ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 серпня 2020 року м.Херсон Справа № 923/487/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику (повідомлення) сторін, справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АМАКО Україна" код 21665011, юридична адреса: вул. Броварська, 2, с. Проліски, Бориспільського району, Київської області, 08322;

до Відповідача: Приватного сільськогосподарського підприємства "Садове" код 30713404, вул. Паркова, 3, с.Садове, Голопристанського району, Херсонської області, 75622;

про стягнення збитків 83333,33 грн., внаслідок порушення зобов`язання

без виклику сторін

26.05.2020 до Господарського суду Херсонської області, надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАКО Україна» (надалі - ТОВ «АМАКО Україна», позивач) до Приватного сільськогосподарського підприємства «САДОВЕ» (надалі - ПСП «САДОВЕ», відповідач) про стягнення збитків, завданих внаслідок порушення зобов`язання в розмірі 83333,33 грн. та судового збору, через порушення реєстрації коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на виконання Договору 14236/353974 про поставку фронтальної зрошувальної машини із забором води з каналу WESTERN (модель: CP600), в кількості одна одиниця.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем умов Договору, а саме порушенням вимог Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України №1307 від 31.12.2015. Відповідач у визначений строк не зареєстрував розрахунки коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних: №297 від 22.03.2019 на загальну суму 50000,00 грн., сума ПДВ 8333,33 грн.; №318 від 26.03.2019 на загальну суму 100000,00 грн., сума ПДВ 16666,67 грн.; №319 від 29.03.2019 на загальну суму 350000,00 грн., сума ПДВ 58333,33 грн., що підтверджується витягом з Єдиного реєстру податкових накладних за №479701 від 04.05.2020, чим позбавив можливості Позивача скористатись правом на зменшення податкових зобов`язань на суму 83333,33 грн.

Ухвалою суду від 28.05.2020 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

При відкритті провадження в справі судом встановлено строк Відповідачу, відповідно до ст.ст. 251,252 ГПК України, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи): заяв по суті справи (відзив, заперечення); заяв з процесуальних питань (у разі їх наявності); копій статутних та реєстраційних документів. Роз`яснено Відповідачу, що відповідно до ч.2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання заяв по суті справи у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено строк Позивачу, відповідно до ст. 251, 252 ГПК України, протягом п`яти днів з дня отримання відзиву (якщо такий буде поданий), для подання суду (з доказами надіслання іншим учасникам справи): заяв по суті справи (відповідь на відзив); заяв з процесуальних питань (у разі їх наявності).

Позивач належним чином повідомлений про розгляд справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання ухвали про відкриття провадження у справі -06.06.2020.

Ухвала суду про відкриття провадження в справі від 28.05.2020, одержана Відповідачем за адресою його державної реєстрації згідно даних ЄДРПОУ 04.06.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №023.

Станом на дату ухвалення цього рішення відповідач не подав відзиву на позов, заяв та клопотань процесуального характеру не надходило.

Позивачем дотримано вимоги ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) щодо подання доказів разом з поданням позовної заяви, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою прийнято судом до розгляду.

Заяв та клопотань процесуального характеру позивач не подавав.

Суд дійшов висновку, що враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, справа може бути розглянута за наявними у ній документами.

Відповідно до ч.1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ ГПК України.

Частиною 3 статті 252 цього Кодексу визначено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон України від 30.03.2020 № 540-IX), яка діяла до 16.07.2020) було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон України від 18.06.2020 № 731-IX), згідно розділу І якого внесено зміни до законодавчих актів України, зокрема, пункт 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України викладено в такій редакції: « 4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

За змістом п. 2 розділу ІІ Закону України від 18.06.2020 № 731-IX, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» в редакції Закону України від 30.03.2020 р. № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18.06.2020 р. № 731-IX. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом України від 18.06.2020 № 731-IX.

Проте, протягом 20-денного строку після набрання чинності Законом України від 18.06.2020 № 731-IX та станом на дату ухвалення цього рішення учасники справи не подавали заяви про продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом України від 18.06.2020 № 731-IX.

Відповідно до ч.8 ст 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов розгляд справи, у відповідності до ч.9 ст.165 ГПК України, здійснений за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.11.2018 між ТОВ «АМАКО УКРАЇНА» (надалі Продавець, позивач) та ПСП «САДОВЕ» (надалі - Покупець, відповідач у справі) укладено договір поставки №14236/353974 (надалі - Договір) за п.1.1. якого Продавець поставляє, а Покупець приймає та зобов`язується оплатити сільськогосподарську техніку, а саме: Фронтальна зрошувальна машина з забором води з каналу WESTERN (модель: CP600, Серійний номер: 996LD110.19), в кількості одна одиниця, виробник Alkhorayef (Саудівська Аравія), надалі іменоване як «Товар» на умовах визначених Договором. П.1.2. Договору вказано, що технічні характеристики, склад та вартість Товару за номенклатурою визначаються в Специфікації (Додаток №1 до Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору, загальна вартість Товару, з урахуванням ПДВ, складає гривневий еквівалент 214000,00 доларів США, що підлягає сплаті по Курсу перерахунку.

На виконання умов п.5.1 Договору, 17.12.2018 Відповідач здійснив попередню оплату коштів на банківський рахунок Позивача в сумі 700 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою ПАТ «АБ «УКРГАЗБАНК» від 17.12.2018. В зв`язку з чим, Позивачем 17.12.2018 складено податкову накладну за №61339 та зареєстрував її в Єдиному реєстрі податкових накладних (№), що підтверджується квитанцією від 26.12.2018 про реєстрацію податкової накладної.

Скориставшись зареєстрованою з боку Позивача податковою накладною, Відповідач отримав право на податковий кредит, в період його виникнення та суму ПДВ на свій електронний рахунок.

08 січня 2019 року між TOB «АМАКО УКРАЇНА» та ПСП «САДОВЕ» була укладена Угода про розірвання Договору №14236/353974 від 27.11.2019 року, відповідно до якої ТОВ «АМАКО УКРАЇНА» зобов`язалось повернути ПСП «САДОВЕ» сплачені за Договором кошти в сумі 700000,00 (сімсот тисяч) гривень 00 коп.

Виконуючи умови Угоди про розірвання договору, ТОВ «АМАКО УКРАЇНА» здійснило повернення коштів на рахунок ПСП «САДОВЕ», з урахуванням податку на додану вартість, а саме:

- 15.01.2019 року, в сумі 100000,00 грн., відповідно до платіжного доручення №831;

- 08.02.2019 року, в сумі 60000,00 грн., відповідно до платіжного доручення №;

- 12.02.2019 року, в сумі 40000,00 грн., відповідно до платіжного доручення №;

- 22.03.2019 року, в сумі 50000,00 грн., відповідно до платіжного доручення №;

- 26.03.2019 року, в сумі 100000,00 грн., відповідно до платіжного доручення №;

- 29.03.2019 року, в сумі 350000,00 грн., відповідно до платіжного доручення №.

Враховуючи суму повернутих коштів, Позивач склав такі розрахунки коригування до податкової накладної:

- №31 від 15.01.2019 р. на загальну суму 100000,00грн, сума ПДВ - 16666,67 грн.;

- №118 від 08.02.2019 р. на загальну суму 60000,00грн, сума ПДВ - 10000,00 грн.;

- №130 від 12.02.2019 р. на загальну суму 40000,00грн, сума ПДВ - 6666,67 грн.;

- №297 від 22.03.2019 р. на загальну суму 50000,00грн, сума ПДВ - 8333,33 грн.;

- №318 від 26.03.2019 р. на загальну суму 100000,00грн, сума ПДВ - 16666,67 грн.;

- №319 від 29.03.2019 р. на загальну суму 350000,00грн, сума ПДВ - 58333,33 грн.; та надіслав ці розрахунки коригування Відповідачу через сервіс електронного документообігу «Медок» для подальшої їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується наступними документами:

- квитанція №1 від 20.02.2019 р., до розрахунку коригування №31 від 15.01.2019 р.;

- квитанція №1 від 04.03.2019 р., до розрахунку коригування №118 від 08.02.2019 р.;

- квитанція №1 від 04.03.2019 р., до розрахунку коригування №130 від 12.02.2019 р.;

- повідомлення про доставку документа від 19.09.2019 р., до розрахунку коригування №297 від 22.03.2019 р.;

- повідомлення про доставку документа від 19.09.2019 р., до розрахунку коригування №318 від 26.03.2019 р.;

- повідомлення про доставку документа від 19.09.2019 р., до розрахунку коригування №319 від 29.03.2019 р.

Погоджуючись з правомірністю вимог Позивача щодо реєстрації розрахунків коригувань до податкової накладної, Відповідач здійснив реєстрацію розрахунків коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних:

-№31 від 15.01.2019 р. на загальну суму 100000,00грн, сума ПДВ - 16666,67 грн.;

-№118 від 08.02.2019 р. на загальну суму 60000,00грн, сума ПДВ - 10000,00 грн.;

-№130 від 12.02.2019 р. на загальну суму 40000,00грн, сума ПДВ - 6666,67 грн.; що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру податкових накладних за №479701 від 04.05.2020.

Однак, Відповідач у визначений строк не зареєстрував такі розрахунки коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- №297 від 22.03.2019 р. на загальну суму 50000,00грн, сума ПДВ - 8333,33 грн.;

- №318 від 26.03.2019 р. на загальну суму 100000,00грн, сума ПДВ - 16666,67 грн.;

- №319 від 29.03.2019 р. на загальну суму 350000,00 грн., сума ПДВ - 58333,33 грн., що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру податкових накладних за №479701 від 04.05.2020 р., цим самим позбавив можливості Позивача скористатись правом на зменшення податкових зобов`язань на суму 83333,33грн.

З метою спонукання до реєстрації розрахунків коригувань, Позивачем була направлена Відповідачу претензія від 27.09.2019 року за вих. №8812, однак за результатами розгляду претензії Відповідач не зареєстрував розрахунки коригування за №297 від 22.03.2019 р., №318 від 26.03.2019 р., №319 від 29.03.2019 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач неодноразово подавав до Державної податкової служби України заяви про порушення покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування (додаток №8 до податкової декларації з податку на додану вартість), в яких вказував про порушення Відповідачем строків реєстрації розрахунків коригування, а саме:

- заява до податкової декларації з ПДВ за жовтень 2019 року, отримання заяви ДПС України підтверджується квитанцією №2 від 19.11.2019 р.;

- заява до податкової декларації з ПДВ за грудень 2019 року, отримання заяви ДПС України підтверджується квитанцією №2 від 20.01.2020 р.;

- заява до податкової декларації з ПДВ за січень 2020 року, отримання заяви ДПС України підтверджується квитанцією №2 від 19.02.2020 р.;

- заява до податкової декларації з ПДВ за лютий 2020 року, отримання заяви ДПС України підтверджується квитанцією №2 від 19.03.2020 р.;

У відповідь на подані заяви про порушення покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, Офісом великих платників податків ДПС України надано відповідь від 02.04.2020 року за №13797/10/20-10-44-05-11 про скерування запиту про проведення податкової перевірки Відповідача до ГУ ДПС у Херсонській області, однак відповіді про результати податкової перевірки не надійшло. (а.с.60).

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного суду, викладену у постанові від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18, позивачем обрано належний спосіб захисту.

Нормами Податкового кодексу України, а саме абз. а п. 185.1 ст. 185, встановлено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

П. 187.1 ст. 187 унормовано, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником

П. 198.1 ст. 198 ПК України: до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, зокрема, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

П. 198.3. ст. 198 ПК України: податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

П. 198.5. ст. 198 ПК України: платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації.

П. 198.6. ст. 198 ПК України: не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Відповідно до п.21 «Порядку заповнення податкової накладної», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України за №1307 від 31.12.2015 р., у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V Податкового кодексу України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної (далі - розрахунок коригування) за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Відповідно до п.25 «Порядку заповнення податкової накладної», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України за №1307 від 31.12.2015 р., розрахунок коригування, складений постачальником (продавцем) товарів (послуг) до податкової накладної, яка видана їх отримувачу платнику податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику (продавцю), для чого постачальник (продавець) надсилає складений розрахунок коригування отримувачу (покупцю). З цією метою постачальник (продавець) складає у загальному порядку розрахунок коригування, у верхній лівій частині якого робить відповідну помітку "X", та надсилає його отримувачу (покупцю). Накладання електронних цифрових підписів посадових осіб постачальника (продавця) та отримувача (покупця) на такий розрахунок коригування здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, з метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних /розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних /розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Нормами ст.216 Господарського кодексу України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими:

потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі;

сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі;

у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції.

Згідно ст. 217 ГК України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Статтею 218 ГК України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності. якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором. суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Господарське правопорушення складається з чотирьох елементів, які в теорії права називаються умовами господарсько-правової відповідальності: факт господарського правопорушення; шкода, завдана правопорушенням; причинний зв`язок між протиправною поведінкою порушника і завданою шкодою; вина правопорушника.

Згідно з ч. 1 ст. 225 ГК України збитками є: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

З матеріалів справи вбачається наступне. Господарське правопорушення - це протиправна дія або бездіяльність суб`єкта підприємницької діяльності, яка не відповідає вимогам права, не узгоджується з юридичними обов`язками зазначеного суб`єкта, порушує права іншого учасника відносин або третіх осіб.

Факт господарського правопорушення, який у даному випадку полягає у бездіяльності ПСП «САДОВЕ» і не вчиненні ним, передбачених податковим законодавством дій, не проведення реєстрації розрахунків коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом термін.

Шкода завдана правопорушенням полягає у неможливості Позивачем нарахувати суму податку, що відносяться до податкового кредиту у розмірі 83333,33 грн.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою (бездіяльністю) порушника і завданою шкодою - це об`єктивний зв`язок між дією (бездіяльністю) тієї чи іншої особи і певним наслідком.

Відповідно до п. 201.10 ст.201 ПК України, у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних /розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ніш протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Позивачем доведено факт понесення ним втрати майнового характеру, що зумовлено виключно протиправною бездіяльністю відповідача щодо не здійснення коригувань реєстрації податкової накладної і які стали невідворотнім результатом порушення відповідачем вимог права.

Вина правопорушника.

Згідно норм ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Тобто виною є невжиття усіх залежних від порушника заходів щодо запобігання правопорушенню. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання за відсутності його вини лише у випадках, встановлених договором або законом.

Суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідач не вчинив всіх залежних від нього заходів щодо забезпечення реєстрації розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом термін, в результаті чого Позивач втратив можливість скористатись правом на зменшення податкових зобов`язань на суму 83333,33 грн.

Судом встановлено, що наявні усі елементи складу господарського правопорушення, а тому вина відповідача у завданні збитків позивачеві на суму 83333,33 грн. доведена відповідними обставинами.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17 та від 03.12.2018 у справі №908/76/18.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ТОВ «АМАКО Україна» про стягнення з ПСП «САДОВЕ» збитків в розмірі 83333,33 грн. заявлено обґрунтовано та такі вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до норм ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 123, 129, 165-167, 232, 233, 236-241,251 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «САДОВЕ» (75622, Херсонська область, Голопристанський район, с. Садове, вул. Паркова, 3, ідентифікаційний код 30713404) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АМАКО УКРАЇНА» (08322, Київська область, Бориспільський район, с.Проліски, вул.Броварська, 2, ідентифікаційний код 21665011) 83333,33 грн. збитків, 2102,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних Положень Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 01.09.2020.

Суддя Т.Г. Пінтеліна