який розцінюється судом, як відзив на позовну заяву.

В зазначеному відзиві, відповідач вважає позов необґрунтованим в зв`язку з відсутністю будь-яких договірних відносин між сторонами.

09.07.2020 господарський суд продовжив судове засідання. Представники сторін до суду не прибули.

Однак, 09.07.2020 до господарського суду від Аудиторської фірми "Галактика" в формі товариства з обмеженою відповідальністю надійшла заява від 09.07.2020 № б/н про відкладення розгляду справи на іншу дату, в зв`язку з необхідністю вивчення достовірності наданих копій документів та зібрання додаткових доказів для обґрунтування заперечень.

Ухвалою від 09.07.2020 заяву Аудиторської фірми "Галактика" в формі товариства з обмеженою відповідальністю від 09.07.2020 № б/н про відкладення засідання суду задоволено. Відкладено судове засідання у справі № 912/1749/20 на 11.08.2020 на 15:00 год. Запропоновано позивачу до дня судового засідання надати суду: докази складання актів виконаних робі згідно п. 5.2. Договору оренди приміщення від 30.12.2016 № 4. Запропоновано відповідачу до дня судового засідання надати суду: докази на підтвердження виїзду орендаря з орендованого приміщення з травня 2018 року відповідно до умов п. 7.6. Договору оренди приміщення від 30.12.2016 № 4.

05.08.2020 до господарського суду від Аудиторської фірми "Галактика" в формі товариства з обмеженою відповідальністю надійшов відзив на позовну заяву від 31.07.2020 № б/н, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки позовні вимоги є похідними від нікчемного правочину - Договору оренди від 29.12.2016 № 4, який є нікчемним в силу закону, а позовна заява не відповідає вимогам ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, відповідачем у відзиві ставиться під сумнів відповідність поданих позивачем до позовної заяви документів оригіналу (в т.ч. неналежне їх засвідчення до відповідних стандартів).

11.08.2020 господарський суд продовжив судове засідання.

Ухвалою від 11.08.2020 витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Каргет" оригінали письмових доказів, доданих до позовної заяви; відкладено судове засідання у справі № 912/1749/20 на 02.09.2020 на 14:00 год.

28.08.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Каргет" надійшли дві заяви від 27.08.2020, якими надіслано суду оригінали договору оренди приміщення від 30.12.2016 № 4, виписок з банківського рахунку КДП № 503 ЗАТ "Сантехмонтаж-60" за 9 січня, 11 січня, 12 лютого, 5 березня, 6 квітня, 3 травня, 7 червня 2018 року (роздруківки з клієнт-банку), договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19.02.2018, зареєстрованого в реєстрі за № 544, акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 07.10.2019, договору цесії (відступлення права вимоги) № 1 від 01.12.2019, рішення учасника № 5/9 від 05.09.2019 та рішення одноосібного засновника від 30.09.2019.

31.08.2020 до суду надійшла заява Аудиторської фірми "Галактика" в формі товариства з обмеженою відповідальністю від 26.08.2020 № б/н долучення до матеріалів справи копії листа від 10.04.2018, яка відповідно до акта канцелярії № 343 від 05.08.2020 не прикладена до відзиву на позовну заяву, та копії квитанції про поштове відправлення.

02.09.2020 господарський суд продовжив судове засідання.

Сторони явку представників у судове засідання не забезпечили, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене та враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 02.09.2020 за відсутності представників сторін.

У засіданні 02.09.2020 судом досліджено докази і письмові пояснення, викладенні в заявах по суті справи.

Господарським судом враховано, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із відповідними змінами і доповненнями), якою установлено з 12.03.2020 на усій території України карантин.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", що набрав законної сили 02.04.2020, внесено зміни в тому числі до Господарського процесуального кодексу України, зокрема, розділ X "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (п.п.3 п.11 вказаного Закону).

Таким чином, строк розгляду справи по суті не порушено.

Розглянувши матеріали справи, оглянувши оригінали документів, доданих до позовної заяви, та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

30.12.2019 року між Кременчуцьким Дочірнім Підприємством № 503 ЗАТ "Сантехмонтаж-60", як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Галактика", як орендарем, підписано договір оренди приміщення № 4 (далі - Договір, а.с. 4-6), за умовами п. 1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування на певний строк, передбачений цим Договором, офісне приміщення-загальна площа становить 36 кв.м. за адресою: м. Кременчук, вул. Першотравнева, 61.

Орендований об`єкт буде використовуватися з метою розміщення офісу (п. 1.2 Договору).

Згідно п. 2.1, п. 2.2. Договору сторони домовились, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, зазначений у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі приміщення. У разі припинення цього Договору майно повертається Орендарем Орендодавцю. Орендар повертає майно аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим Договором. Майно вважається повернутим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі.

Відповідно до пункту 5.1 Договору орендна плата встановлюється в розмірі: січень - квітень за ціною 84,00 кв.м., всього за місяць 3024,00 грн., в т.ч. ПДВ 504,00 грн., травень - вересень за ціною 70,00 кв.м., всього за місяць 2520,00 грн., в т.ч. ПДВ 420,00 грн., жовтень - грудень за ціною 84,00 кв.м., всього за місяць 3024,00 грн., в т.ч. ПДВ 504,00 грн.

Пунктом 7.6 Договору сторони передбачили, що у разі виїзду орендаря з орендованого приміщення без попередження про це орендодавця, орендар продовжує оплачувати орендну плату незалежно від того займає він приміщення чи ні.

Згідно п. 8.1 Договору договір вважається укладеним з моменту підписання та вважається дійсним до 31.12.2019. Про закінчення дії договору орендодавець повідомляє за 1 рік до закінчення дії.

Відповідно до пункту 8.5 Договору реорганізація орендодавця або орендаря, або перехід права власності на орендоване майно третім особам, не визнається підставою для зміни або припинення цього Договору і воно зберігає свою силу для повного власника орендованого майна (його правонаступників).

Договір підписаний його сторонами та скріплений печатками.

19.02.2018 між Кременчуцьким Дочірнім підприємством № 503 Закритого акціонерного товариства "Сантехмонтаж-60", як Продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлас Фуд Трейдінг", як Покупцем, укладено договір купівлі - продажу нежитлових приміщень (далі - Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, а.с. 14-16), за умовами п. 1 якого Продавець передає у власність, а Покупець приймає нежитлове приміщення, загальною площею 389,5 кв.м., що розташоване за адресою: Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Першотравнева, 61. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі прав на нерухоме майно: 04.

Вищевказане нерухоме майно належить "Продавцю" на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно №42697192 видане 22.08.2015, реєстраційною службою Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Право власності на нерухоме майно зареєстровано реєстраційною службою Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 22.08.2015 за номером запису про право власності: 10903385 (п. 2 Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень).

Даний Договір купівлі - продажу нежитлових приміщень від 19.02.2018 зареєстровано в реєстрі за № 544.

Рішенням учасника № 5/9 Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлас Фуд Трейдінг" від 05.09.2019 змінено найменування Товариства з "Атлас Фуд Трейдінг" на "Каргет" (а.с. 17).

В подальшому, рішенням одноосібного засновника Товариства з обмеженою відповідальністю "Каргет Рент" від 30.09.2019 вирішено створити юридичну особу з організаційно-правовою формою: товариство з обмеженою відповідальністю; назвою: "Каргет Рент"; визначити єдиним учасником ТОВ "Каргет Рент" Товариство з обмеженою відповідальністю "Каргет" (а.с. 18-19).

Як вбачається з Акта приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу від 07.10.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Каргет" передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Каргет Рент" прийняло в якості внеску до Статутного капіталу у власність нерухоме майно: нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул. Першотравнева, буд. 61, загальною площею 389,5 кв.м. вартістю 389500 грн. (а.с. 20).

01.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Каргет Рент" (Цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каргет" (Цесіонарій) укладено Договір цесії (відступлення права вимоги) (далі - Договір цесії, а.с. 23), за умовами п. 1 якого в порядку і на умовах, визначених даним договором, Цедент передає Цесіонарію, а Цесіонарій набуває право вимоги, належне Цедентові, і стає кредитором у зобов`язаннях боржників перед Цедентом, а саме: зобов`язання Аудиторської фірми "Галактика" в формі товариства з обмеженою відповідальністю () з оплати орендної плати за договором оренди приміщення № 4 від 30.12.2016 за травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018, січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2019 в загальній сумі 49 916,00 грн. (1020,00 грн. за травень 2018 року, 1520,00 грн. за червень 2018, по 2520,00 грн. за липень, серпень, вересень 2018 року, травень, червень, липень, серпень, вересень 2019 року, по 3024,00 грн. за жовтень, листопад, грудень 2018 року, січень, лютий, березень, квітень, жовтень, листопад 2019 року).

Відповідно до п. 2 Договору цесії цесіонарій набуває право вимагати від Боржників суми грошових зобов`язань в повному обсязі з правом застосування штрафних санкцій за договорами, інфляційних нарахувань, трьох процентів річних. Право вимоги передається цесіонарію на умовах, що існують на момент укладення даного договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором (п. 8 Договору цесії (відступлення права вимоги).

Відповідно до Договору цесії Товариство з обмеженою відповідальністю "Каргет" набуло право вимоги до Аудиторської фірми "Галактика" у формі товариства з обмеженою відповідальністю в частині заборгованості за орендну плату за період з травня 2018 по листопад 2019 в загальній сумі 49 916,00 грн.

За розрахунком позивача основний борг становить 49 916,00 грн за користування об`єктом оренди з травня 2018 по листопад 2019 року.

Відповідач наявність заборгованості не визнає, вказує на нікчемність договору оренди від 29.12.2016 № 4, стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Аудиторська фірма "Галактика" до червня 2018 року сплачувало орендну плату на рахунки Кременчуцького Дочірнього підприємства № 503 Закритого акціонерного товариства "Сантехмонтаж-60", будь-яких повідомлень про зміну власника приміщення чи орендодавця не отримувало, 01.06.2018 на адресу Кременчуцького Дочірнього підприємства № 503 Закритого акціонерного товариства "Сантехмонтаж-60" було надіслано повідомлення про неможливість користування орендованим приміщенням.

На підтвердження своїх заперечень відповідач надав суду копії повідомлень від 10.04.2018 та 01.06.2018 на ім`я Кременчуцького Дочірнього підприємства № 503 Закритого акціонерного товариства "Сантехмонтаж-60", акту від 31.05.2018, платіжних доручень від 05.03.2018 № 4, від 06.04.2018 № 7, від 07.06.2018 № 10,03.05. 2018 № 8, дублікату квитанції від 07.05.2018 № 0.0..1 та договору оренди нежитлового приміщення від 01.06.2018, укладеного між ТОВ "Кременчуцька інжинірингова компанія" та ТОВ АФ "Галактика".

Вирішуючи даний спір по суті, господарський суд враховує наступні норми чинного законодавства.

У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з приписами статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно до п. п. 1, 2 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Об`єктом оренди згідно ч. 3 ст. 283 Господарського кодексу України може бути, у тому числі нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Строк договору оренди визначається за погодженням сторін, що передбачено ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України.

Параграфом 4 глави 58 Цивільного кодексу України (ст. 793-797) визначено особливості укладення договору найму будівлі або іншої капітальної споруди.

Нормами статті 793 Цивільного кодексу України, в редакції, чинній на день укладення договору, встановлено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на три роки і більше підлягає нотаріальному посвідченню.

Як свідчать матеріали справи, Договір оренди приміщення № 4 від 30.12.2016 не містить застереження про підписання такого договору у дату, відмінну від 30.12.2016.

Згідно п. 8.1. Договору оренди приміщення № 4 від 30.12.2016 договір вважається укладеним з моменту підписання та вважається дійсним до 31.12.2019. Про закінчення дії договору орендодавець повідомляє за 1 рік до закінчення дії.

Таким чином, строк дії договору більше трьох років.

Доказів нотаріального посвідчення Договору оренди приміщення № 4 від 30.12.2016 суду не надано.

Статтею 220 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" судам роз`яснено, що відповідно до статті 215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 ЦК України тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК України тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду.

З огляду на викладене, враховуючи укладення договору оренди приміщення від 30.12.2016 № 4 на строк більший ніж три роки, він є нікчемним в силу положень ст. 215, 220 Цивільного кодексу України з підстав недодержання сторонами законодавчих вимог щодо нотаріального посвідчення такого договору.

Відповідно до ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов`язки передбачались лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Нікчемність договору оренди нежитлового приміщення, у зв`язку з відсутністю його нотаріального посвідчення згідно ст. 220 Цивільного кодексу України, відповідає висновкам, викладеним Верховним Судом у постановах від 17.10.2018 у справі №660/1050/15-ц, від 23.01.2019 у справі № 708/786/17.

За положеннями ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Позивач доказів визнання договору оренди приміщення від 30.12.2016 № 4 дійсним в порядку ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України суду не надав, інших підстав виникнення правовідносин між сторонами окрім договору оренди приміщення від 30.12.2016 № 4 не вказав та не довів.

Оскільки недійсність договору оренди приміщення від 30.12.2016 № 4 встановлена законом (нікчемний правочин), у суду відсутні правові підстави для задоволення позову про стягнення 49 916,00 грн орендної плати з травня 2018 по листопад 2019 року.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 76 Господарського процесуального Кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписами статті 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до пункту 1 статті 86 Господарського процесуального Кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Відповідно до норм ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача, оскільки судом відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю.

Господарський суд зазначає, що згідно ст. 92 Господарського процесуального кодексу України оригінали письмових доказів зберігаються у суді в матеріалах справи.

За заявою особи, яка надала суду оригінал письмового доказу, суд повертає оригінал доказу цій особі після його дослідження, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи, або після набрання судовим рішенням законної сили. У матеріалах справи залишається засвідчена суддею копія письмового доказу або витяг з нього.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Каргет" (01042, м. Київ, вул. Ігоря Брановицького, буд. 4); Аудиторській фірмі "Галактика" в формі товариства з обмеженою відповідальністю (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Фрунзе, буд. 112).

Повне рішення складено 07.09.2020.

Суддя О.Л. Бестаченко