ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2020 р. Справа № 911/1432/20

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного малого підприємства «Експрес»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тендертрейдбуд»

про стягнення 45262,34 грн

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Київської області звернулось Приватне мале підприємство «Експрес» (далі - позивач, ПМП «Експрес») з позовом від 18.05.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тендертрейдбуд» (далі - відповідач, ТОВ «Тендертрейдбуд») про стягнення 45262,34 грн, з яких: 42131,46 грн основного боргу, 1193,24 грн інфляційних втрат та 1937,64 грн 3% річних.

Позов пред`явлено з підстав неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором оренди № 01/04/19-01 від 01.04.2019 в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.06.2020 відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи) та встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій у справі.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом, передбаченим ч. 1 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), щодо надіслання відзиву на позовну заяву.

Частиною 5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В силу положень ст. 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 25.05.2020 про відкриття провадження у справі № 911/1432/20 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення ТОВ «Тендертрейдбуд» з відміткою «інші причини».

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання кореспонденції суду відповідачем за зареєстрованою адресою місцезнаходження є наслідками діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання, тобто його власною волею. Відтак відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі належним чином, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Водночас судом враховано той факт, що 02.04.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX, яким розділ X «Прикінцеві положення» ГПК України доповнено пунктом 4 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).».

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», із змінами і доповненнями, та постанови Кабінету Міністрів України від 26.08.2020 № 760, дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, продовжено до 31.10.2020.

17.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 № 731-IX яким пункт 4 розділу X «Прикінцеві положення» ГПК України викладено у новій редакції такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.».

Водночас згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Таким чином, встановлений ухвалою Господарського суду Київської області про відкриття провадження у справі строк на подання відзиву, сплинув 06.08.2020.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається виключно за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, та об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ПМП «Експрес» (орендодавець) та ТОВ «Тендертрейдбуд» (орендар) 01.04.2019 укладено договір оренди № 01/04/19-01 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець зобов`язався надати орендареві в користування: дорожньо-будівельну спецтехніку.

Пунктом 1.2. Договору обумовлено, що цільове призначення предмета оренди: виконання робіт (надання послуг) з реконструкції, капітального, поточного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг.

Згідно з п. 2.1. Договору орендна плата спецтехніки складає: авто гудронатор МАЗ 533 - 2756,83 грн з ПДВ за 1 машино-годину, та ціна може змінюватись за погодженням обох сторін; автогрейдер NEW HOLLAND G 156.7 - 915,00 грн з ПДВ за 1 машино-годину, та ціна може змінюватись за погодженням обох сторін; машина поливально-мийна КАМАЗ 65117-А5 - 606,00 грн з ПДВ за 1 машино-годину, та ціна може змінюватись за погодженням обох сторін; причіп саморозвантажний для цементу Redrich Cetto Breme CBV - 572,44 грн з ПДВ за 1 машино-годину, та ціна може змінюватись за погодженням обох сторін; рециклер REX 28250ВС - 875,00 грн з ПДВ за 1 машино-годину, та ціна може змінюватись за погодженням обох сторін.

За умовами п. 2.2. Договору орендар сплачує орендну плату щомісячно на протязі 5 (п`яти) днів після дня виставлення акту в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця, згідно виставлених рахунків або акту про надання послуг орендодавця за фактичне використання предмету оренди.

До 25 (двадцять п`ятого) числа поточного розрахункового місяця Орендодавець надає Орендареві рахунок-фактуру, а в кінці розрахункового місця - Акти наданих послуг (п. 2.3. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору термін оренди складає 1 (один) рік, з моменту передачі предмету оренди у користування орендарем, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Пунктом 4.1. Договору обумовлено, зокрема, що орендодавець зобов`язаний протягом 3-х днів від дати підписання даного Договору надати в орендне користування орендарю, визначену цим Договором спецтехніку в належному технічному стані, який забезпечує його нормальну експлуатацію. Передача предмета оренди здійснюється за актом прийняття-передачі, який підписується представниками сторін.

У пункті 4.3. визначені обов`язки орендаря, у тому числі: своєчасно здійснювати орендні платежі; після закінчення строку дії цього Договору або після його дострокового розірвання не пізніше двох днів повернути спецтехніку орендодавцю в технічно справному стані по приймально-передавальному акту, який підписується представниками сторін.

Повернення предмета оренди відбувається за актом прийняття-передачі (п. 5.2. Договору).

Між сторонами 02.04.2019 складено та підписано акт прийому-передачі дорожньо-будівельної спецтехніки до Договору, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування майно: автогудронатор МАЗ 533; автогрейдер NEW HOLLAND G 156.7; машина поливально-мийна КАМАЗ 65117-А5; причіп саморозвантажний для цементу Redrich Cetto Breme CBV; рециклер REX 28250BC, в технічно справному стані і придатне до використання за його цільовим призначенням.

Між сторонами 25.04.2019 підписано акт надання послуг № 206 на загальну суму 152131,46 грн, у тому числі:

- надання в оренду автогудронатора МАЗ 533 кількістю 9,08 машино-годин - 25032,02 грн;

- надання в оренду автогрейдера NEW HOLLAND G 156.7 кількістю 32 машино-години - 29280,00 грн;

- надання в оренду машини поливально-мийної КАМАЗ 65117-А5 кількістю 56 машино-годин - 33936,00 грн;

- надання в оренду причіпа саморозвантажного для цементу Redrich Cetto Breme CBV кількістю 26 машино-годин - 14883,44 грн;

- надання в оренду рециклера REX 28250BC кількістю 56 машино-годин - 49000,00 грн.

На підставі Договору орендодавцем 25.04.2019 виставлено орендарю рахунок на оплату № 84 на суму 152131,46 грн за обумовлені Договором послуги з оренди дорожньо-будівельної спецтехніки.

Між сторонами 30.04.2019 складено та підписано акт прийому-передачі дорожньо-будівельної спецтехніки до Договору, відповідно до якого орендар повернув/передав, а орендодавець прийняв із строкового платного користування майно: автогудронатор МАЗ 533; автогрейдер NEW HOLLAND G 156.7; машина поливально-мийна КАМАЗ 65117-А5; причіп саморозвантажний для цементу Redrich Cetto Breme CBV; рециклер REX 28250BC, в технічно справному стані і придатне до використання за його цільовим призначенням.

За твердженнями позивача 05.07.2020 відповідачем частково сплачено орендну плату в сумі 110000,00 грн.

З наявної у матеріалах справи копії виписки по рахунку ПМП «Експрес», виданої АТ «Кредобанк», вбачається, що 05.07.2019 ТОВ «Тендертрейдбуд» здійснено часткову оплату по рахунку на оплату № 84 від 25.04.2019 в розмірі 110000,00 грн.

ПМП «Експрес» звернулось з позовом до суду про стягнення з ТОВ «Тендертрейдбуд» 42131,46 грн заборгованості, що є різницею між вартістю наданих позивачем послуг з оренди дорожньо-будівельної спецтехніки та частковою оплатою відповідачем таких послуг.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своєю правовою природою укладений між сторонами 01.04.2019 договір оренди № 01/04/19-01 є договором найму (оренди) майна.

Так, згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст. 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Умовами Договору передбачено, що орендар сплачує орендну плату протягом п`яти днів після дня виставлення акту в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок орендодавця, згідно виставлених рахунків або акту про надання послуг орендодавця за фактичне використання предмету оренди п. 2.2. Договору.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що 25.04.2019 між сторонами підписано та скріплено печатками сторін акт надання послуг № 206 з оренди дорожньо-будівельної спецтехніки на загальну суму 152131,46 грн. В акті зафіксовано, що орендар претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

З урахуванням умов п. 2.2. Договору суд приходить до висновку, що строк виконання грошового зобов`язання з оплати 152131,46 грн за послуги з оренди дорожньо-будівельної спецтехніки у ТОВ «Тендертрейдбуд» сплинув 30.04.2019.

Судом встановлено, що відповідачем здійснено часткову оплату в сумі 110000,00 грн, з огляду на що у ТОВ «Тендертрейдбуд» перед ПМП «Експрес» виникла прострочена заборгованість в сумі 42131,46 грн. Докази оплати вказаної заборгованості у матеріалах відсутні.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем до стягнення сума основного боргу в розмірі 42131,46 грн є доведеною, відповідачем не спростованою, а отже позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з порушенням відповідачем строку виконання грошового зобов`язання, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 1193,24 грн інфляційних втрат та 1937,64 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Нормами ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо здійснення своєчасної оплати за за послуги з оренди дорожньо-будівельної спецтехніки підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У позовній заяві позивачем викладено розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, який проведено наступним чином:

- на суму простроченої заборгованості в розмірі 152131,46 грн нараховано: 304,26 грн інфляційних втрат за період з травня по червень 2019 року; 837,77 грн 3% річних за період з 30.04.2019 по 05.07.2019;

- на суму простроченої заборгованості в розмірі 42131,46 грн нараховано: 888,97 грн інфляційних втрат за період з липня 2019 року по квітень 2020 року; 1099,87 грн 3% річних за період з 06.07.2019 по 18.05.2020.

Перевіривши за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга:Закон» розрахунок інфляційних втрат, судом встановлено, що за період з травня по червень 2019 року розмір інфляційних втрат становить 298,94 грн, за період з липня 2019 року по квітень 2020 року - 801,97 грн. Таким чином позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат підлягають задоволенню частково в розмірі 1100,91 грн.

Що стосується розрахунку 3% річних, слід зазначити, що позивачем невірно визначено дату прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання.

Так, частиною 1 ст. 251 Цивільного кодексу України передбачено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ст. 252 Цивільного кодексу України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 Цивільного кодексу України).

Враховуючи зазначені норми Цивільного кодексу України, а також наведені вище умови п. 2.2. Договору, строк оплати відповідачем послуг з оренди дорожньо-будівельної спецтехніки у сплинув 30.04.2019, у зв`язку з чим період обчислення 3% починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання мало бути виконано, а саме - з 01.05.2019.

Крім того позивачем під час здійснення розрахунку також не було враховано, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних.

Отже розрахунок 3% річних на прострочену заборгованість в розмірі 152131,46 грн слід здійснювати за період з 01.05.2019 по 04.07.2019.

Суд, за допомогою калькулятора штрафів системи «Ліга:Закон», здійснивши перерахунок 3%, за вказаний період, встановив, що розмір 3%, який підлягає до стягнення, становить 812,76 грн. Нарахування 1099,87 грн 3% річних на 42131,46 грн простроченої заборгованості за період з 06.07.2019 по 18.05.2020 є обґрунтованим та арифметично правильним.

Підсумовуючи загальний розмір нарахованих 3% річних, суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню в сумі 1912,63 грн.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПМП «Експрес» до ТОВ «Тендертрейдбуд» про стягнення 45262,34 грн підлягають задоволенню частково та з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення: 42131,46 грн основного боргу, 1100,91 грн інфляційних втрат та 1912,63 грн 3% річних, решта позовних вимог не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Сплачений позивачем судовий збір, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно, до стягнення з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2096,55 грн.

Також, відповідно до змісту викладених позовних вимог, позивач просив суд стягнути судові витрати у вигляді витрат на правову допомогу та інші.

У позовній заяві викладено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи: 10000,00 грн витрат на правову допомогу, 2000,00 грн - інші витрати, пов`язані з розглядом справи.

За приписами ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Оскільки в спрощеному позовному провадженні судові дебати не проводяться, у строк до ухвалення рішення у справі позивачем на підтвердження заявлених судових витрат жодних доказів не подано та не повідомлено суд про намір подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення, господарський суд залишає без розгляду заяву позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 10000,00 грн та 2000,00 грн інших витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 129, 237, 238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тендертрейдбуд» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, буд. 16; ) на користь Приватного малого підприємства «Експрес» (81033, Львівська обл., Яворівський р-н, смт Краковець, вул. Шухевича, буд. 4; ): 42131 (сорок дві тисячі сто тридцять одну) грн 46 коп. основного боргу, 1100 (одну тисячу сто) грн 91 коп. інфляційних втрат, 1912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) грн 63 коп. 3% річних та 2096 (дві тисячі дев`яносто шість) грн 55 коп. судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін