ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

21 серпня 2020 року Справа № 915/251/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представника стягувача: не з`явився,

представника боржника: не з`явився,

приватного виконавця: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Фермерського господарства "Колос" №104 від 12.12.2019 на бездіяльність приватного виконавця при примусовому виконанні рішення суду у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Амако Україна" (08322, Київська обл., Бориспільський р-н, с.Проліски, вул.Броварська, буд.2; ідент.код 21665011),

до відповідача: Фермерського господарства "Колос" (57230, Миколаївська обл., Вітовський р-н, с.Білозірка; ідент.код 30405651),

про: стягнення заборгованості у розмірі 17495279,69 грн,

особа, дії якої оскаржуються: Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитро Олександрович (адреса для листування: 54001, м.Миколаїв, а/с 78; адреса офісу: 54030, м.Миколаїв, вул.Пушкінська, буд.17-А, оф.13), суд,-

в с т а н о в и в:

Боржник - Фермерське господарство "Колос" звернувся до Господарського суду Миколаївської області із скаргою №104 від 12.12.2019 (т.3 а.с.6-13), в якій просить суд:

1) визнати неправомірною бездіяльність, а саме - невчинення приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитром Олександровичем дій, направлених на зняття арешту, накладеного згідно з постановою від 13.09.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства «Колос», якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме право оренди земельних ділянок загальною площею 1069,2055 га;

2) визнати неправомірною бездіяльність, а саме - невчинення приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитром Олександровичем дій, направлених на зняття арешту, накладеного згідно з постановою від 13.09.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства «Колос», якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме право оренди земельних ділянок загальною площею 22,1478 га;

3) зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича зняти арешт, накладений згідно з постановою від 13.09.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства «Колос», якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме право оренди земельних ділянок загальною площею 1069,2055 га;

4) зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича зняти арешт, накладений згідно з постановою від 13.09.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства «Колос», якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме право оренди земельних ділянок загальною площею 22,1478 га;

5) зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича внести відомості у відповідні обліки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про зняття арешту з майнових прав (речових прав), а саме права оренди земельних ділянок загальною площею 1069,2055 га з кадастровими номерами згідно переліку;

6) зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича внести відомості у відповідні обліки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про зняття арешту з майнових прав (речових прав), а саме права оренди земельних ділянок загальною площею 22,1478 га з кадастровими номерами згідно переліку.

В обґрунтування скарги боржник зазначає, що ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.10.2019 у справі №915/251/19, яка залишена без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2019, скаргу Фермерського господарства "Колос" №92 від 27.09.2019 на дії та рішення приватного виконавця при примусовому виконанні рішення суду від 10.07.2019 у справі №915/251/19 - задоволено. Визнано неправомірними дії Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича з винесення у виконавчому провадженні №59892637 постанови від 13.09.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства "Колос", якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме: право оренди земельних ділянок згідно переліку загальною площею 1069,2055 га. Визнано неправомірними дії Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича з винесення у виконавчому провадженні №59892637 постанови від 13.09.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства "Колос", якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме: право суборенди земельних ділянок згідно переліку загальною площею 22,1478 га. Визнано неправомірною та скасовано постанову від 13.09.2019, винесену Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Дмитром Олександрович у виконавчому провадженні №59892637, про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства "Колос", якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме: право оренди земельних ділянок згідно переліку загальною площею 1069,2055 га. Визнати неправомірною та скасовано постанову від 13.09.2019, винесену Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О. у виконавчому провадженні №59892637 про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства "Колос", якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме: право суборенди земельних ділянок згідно переліку загальною площею 22,1478 га.

Скаржник вказує, що 27.12.2019 він звернувся до приватного виконавця з листом №106, в якому вимагав виконати вказані вище судові рішення та зняти арешти з майнових прав (речові права), а саме: права оренди земельних ділянок, накладені постановами від 13.09.2019 та внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Однак станом на день звернення до суду з даною скаргою приватним виконавцем Куліченком Д.О. не вчинено дій направлених на зняття арешту з права оренди (суборенди) земельних ділянок, накладеного згідно з постановами від 13.09.2019, відповідні постанови про зняття арешту не винесені, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не внесено записів про зняття накладеного арешту.

Скаржник вважає бездіяльність приватного виконавця щодо зняття накладеного арешту та невчинення дій, направлених на виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 17.10.2019 та постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2019 у справі №915/251/19 неправомірною та такою, що не відповідає положенням чинного законодавства.

Ухвалою суду від 23.12.2019 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги до повернення матеріалів справи №915/251/19 з Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою суду від 14.01.2020 розгляд скарги призначено на 20.01.2020.

Приватний виконавець у письмових запереченнях б/н від 20.01.2020 (т.3 а.с.45-47) зазначає, що у зв`язку з відсутністю порушень вимог чинного законодавства та відсутністю порушених прав чи свобод боржника вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, так як на його думку аналіз норм чинного законодавства та судової практики дає можливість зробити висновок, що «право оренди земельної ділянки» є одним із видів майнових прав - речовим правом до складу якого входять права володіння і користування земельною ділянкою, тобто є активом, що становить фінансовий інтерес для його володільця (отримання прибутку від користування землею), може мати вартісне значення, бути окремим об`єктом цивільного обороту та підлягати примусовому відчуженню (продажу) шляхом звернення стягнення.

До того ж, приватний виконавець вказує, що застосована приватним виконавцем заборона не є такою, що перешкоджає здійсненню господарської діяльності боржника, а тому за таких обставин не можна вважати доведеним порушення права боржника винесенням постанови приватного виконавця про арешт права оренди.

Додатково приватний виконавець зазначає, що арешт на майнові права в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був накладений на підставі постанови про арешт майна боржника від 23.08.2019, яка не скасовувалась та не була предметом судового розгляду.

20.01.2020 та 22.01.2020 розгляд скарги відкладався відповідно на 22.01.2020 та 31.01.2020.

За клопотанням приватного виконавця, ухвалою суду від 31.01.2020 провадження у справі з розгляду скарги зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №904/968/18 в касаційному порядку щодо тотожних правовідносин - права приватного виконавця на звернення стягнення на право оренди земельної ділянки та накладення на нього арешту.

Ухвалою суду від 31.07.2020 провадження у справі поновлено, розгляд скарги призначено на 21.08.2020.

Приватний виконавець у письмових доповненнях до заперечень б/н від 21.08.2020 зазначає, що на протязі тривалого часу існувала протилежна судова практика щодо можливості виконавця накладати арешт на майнові права - права оренди боржника на землі сільськогосподарського призначення, однак, останню позицію в вирішенні правової проблеми постановила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 18.03.2020 у справі №904/968/18, яка зазначила про неможливість звернення стягнення на право оренди земельної ділянки боржника (орендаря), тобто вирішення такої загально правової проблеми було здійснено Верховним Судом через сім місяців після накладення 23.08.2019 арешту приватним виконавцем у ВП №59892637.

Приватний виконавець вказує, що повноваження виконавця на самостійне зняття арешту з майна боржника передбачені ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», та наявність рішення Великої Палати Верховного Суду з аналогічного питання до переліку таких повноважень не відноситься, а відповідно до ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду, а тому виконавець не наділений повноваженнями щодо зняття арешту самостійно з майна (майнових прав) боржника, такі дії можуть бути вчинені виконавцем виключно на підставі рішення суду.

Стягувачем письмового відзиву на скаргу до суду не надано.

Учасники справи у судове засідання 21.08.2020 не з`явились, про дату та час судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причини неявки.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати скаргу за відсутності представників учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

10.07.2019 судом прийнято рішення у справі №915/251/19, яким позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Фермерського господарства "Колос" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амако Україна" 13974284,68 грн основного боргу, 973849,10 грн пені, 274831,35 грн - 3% річних, 262429,20 грн судового збору.

13.08.2019 вказане рішення набрало законної сили та судом видано відповідний наказ.

У відповідності до ст.1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з приписами ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до абз.1 ч.1, ч.3 ст.327 ГПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича від 23.08.2019 відкрито виконавче провадження №59892637 з примусового виконання наказу Господарського суду Миколаївської області виданого 13.08.2019 у справі №915/251/19 про стягнення з Фермерського господарства "Колос" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Амако Україна" 13974284,68 грн основного боргу, 973849,10 грн пені, 274831,35 грн - 3% річних, 262429,20 грн судового збору.

До того ж, 23.08.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича у виконавчому провадженні №59892637 винесено постанову про арешт майна боржника, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, кошти і цінні папери, майнові права, корпоративні права - частки у статутному капіталі, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно та майнові права боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами, та інше майно боржника, яке зберігається у банку, в тому числі у індивідуальному банківському сейфі, що належить боржнику.

13.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О. у ВП №59892637 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства "Колос", якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме: право оренди земельних ділянок згідно переліку загальною площею 1069,2055 га.

13.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О. у ВП №59892637 також винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства "Колос", якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме: право суборенди земельних ділянок згідно переліку загальною площею 22,1478 га.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 17.10.2019 у справі №915/251/19, яка залишена без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2019, скаргу Фермерського господарства "Колос" №92 від 27.09.2019 на дії та рішення приватного виконавця при примусовому виконанні рішення суду від 10.07.2019 у справі №915/251/19 - задоволено. Визнано неправомірними дії Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича з винесення у виконавчому провадженні №59892637 постанови від 13.09.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства "Колос", якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме: право оренди земельних ділянок згідно переліку загальною площею 1069,2055 га. Визнано неправомірними дії Приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича з винесення у виконавчому провадженні №59892637 постанови від 13.09.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства "Колос", якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме: право суборенди земельних ділянок згідно переліку загальною площею 22,1478 га. Визнано неправомірною та скасовано постанову від 13.09.2019, винесену Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Дмитром Олександрович у виконавчому провадженні №59892637, про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства "Колос", якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме: право оренди земельних ділянок згідно переліку загальною площею 1069,2055 га. Визнати неправомірною та скасовано постанову від 13.09.2019, винесену Приватним виконавцем виконавчого округу Миколаївської області Куліченком Д.О. у виконавчому провадженні №59892637 про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства "Колос", якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме: право суборенди земельних ділянок згідно переліку загальною площею 22,1478 га.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.01.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі №915/251/19 за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 17.10.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.12.2019.

У вказаній ухвалі Верховний Суд зазначив, що приймаючи оскаржувані судові рішення, суди попередніх інстанцій зазначили, що Законом України "Про виконавче провадження" надано право приватному виконавцю накладати арешт на майнові права боржника. При цьому, арешт накладається з метою виконання рішення суду. Тобто, за рахунок майнових прав здійснюється повне або часткове погашення боргу боржника перед стягувачем.

Визначення майнового права наведено у статті 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні", згідно якої майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції встановив, що для виконання рішення суду арешту підлягають лише ті майнові права, що належать боржнику, які можливо реалізувати (продати, передати) за визначеною відповідно до законодавства ціною, а кошти направити на погашення заборгованості.

Враховуючи викладене, а також те, що касаційна скарга приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича не містить доводів, зважаючи на які, суд міг би визнати, що рішення суду касаційної інстанції за наслідками розгляду цієї скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №915/251/19.

Скаржник вказує, що 27.12.2019 він звернувся до приватного виконавця з листом №106, в якому вимагав виконати вказані вище судові рішення та зняти арешти з майнових прав (речові права), а саме: права оренди земельних ділянок, накладені постановами від 13.09.2019 та внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Станом на день звернення до суду з даною скаргою приватним виконавцем Куліченком Д.О. не вчинено дій направлених на зняття арешту з права оренди (суборенди) земельних ділянок, накладеного згідно з постановами від 13.09.2019, відповідні постанови про зняття арешту не винесені, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не внесено записів про зняття накладеного арешту.

Відповідно до ст.339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їхні права.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішення судів, що відповідно до закону підлягають примусового виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Частиною 2 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Посилання приватного виконавця на те, що постанова від 23.08.2019 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника не скасована та арешт з майна боржника не знятий, а тому у приватного виконавця відсутні підстави для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав щодо зняти арешту з майнових прав, а саме: права оренди земельних ділянок, накладеного постановами від 13.09.2019, судом відхиляються, оскільки Законом України "Про виконавче провадження" надано право приватному виконавцю накладати арешт на майнові права боржника. При цьому, арешт накладається з метою виконання рішення суду. Тому постановою від 23.08.2019 приватний виконавець мав накласти арешт лише те майно, що належить саме боржнику, а не ІІІ особам.

Визначення майнового права наведено в ст.3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та оціночну діяльність в Україні", згідно якої майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

З урахуванням наведеного, суд в ухвалі від 17.10.2019 у даній справі, при оцінці правомірності постанови приватного виконавця Куліченко Д.О. від 13.09.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника, прийшов до висновку, що для виконання рішення суду арешту підлягають лише ті майнові права, що належать боржнику, які можливо реалізувати (продати, передати) за визначеною відповідно до законодавства ціною, а кошти направити на погашення заборгованості.

Право оренди земельної ділянки як строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, засноване на договорі, який укладається між орендодавцем та орендарем, виходячи із принципу свободи цивільно-правового договору та з погодженням істотних умов такого договору щодо строку оренди, орендної плати та взаємних прав та обов`язків орендодавця та орендаря, які не можуть суперечити чинному законодавству України (ч.1 ст.93 ЗК України, ст.13 Закону України "Про оренду землі").

Законодавцем розмежовано права власника земельної ділянки (ст.90 ЗК України) та права землекористувача (ст.95 ЗК України).

Серед прав власника земельної ділянки визначено право здійснювати продаж або іншим чином відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину (п."а" ч.1 ст.90 ЗК України).

До прав землекористувачів віднесено права щодо самостійного господарювання на землі; власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур, на вироблену продукцію; використання у встановленому порядку для власних потреб наявні на земельній ділянці загальнопоширені корисні копалини, торф, ліси, водні об`єкти, а також інші корисні властивості землі; на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом; спорудження жилих будинків, виробничих та інших будівель та споруд (ч.1 ст.95 ЗК України).

Отже, з правомочностей власника майна (володіння, користування та розпорядження майном), що визначені ч.1 ст.319 ЦК України, право оренди земельної ділянки надає орендарю правомочності володіти та користуватися земельною ділянкою для цілей ведення ним підприємницької та іншої діяльності (ч.1 ст.93 ЗК України), однак не надає йому права розпоряджатися як земельною ділянкою, так і майновими правами на неї землевласника.

Водночас, власник земельної ділянки, який наділений правом на розпорядження земельною ділянкою та майновими правами на неї, в силу ч.5 ст.93 ЗК України вправі відчужувати право оренди земельної ділянки, в тому числі продавати таке право на земельних торгах, передавати у заставу, спадщину, вносити до статутного капіталу на строк до 50 років, крім випадків, визначених законом.

Відтак, реалізація абз.5 ч.2 ст.135 ЗК України щодо права державного (приватного) виконавця на звернення стягнення на право оренди земельної ділянки та накладення на нього арешту в порядку ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" повинна здійснюватися з урахуванням того, що боржник у виконавчому провадженні повинен мати статус власника земельної ділянки, а не її орендаря.

Тобто, належне орендарю на підставі договору оренди право користування земельною ділянкою не може бути ним відчужено.

Крім того, в ухвалі від 17.10.2019 суд зазначив, що застосований державним виконавцем арешт накладений на майнові права (речові права) скаржника, а саме: право оренди земельних ділянок згідно переліку загальною площею 1069,2055 га та площею 22,1478 га призводить до неможливості третім особам здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок, які знаходяться у власності третіх осіб (а у відповідача лише в оренді), що порушують права цих третіх осіб на володіння та розпорядження вказаними земельними ділянками.

Зазначена правова позиція підтверджена у постанови від 18.03.2020 Великої Палати Верховного Суду по справі №904/968/18, в якій зазначено, що застосування виконавцем такого заходу примусового виконання рішень, як звернення стягнення на право оренди земельної ділянки, можливе стосовно власника земельної ділянки (орендодавця), а також у тих випадках, коли право на таке відчуження щодо іншої, крім власника, особи, передбачено законом або договором (емфітевзіс, суперфіцій, заставодержатель права оренди земельної ділянки тощо). Адже виконавець, виконуючи рішення, не може бути наділений більшими повноваженнями щодо майнових прав, ніж має щодо цих самих майнових прав сам боржник. Відтак, під час виконання рішення суду арештованими можуть бути лише ті майнові права, що належать боржнику та які міг відчужити сам боржник.

Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що з метою виконання рішення суду арешту підлягають лише ті майнові права, що належать боржнику, які можливо реалізувати (продати, передати), а кошти направити на погашення заборгованості; приймаючи до уваги, що постанови приватного виконавця від 13.09.2019 арешту на право оренди (суборенди) земельних ділянок скасовані через вчинення їх з порушенням чинного законодавства, що підтверджено судовими рішеннями суду першої інстанції, апеляційного суду та Верховного Суду, то арешт накладений скасованими постановами на право оренди земельних ділянок, що не належать боржнику повинен бути знятий, а записи з відповідних реєстрів виключені, в зв`язку з неправомірністю їх внесення, що приватним виконавцем не здійснено в порядку встановленому ч.2 ст.59 Закону України "Про виконавче провадження".

Щодо твердження виконавця, що скаржником не доведено порушення безпосередньо його прав чи інтересів бездіяльністю виконавця, то матеріали даної справи свідчать, що винесення приватним виконавцем постанови від 13.09.2019, якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права право оренди земельних ділянок, зашкодило репутації підприємства, через що орендодавцями земельних ділянок - фізичними особами були розпочаті процедури розірвання договорів з ф/г "Колос", що не може не позначитись на господарській діяльності останнього. За твердженням скаржника, яке виконавцем не спростоване, зазначені негативні процеси тривають.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що невчинення приватним виконавцем дій спрямованих на зняття арешту, накладеного скасованими судом постановами від 13.09.2019, призводить до продовження порушення прав третіх осіб на володіння та розпорядження вказаними земельними ділянками та прав боржника, що суперечить принципу пропорційності, який є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком.

У відповідності до положень ст.343 ГПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що скарга боржника №104 від 12.12.2019 на бездіяльність приватного виконавця при примусовому виконанні рішення суду від 10.07.2019 у справі №915/251/19 є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.234, 235, 236, 339, 343 ГПК України, ст.ст.1, 2, 56, 59 Закону України "Про виконавче провадження", суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Фермерського господарства "Колос" №104 від 12.12.2019 на бездіяльність приватного виконавця при примусовому виконанні рішення суду від 10.07.2019 у справі №915/251/19, задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитром Олександровичем щодо невчинення дій, направлених на зняття арешту, накладеного постановою від 13.09.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства «Колос», якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме право оренди земельних ділянок загальною площею 1069,2055 га.

3. Визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченко Дмитром Олександровичем щодо невчинення дій, направлених на зняття арешту, накладеного постановою від 13.09.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства «Колос», якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме право оренди земельних ділянок загальною площею 22,1478 га.

4. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича зняти арешт, накладений згідно з постановою від 13.09.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства «Колос», якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме право оренди земельних ділянок загальною площею 1069,2055 га.

5. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича зняти арешт, накладений згідно з постановою від 13.09.2019 про опис та арешт майна (коштів) боржника - Фермерського господарства «Колос», якою здійснено опис та накладено арешт на майнові права (речові права), а саме право оренди земельних ділянок загальною площею 22,1478 га.

6. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича внести відомості у відповідні обліки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про зняття арешту з майнових прав (речових прав), а саме права оренди земельних ділянок загальною площею 1069,2055 га з кадастровими номерами:

:01:000:0065 площею 5,71 га;

:01:000:0248 площею 11,2007 га;

:01:000:0187 площею 3,2802 га;

:05:000:0657 площею 6,11 га;

:05:000:0656 площею 6,1 га;

:01:000:0254 площею 10,3721 га;

:05:000:0486 площею 6,0507 га;

:05:000:0489 площею 5,9026 га;

:05:000:0600 площею 6,9 га;

:01:000:0001 площею 10,07 га;

:07:000:0302 площею 5,9599 га;

:05:000:0086 площею 6,0814 га;

:05:000:0609 площею 7,4601 га;

:01:000:0083 площею 5,7099 га;

:01:000:0082 площею 5,7101 га;

:05:000:0188 площею 6,1634 га;

:07:000:0039 площею 5,95 га;

:04:000:0077 площею 10,3722 га;

:07:000:0347 площею 5,91 га;

:05:000:0434 площею 7,64 га;

:01:000:0063 площею 5,7931 га;

:05:000:0478 площею 6,15 га;

:05:000:0597 площею 6,16 га;

:02:000:0398 площею 1,96 га;

:05:000:0081 площею 5,8426 га;

:05:000:0673 площею 5,8808 га;

:05:000:0431 площею 9,72 га;

:05:000:0069 площею 6,1084 га;

:05:000:0678 площею 5,0968 га;

:05:000:0677 площею 6,33 га;

:07:000:0301 площею 6,2262 га;

:05:000:0066 площею 5,9015 га;

:05:000:0432 площею 9,72 га;

:05:000:0681 площею 7,058 га;

:05:000:0048 площею 6,2049 га;

:05:000:0087 площею 6,8333 га;

:01:000:0067 площею 5,71 га;

:01:000:0246 площею 5,71 га;

:07:000:0346 площею 5,91 га;

:05:000:0473 площею 7,3373 га;

:05:000:0030 площею 10,14 га;

:07:000:0530 площею 30 га;

:05:000:0158 площею 6,1599 га;

:05:000:0071 площею 8,3971 га;

:01:000:0085 площею 5,7101 га;

:05:000:0182 площею 6,1558 га;

:05:000:0046 площею 11,9283 га;

:05:000:0524 площею 6,1567 га;

:04:000:0078 площею 10,3719 га;

:05:000:0186 площею 6,1607 га;

:05:000:0187 площею 6,1609 га;

:05:000:0528 площею 5,8419 га;

:01:000:0138 площею 10,6367 га;

:05:000:0185 площею 6,1611 га;

:05:000:0527 площею 11,6735 га;

:01:000:0208 площею 10,37 га;

:01:000:0199 площею 10,377 га;

:01:000:0157 площею 8,0038 га;

:01:000:0456 площею 4,5256 га;

:06:000:0142 площею 5,96 га;

:05:000:0161 площею 6,1599 га;

:01:000:0066 площею 5,7129 га;

:01:000:0185 площею 5,8298 га;

:01:000:0153 площею 10,37 га;

:07:000:0211 площею 6,0308 га;

:05:000:0068 площею 5,0467 га;

:01:000:0062 площею 5,8109 га;

:01:000:0186 площею 10,3702 га;

:05:000:0064 площею 5,8771 га;

:01:000:0069 площею 9,4516 га;

:01:000:0457 площею 4,5256 га;

:05:000:0598 площею 6,16 га;

:07:000:0305 площею 7,491 га;

:05:000:0672 площею 6,601 га;

:01:000:0045 площею 11,0331 га;

:10:000:0020 площею 4,0763 га;

:07:000:0151 площею 7,5619 га;

:01:000:0052 площею 10,3722 га;

:05:000:0595 площею 6,1712 га;

:01:000:0459 площею 8,5171 га;

:01:000:0458 площею 8,6171 га:

:07:000:0839 площею 4,1921 га;

:07:000:0303 площею 5,9095 га;

:07:000:0304 площею 5,9095 га;

:10:000:0764 площею 4,2801 га;

:07:000:0238 площею 3,2214 га;

:01:000:0158 площею 10,37 га;

:01:000:0049 площею 10,6588 га;

:05:000:0601 площею 7,0876 га;

:05:000:0675 площею 2,0698 га;

:05:000:0674 площею 7,5047 га;

:05:000:0676 площею 6,1451 га;

:01:000:0676 площею 1,52 га;

:01:000:0117 площею 3,2479 га;

:01:000:0276 площею 7,6194 га;

:01:000:0677 площею 3,81 га;

:01:000:0222 площею 10,7522 га;

:01:000:0183 площею 11,12 га;

:06:000:0144 площею 6,58 га:

:03:000:0005 площею 6,3112 га;

:05:000:0038 площею 6,41 га;

:06:000:0168 площею 4,45 га;

:03:000:0011 площею 1,95 га;

:03:000:0004 площею 6,31 га;

:05:000:0220 площею 6,29 га;

:06:000:0141 площею 6,4393 га;

:05:000:0627 площею 6,12 га;

:05:000:0168 площею 0,5371 га;

:05:000:0190 площею 5,8034 га;

:01:000:0462 площею 4,5221 га;

:01:000:0112 площею 1,5881 га;

:01:000:0271 площею 3,8099 га;

:01:000:0670 площею 1,5217 га;

:01:000:0671 площею 3,81 га;

:01:000:0250 площею 3,8092 га;

:01:000:0092 площею 1,5644 га;

:01:000:0655 площею 6,55 га;

:01:000:0666 площею 4,0338 га;

:01:000:0660 площею 1,53 га;

:01:000:0282 площею 3,8098 га;

:01:000:0123 площею 1,5725 га;

:04:000:0504 площею 1,52 га;

:04:000:0505 площею 3,8086 га;

:01:000:0656 площею 6,55 га;

:08:000:0356 площею 4,0478 га;

:01:000:0428 площею 4,5268 га;

:01:000:0429 площею 4,5267 га;

:01:000:0154 площею 10,37 га;

:01:000:0155 площею 10,3686 га;

:01:000:0426 площею 4,5221 га;

:04:000:0073 площею 10,3717 га;

:07:000:0291 площею 7,4861 га;

:07:000:0289 площею 6,2279 га;

:05:000:0670 площею 7,9079 га;

:06:000:0130 площею 5,96 га;

:06:000:0091 площею 5,96 га;

:07:000:0249 площею 5,9093 га;

:01:000:0103 площею 10,5903 га;

:01:000:0106 площею 10,5363 га;

:01:000:0165 площею 10,6639 га;

:05:000:0596 площею 6,2955 га;

:05:000:0471 площею 5,87 га;

:01:000:0598 площею 1,6824 га;

:01:000:0599 площею 3,8106 га;

:01:000:0182 площею 10,4838 га;

:06:000:0117 площею 5,96 га;

:07:000:0827 площею 3,5313 га;

:05:000:0498 площею 6,1596 га;

:05:000:0576 площею 11,75 га;

:07:000:1273 площею 3,06 га;

:07:000:1275 площею 3,04 га;

:07:000:1276 площею 3,01 га;

:07:000:1274 площею 3,08 га;

:07:000:0273 площею 12,35 га;

:01:000:0170 площею 10,62 га;

:01:000:0160 площею 10,37 га;

:04:000:0054 площею 5,308 га;

:04:000:0057 площею 9,0346 га;

:04:000:0053 площею 5,4728 га;

:04:000:0055 площею 4,7118 га;

:04:000:0056 площею 5,4728 га;

:01:000:0353 площею 8,5541 га.

7. Зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Куліченка Дмитра Олександровича внести відомості у відповідні обліки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна про зняття арешту з майнових прав (речових прав), а саме права оренди земельних ділянок загальною площею 22,1478 га з кадастровими номерами:

:06:000:0186 площею 0,5145 га;

:04:001:0326 площею 10,372 га;

:04:000:0406 площею 6,6013 га;

:08:000:0331 площею 4,66 га.

8. Копію ухвали направити на адреси учасників справи.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України, з урахуванням п.4 Розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Ухвала оформлена у відповідності до ст.234 ГПК України

та підписана суддею 26 серпня 2020 року.

Суддя М.В.Мавродієва