У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

28 серпня 2020 року м. Чернігів справа № 927/762/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали заяви Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради (14035, м. Чернігів, вул. Академіка Павлова, 13) про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагрос ЛТД» (14005, м. Чернігів, просп. Миру, 80) 60 723 грн. 68 коп.

ВСТАНОВИВ:

21 серпня 2020 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагрос ЛТД» 60 723 грн 68 коп заборгованості по оплаті послуг, наданих згідно договору про надання послуг з утримання будинків для власників/орендарів (юридичних чи фізичних осіб) нежитлових приміщень, вбудованих або прибудованих до зазначених будинків від 01.07.2014 № 279н та договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 № 2/338.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на невиконання боржником зобов`язань за вищевказаними договорами.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне:

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку, зокрема, наказного провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Частинами 1, 2 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Виходячи із загальних засад наказного провадження та встановленого порядку розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та безспірність якої підтверджується доданими до заяви документами.

Обов`язкові вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до п. 2, 5 ч. 2 якої у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено офіційні електронні адреси, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (п. 4 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності з ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, належними, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд, згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи із наведених приписів даних норм, при зверненні заявника до господарського суду із заявою про видачу судового наказу та при викладенні обставин, на яких ґрунтуються вимоги заявника, останнім мають бути зазначені та надані належні, допустимі, достовірні та вірогідні докази, на підтвердження заявлених ним вимог та обставини їх виникнення.

Зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що Комунальне підприємство «Деснянське» Чернігівської міської ради пред`являє вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагрос ЛТД» про стягнення грошової заборгованості в розмірі 60 723,68 грн, а саме:

- 31 653,68 грн, за період з 01.06.2017 по 01.03.2019, за невиконання боржником умов договору про надання послуг з утримання будинків для власників/орендарів (юридичних чи фізичних осіб) нежитлових приміщень, вбудованих або прибудованих до зазначених будинків від 01.07.2014 № 279н, укладеного між КП «Деснянське» Чернігівської міської ради (виконавцем) та ТОВ «Лагрос ЛТД» (споживачем), предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд, а споживачем, який займає нежитлове приміщення в житловому будинку № 112а по вул. Шевченка в м. Чернігові, загальною площею 542,1 м2, своєчасної оплати цих послуг за встановленим тарифом у строки та на умовах, передбачених договором;

- 29 070,00 грн, за період з 01.03.2019 по 01.08.2020, за невиконання боржником умов договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 № 2/338, укладеного між Комунальним підприємством «Деснянське» Чернігівської міської ради (управителем) та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 112а, в особі начальника Управління житлово комунального господарства Чернігівської міської ради, предметом якого є зобов?язання управителя надавати співвласникам послуги з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 112а та зобов?язання співвласників оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, заявник, зокрема, вказує на те, що договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 № 2/338, укладено на виконання пунктів 1, 2 частини 1 статті 7 та підпункту 6 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а оскільки співвласники квартир та нежитлових приміщень у будинку є його співвласниками, вони зобов?язані забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Відповідно до Закону України «Про житлово комунальні послуги», послуга з утримання будинку та прибудинкової території змінена з 01.03.2019 на послугу з управління багатоквартирним будинком. Копію договору № 2/338 від 20.02.2019 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком було направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Лагрос ЛТД», що підтверджується ксерокопією чеку про поштове відправлення, яка додається заявником.

Згідно ст. 15 Закону України «Про житлово комунальні послуги», договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками.

У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування.

Приписами ч. 1 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 3 частини 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

У порушення ч. 1 ст. 148, п. 3 ч. 3 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, заявником до заяви про видачу судового наказу не подано належних та допустимих доказів, які б підтверджували той факт, що боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Лагрос ЛТД» є співвласником багатоквартирного будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 112а.

Відсутність таких документів не дає можливості суду встановити, що договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 № 2/338 укладений між сторонами у письмовій формі.

Також, зі змісту заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник пред`являє вимогу до боржника, зокрема, по договору про надання послуг з утримання будинків для власників/орендарів (юридичних чи фізичних осіб) нежитлових приміщень, вбудованих або прибудованих до зазначених будинків від 01.07.2014 № 279н про стягнення заборгованості по наданим послугам в розмірі 31 653,68 грн, за період з 01.06.2017 по 01.03.2019.

Проаналізувавши зміст договору про надання послуг з утримання будинків для власників/орендарів (юридичних чи фізичних осіб) нежитлових приміщень, вбудованих або прибудованих до зазначених будинків від 01.07.2014 № 279н, суд дійшов висновку, що умовами даного договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць; у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим (п. 2.1 договору), а також передбачено обов`язок споживача оплачувати послуги в установлені договором строки (п. 3.2.1. договору).

Отже, строк сплати за надані послуги за червень 2017 року до 10.07.2017р. включно, за липень 2017 року до 10 серпня 2017 року включно.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 260 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 255 цього Кодексу.

Частинами 1, 5 ст. 261 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Оскільки, заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу 21.08.2020, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції канцелярії суду, то з моменту виникнення права вимоги про сплату заборгованості за надані послуги по договору від 01.07.2014 № 279н за червень та липень 2017 року пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, що виключає можливість видачі судового наказу за такими вимогами.

Що стосується інших вимог до боржника, які ґрунтуються на договорі про надання послуг з утримання будинків для власників/орендарів (юридичних чи фізичних осіб) нежитлових приміщень, вбудованих або прибудованих до зазначених будинків від 01.07.2014 № 279н, то заявником до заяви про видачу судового наказу не подано жодних документів, які підтверджують помісячний розрахунок розміру спожитих послуг за спірний період, а також належних доказів, які підтверджують факт надання споживачу відповідних послуг (зокрема, актів приймання-передачі отриманих послуг).

Крім того, згідно з п. 3.4.2. договору про надання послуг з утримання будинків для власників/орендарів (юридичних чи фізичних осіб) нежитлових приміщень, вбудованих або прибудованих до зазначених будинків від 01.07.2014 № 279н, на заявника, як виконавця по даному договору, покладено обов?язок щомісячно надсилати споживачу рахунки за надані послуги через пошту.

Проте, самих рахунків за надані послуги та доказів їх направлення поштою боржнику заявник суду не надав.

Таким чином, із поданої заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Пунктами 3, 5, 8 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

У відповідності з ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 8 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 і 5 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить висновку про відмову Комунальному підприємству «Деснянське» Чернігівської міської ради у видачі судового наказу.

Керуючись ст. 12, 147, 148, 152, 153, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Комунальному підприємству «Деснянське» Чернігівської міської ради у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лагрос ЛТД» 60 723 грн 68 коп заборгованості по оплаті послуг, наданих згідно договору про надання послуг з утримання будинків для власників/орендарів (юридичних чи фізичних осіб) нежитлових приміщень, вбудованих або прибудованих до зазначених будинків від 01.07.2014 № 279н та договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 20.02.2019 № 2/338.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Дата набрання ухвалою законної сили 28.08.2020р.

Суддя А.С.Сидоренко