РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.08.2020 р. Справа № 910/9009/20

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"Провідна"

до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-

страхова компанія" (ПРАТ "УПСК")

про стягнення 12 327,14 грн,

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (ПРАТ "УПСК"") про стягнення 12 327,14 грн, з яких 9 510,10 (дев`ять тисяч п`ятсот десять) грн 10 коп. - основного боргу; 267,74 (двісті шістдесят сім) грн 74 коп. - 3% річних; 2 348,64 (дві тисячі триста сорок вісім) грн 64 коп. - пеня; 200,66 (двісті) грн 66 коп. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань з відшкодування виплаченого позивачем страхового відшкодування.

Ухвалою від 30.06.2020 р. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

14.07.2020 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

16.08.2017 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» та ІП «Кока-кола Беверджиз Україна Лімітед» було укладено Договір добровільного комплексного автострахування №06/6761916/9069/17, згідно з яким позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Skoda Roomster», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

21.03.2019 р., в м. Київ, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Skoda Roomster», реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Toyota Avensis», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Skoda Roomster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , була завдана матеріальна шкода, розмір якої, згідно страхового Акта № від 08.02.2019 р. та рахунку від 30.01.2019 р. склала 9 540,11 грн.

Оскільки автомобіль «Skoda Roomster», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був застрахований в ПрАТ "СК «Провідна» на випадок його пошкодження внаслідок ДТП, на підставі договору страхування № 06/6761916/9069/17 від 16.08.2017 р., позивач виплатив власнику транспортного засобу страхове відшкодування у розмірі 9 510,11 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 005687 від 08.02.2019 р. (наявного в матеріалах справи).

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Матеріалами справи підтверджується, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у ПРАТ «УПСК» на підставі полісу АМ 8984156 відповідно до якого ліміт за шкоду - 100 000,00 грн; франшиза - 0 грн.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 36.4. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідач є особою, яка, відповідно до положень Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів", зобов`язана відшкодувати завдану ДТП шкоду у розмірі та порядку, передбачених договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за Договором страхування транспортних засобів, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як вбачається із відзиву на позовну заяву, відповідачем за платіжним дорученням № 11129 від 02.07.2020 р. було сплачено суму страхового відшкодування в розмірі 5 248,13 грн. під час розгляду даної справи судом. Доказів сплати решти суми страхового відшкодування в розмірі 4 261,98 грн. відповідачем до матеріалів справи не надано.

Пунктом 2. ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, суд встановив, що у зв`язку з частковою сплатою відповідачем суми страхового відшкодування у розмірі 5 248,13 грн. провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача вказаної суми належить закрити.

Решта суми страхового відшкодування в розмірі 4 261,98 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Крім суми страхового відшкодування позивач просить суд стягнути з відповідача 267,00 грн 3% річних, 2 348,64 грн пені та 200,66 грн інфляційних втрат.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань").

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог про стягнення з відповідача 267,00 грн 3% річних, 2 348,64 грн пені та 200,66 грн інфляційних втрат.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтями 78, 79 Кодексу передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 5 248,13 грн.

2. Решту позовних вимог задовольнити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (ПРАТ "УПСК") (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 25, адреса для листування: 03062, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65, корпус Б, оф. 470; ) 4 261 (чотири тисячі двісті шістдесят одну) грн 98 коп. страхового відшкодування, 267 (двісті шістдесят сім) грн. 00 коп. 3% річних, 2 348 (дві тисячі триста сорок вісім) грн 64 коп. пені, 200 (двісті) грн 66 коп. інфляційних втрат та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня постановлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Зеленіна