ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2020 року Справа № 917/653/20

Суддя Господарського суду Полтавської області Білоусов С.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільський пакувальний комбінат", вул. Промислова, 33, м. Українка, Київська область, 08720,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Кремвторсировина", проспект Л.Українки, 138, м. Кременчук, Полтавська область, 39600,

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

22.04.2020 року до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільський пакувальний комбінат" до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Кремвторсировина" про стягнення 98 211,07 грн. заборгованості, з яких: 86 691,12 грн. - основний борг за договором купівлі-продажу № 541-16 від 27.12.2016 року, 10 406,95 грн. - пеня та 1 113,00 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 28.04.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільський пакувальний комбінат" залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків.

Позивач у встановлений судоми строк усунув недоліки позовної заяви, з огляду на що, ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.05.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання)

Ухвалою суду від 17.07.2020 року відповідачу - встановлено строк для подання відзиву на позов, позивачу - встановлено строк для подання відповіді на відзив, з урахуванням Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України для запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 року та відповідно до вимог ст. 165 ГПК України.

Позивач позовні вимоги обгрунтовує тим, що він з відповідачем перебував у договірних відносинах, проте, останній взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу № 541/16 від 27.12.2016 року не виконав, грошові кошти за поставлену продукцію в повному обсязі не сплатив. До того ж, просить стягнути 9 000,00 грн. понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Відповідач відреагував на позов відзивом на позовну заяву від 06.08.2020 року (вх. № 8670 від 12.08.2020 року), у якому просить суд у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки основна заборгованість за договором купівлі-продажу № 541-16 від 27.12.2016 року ТОВ "Компанія "Кремвторсировина" погашена в повному обсязі, як доказ вказаної обставини додає платіжні доручення. Крім того, вважає, що суд має відмовити у стягненні штрафних санкцій, оскільки, ТОВ "Трипільський пакувальний комбінат" листом б/н та б/д повідомляв відповідача про те, що в разі погашення основного боргу ними будуть прощені штрафні санкції.

Стосовно стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9 000,00 грн. відповідач заперечує, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що такі витрати були понесені.

Позивач надіслав суду заяву від 26.08.2020 року за вх. № 166 про зменшення позовних вимог, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Кремвторсировина" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільський пакувальний комбінат" заборгованість за договором купівлі-продажу № 541-16 від 27.12.2016 року в розмірі 11 519,95 грн., з яких: 10 406,95 грн. - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 1 113,00 грн. - 3% річних та судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 2 102,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9 000,00 грн.

Обгрунтовуючи заяву позивач посилається на ту обставину, що відповідачем - ТОВ "Компанія "Кремвторсировина" в період з 01.04.2020 року по 31.07.2020 року було сплачено на їх користь 86 691,12 грн. в рахунок погашення основної заборгованості за договором купівлі-продажу № 541-16 від 27.12.2016 року.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Подана позивачем заява не суперечить чинному законодавству, не порушує права та обов`язки учасників справи, а відтак - судом приймається, а справа № 917/653/20 розглядається в редакції заяви про зменшення позовних вимог від 26.08.2020 року за вх. № 9166.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо необхідних для вирішення спору доказів, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

27.12.2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трипільський пакувальний комбінат" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Кремвторсировина" (відповідач) було укладено договір купівлі-продажу № 541-16 (договір), за умовами якого ТОВ "Трипільський пакувальний комбінат" (продавець) зобов`язався передати у власність ТОВ "Компанія "Кремвторсировина" (покупця) гофропродукцію (продукцію) в асортименті, кількості та у відповідності до замовлень, по цінам узгодженим сторонами в порядку та на умовах, встановлених договором в межах підписаних уповноваженими представниками сторін специфікацій, що є невід`ємними частинами договору, а покупець прийняв на себе зобов`язання прийняти та оплатити продукцію на умовах, визначених договором.

В подальшому сторони доповнили даний договір додатковою угодою № 1 від 18.08.2017 року та додатковою угодою № 3 від 06.12.2018 року.

На виконання своїх зобов`язань позивач відвантажив відповідачу продукцію на загальну суму 170 691,12 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1208219 від 18.10.2019 року (а.с. 16).

Відповідно до п. 2.4 додаткової угоди № 1 оплата продукції проводиться покупцем банківським переказом на розрахунковий рахунок продавця потягом 7 (семи) банківських днів з дати відвантаження продукції зі складу продавця.

Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, за поставлену продукцію розрахувався частково - 84 000,00 грн., заборгованість станом на 03.03.2020 року становить 86 691,12 грн., що і стало підставою звернення ТОВ "Трипільський пакувальний комбінат" до господарського суду Полтавської області з даним позовом.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.05.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільський пакувальний комбінат" до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Кремвторсировина" про стягнення 98 211,07 грн. заборгованості, з яких: 86 691,12 грн. - основний борг за договором купівлі-продажу № 541-16 від 27.12.2016 року, 10 406,95 грн. - пеня та 1 113,00 грн. - 3% річних прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання)

Відповідач - ТОВ "Компанія "Кремвторсировина" в період з 30.04.2020 року по 31.07.2020 року сплатив ТОВ "Трипільський пакувальний комбінат" грошові кошти в сумі 86 619,12 грн. в рахунок погашення основного боргу за договором купівлі-продажу № 541-16 від 27.12.2016 року, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с. 69-81).

Дана обставина стала підставою звернення позивача до суду з заявою про зменшення позовних вимог.

А тому, позивач просить суд стягнути з відповідача 10 406,95 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 1 113,00 грн. - 3% річних та судові витрати.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 ЦК України також встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач до прийняття рішення у даній справі сплатив основний борг за поставлену продукцію в розмірі 86 691,12 грн.

Пороте, судом встановлено прострочення відповідачем - ТОВ "Компанія "Кремвторсировина" грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу № 541-16 від 27.12.2016 року.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (ст. 547 ЦК України).

Пунктом 5.3 договору купівлі-продажу № 541-16 від 27.12.2016 року сторони погодили, що за порушення покупцем строків оплати, передбачених п. 2.4 договору покупець зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу, за кожний день прострочення, а також, за вимогою продавця, сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних від простроченої суми, за весь період прострочення.

За приписами ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що додатковою угодою № 3 від 06.12.2018 року сторони встановили строк дії договору до 31.01.2020 року та на норми чинного законодавства, позивач заявив до стягнення з відповідача 10 406,95 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ та 1 113,00 грн. 3% річних за період з 29.01.2019 року по 31.01.2020 року.

Відповідач в відзиві на позовну заяву просить відмовити в нарахованих штрафних санкціях, посилаючись на відповідь позивача на лист - пропозицію про розстрочення сплати боргу.

Даний лист не є доказом відмови позивача від заявлених штрафних санкцій, оскільки позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просив суд стягнути з відповідача 10 406,95 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 1 113,00 грн. - 3% річних та судові витрати.

Згідно п. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписами ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позовні вимоги судом задоволені повністю, тому суд приходить до висновку, що судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. слід покласти на відповідача.

Стосовно стягнення 9 00,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Отже, сторона, яка заявляє витрати на професійну правничу допомогу, повинна документально довести, що нею понесені ці витрати, а саме: надати договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, розрахунок таких витрат, детальний опис робіт (наданих послуг) та платіжні документи про оплату таких послуг у разі наявності.

Заявник на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу не надав суду жодного доказу того, що ним дійсно понесені витрати на правову допомогу у заявленому розмірі, зокрема, розрахунок таких витрат, детальний опис робіт (наданих послуг), акт приймання-передачі, платіжні документи про оплату таких послуг, тощо.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем в порушення вимог ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не надано жодних, документів, необхідних для розподілу судових витрат на правову допомогу, у суду відсутні підстави для покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9 000,00 грн.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись статтями 46, 126, 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Кремвторсировина" (проспект Л.Українки, 138, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трипільський пакувальний комбінат" (вул. Промислова, 33, м. Українка, Київська область, 08720, ) - 10 406,95 грн. пені, 1 113,00 грн. 3% річних та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити сторонам по справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 31.08.2020 року.

Суддя Білоусов С. М.