ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.09.2020 Справа№ 914/2138/20

Суддя Господарського суду Львівської області Король М.Р. за участю секретаря судового засідання Чорної І.Б., розглянувши

заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю спільного малого підприємства «ТІП-ТОП»

про: забезпечення позову до пред`явлення позову

інші особи, які можуть отримати статус учасника справи:

1) Товариство з обмеженою відповідальністю «КАЛУШ БРОВАР ДИСТРИБ`ЮШЕН» в особі Калуської філії ТОВ «КАЛУШ БРОВАР ДИСТРИБ`ЮШЕН»

2) Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ АГРОХІМ УКРАЇНА»

3) Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович

Представники заявника та інших осіб, котрі можуть мати статус учасника справи, в судове засідання не з`явились,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2020р. на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю спільного малого підприємства «ТІП-ТОП» (надалі по тексту - «Заявник»), інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «КАЛУШ БРОВАР ДИСТРИБ`ЮШЕН», 2) Товариство з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ АГРОХІМ УКРАЇНА», 3) Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький Ігор Миронович, про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Ухвалою від 25.08.2020 р. суд призначив вказану заяву до розгляду в судовому засіданні на 03.09.2020 р.

Розглянувши вищевказану заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову, яку зареєстровано відділом автоматизованого документообігу та обробки інформації за вх.№2261/20, суд зазначає наступне:

в обґрунтування поданої заяви Заявник зазначив, що 14.08.2020р. ним помилково перераховано на рахунок Калуської філії ТОВ «КАЛУШ БРОВАР ДИСТРИБ`ЮШЕН» грошові кошти в сумі 88823,20грн. При цьому, у відповідь на звернення Заявника, листом №60 від 14.08.2020р. Калуська філія ТОВ «КАЛУШ БРОВАР ДИСТРИБ`ЮШЕН» підтвердила зарахування на свій рахунок зазначених грошових коштів, однак, відмовила у їх поверненні через накладення арешту на банківський рахунок. Беручи до уваги викладене, Заявник зазначив, що він має намір звернутися до суду з позовом до ТОВ «КАЛУШ БРОВАР ДИСТРИБ`ЮШЕН» в особі Калуської філії ТОВ «КАЛУШ БРОВАР ДИСТРИБ`ЮШЕН» та ТОВ «ХАРВЕСТ АГРОХІМ УКРАЇНА» про визнання права власності на грошові кошти та зняття з них арешту. Водночас, за відсутності на банківських рахунках ТОВ «КАЛУШ БРОВАР ДИСТРИБ`ЮШЕН» грошових коштів, а також відсутності у боржника майна для задоволення вимог стягувача, існує ризик невиконання (утруднення виконання) судового рішення, якщо таке буде ухвалено на користь позивача, оскільки за час судового розгляду справи, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. може звернути стягнення на вищевказані помилково перераховані грошові кошти.

Беручи до уваги викладене вище, Заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

1) накладення арешту на грошові кошти у межах суми 88823,20грн., що знаходяться на рахунку Калуської філії ТОВ «КАЛУШ БРОВАР ДИСТРИБ`ЮШЕН» № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», на які накладено арешт відповідно до постанови приватного виконавця Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про арешт коштів боржника від 12.08.2020 у виконавчому провадженні №62799423;

2) заборони приватному виконавцю Львівської області Білецькому Ігорю Мироновичу вчиняти будь-які дії із звернення стягнення на грошові кошти в межах суми 88823,20грн., що знаходяться на рахунку Калуської філії ТОВ «КАЛУШ БРОВАР ДИСТРИБ`ЮШЕН» № НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк», на які накладено арешт відповідно до постанови про арешт коштів боржника від 12.08.2020 у виконавчому провадженні №62799423.

Згідно зі ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п.1,4 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Суд може застосовувати кілька заходів забезпечення позову (ч.3 ст.137 ГПК України).

Як встановлено судом та підтверджується долученою до заяви про забезпечення позову постановою про арешт коштів боржника від 12.08.2020р., прийнятою приватним державним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем, на грошові кошти Калуської філії ТОВ «КАЛУШ БРОВАР ДИСТРИБ`ЮШЕН», в тому числі, що містяться на відкритих рахунках у АБ «Укргазбанк», накладено арешт в межах виконавчого провадження №62799423 щодо виконання наказу Господарського суду Львівської області від 20.01.2020р. у справі №914/1814/19.

Оцінюючи доводи вищевказаної заяви та перспективу звернення заявником з позовом про визнання права власності на грошові кошти та зняття з них арешту, суд звертає увагу на те, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага у відповідності до ст. 177 ЦК України. Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. (ст. 179 ЦК України). Статтею 187 ЦК України визначено, що річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Натомість, річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною. У відповідності до ч.1 ст. 192 ЦК України, законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня.

З аналізу вищенаведених норм слідує, що грошові кошти є замінними, оскільки мають лише родові ознаки, а тому суд приходить до висновку, що накладення арешту на банківський рахунок боржника в процесі виконання судового рішення, котре вже набрало законної сили, не може унеможливити чи ускладнити виконання рішення суду у справі з розгляду позову, з котрим заявник має намір звернутись до суду.

Частиною 1 ст. 327 ГПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Стаття 326 ГПК України вказує, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

У рішенні Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012 вказано, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Також, Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 у справі №5-рп/2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Враховуючи викладене, забезпечення позову у цій справі визначеним Заявником шляхом матиме наслідком зупинення стягнення на підставі наказу від 20.01.2020р. у справі №914/1814/19, а відтак, зупинення виконання рішення суду, що суперечить нормам Конституції України та принципам Господарського процесуального кодексу України.

Більше того, відповідно до позиції, викладеної Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.6.4 постанови від 25.02.2019р. у справі №908/658/18, п.14 постанови від 15.01.2019р. у справі №915/870/18, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.6.4 постанови від 25.02.2019р. у справі №908/658/18, п.14 постанови від 15.01.2019р. у справі №915/870/18).

Разом з тим, забезпечення позову у цій справі визначеним Заявником шляхом порушить право Товариства з обмеженою відповідальністю «ХАРВЕСТ АГРОХІМ УКРАЇНА» на виконання рішення у справі №914/1814/19 та на отримання грошових коштів, котрі підлягають стягненню відповідно до такого рішення.

За приписами ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Беручи до уваги викладене, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю спільного малого підприємства «ТІП-ТОП» про забезпечення позову до пред`явлення позову відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повний текст ухвали складено 08.09.2020 р.

Суддя М.Р. Король