ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2020 Справа № 917/889/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Весо"

до Приватного підприємства "Полтавазв"язокбуд"

про стягнення 54474,09 грн.

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Весо" до Приватного підприємства "Полтавазв"язокбуд" про стягнення 54474,09 грн. згідно договору оренди частини нежитлового приміщення від 30.11.2017р., у тому числі: 50011,90 грн. боргу з орендної плати, 2303,53 грн. компенсації вартості використаної електричної енергії, 2158,66 грн. пені; а також 2102,00 грн. судових витрат.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за оренду приміщення.

Ухвалою від 04.06.2020 встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи. Зокрема було встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов (а.с.59-60).

Ухвала від 04.06.2020р. вважається врученою відповідачу 12.06.2020р. згідно довідки - відмітки поштового відділення на конверті (а.с.63).

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ Х Прикінцевих положень ГПК України доповнено пунктом 4, відповідно до якого строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено карантин з 12.03.2020 на усій території України. який продовжено до 22.06.2020 - постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 та до 31.07.2020 - постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 р. № 500.

В Законі України від 18 червня 2020 року № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 731-IX) встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон № 731-IX набрав чинності 17 липня 2020 року.

Отже, строк для подання відзиву закінчився 07.08.2020.

Згідно ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі були вчинені наступні процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2020р. даний позов було передано на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.51).

За ухвалою суду від 04.06.2020 року відкрито провадження у справі № 917/889/20, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.59-60).

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) сторони суду не надали.

Про відкриття провадження у справі позивач повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленнями від 11.06.2020р. (а.с.61).

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 04.06.2020р., надіслана відповідачу на адресу: вул. Європейська, буд.2, к.413, м. Полтава, 36009 повернулася до суду з відміткою поштового відділення про те, що адресат вибув (а.с.62-65).

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.06.2020р. Приватне підприємство "Полтавазв"язокбуд" зареєстроване за адресою: вул. Європейська, буд.2, к.413, м. Полтава, 36009 (а.с.56-58).

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Оскільки ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належно адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання відповідачем кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведе зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Таким чином, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України ухвала суду від 04.06.2020р. вважається врученою відповідачу.

Також, на офіційному сайті Судової влади України 04.06.2020 було розміщено відповідне оголошення про розгляд цієї справи (а.с.66).

З метою належного повідомлення відповідача про розгляд цієї справи, суд 23.06.2020 надіслав ухвалу від 04.06.2020р. засновнику відповідача - Ївженко Р. О. на адресу зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.68). Проте, це відправлення повернулося до суду з відміткою про те, що адресат за вказаною адресою не проживає (а.с.69-71).

Отже, суд вчинив всі можливі дії для належного та своєчасного повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Господарським судом було створено сторонам належні умови для реалізації їх процесуальних прав.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Весо" (позивачем) та Приватним підприємством "Полтавазв"язокбуд" (відповідачем) укладено договір оренди частини нежитлового приміщення від 30.11.2017р. (далі - Договір); (а.с.11-15).

Відповідно до п.1.1, 1.2, 1.3, 2.1 Договору позивач, як орендодавець, передає, а відповідач (орендар) приймає у тимчасове платне користування нежитлове приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, 2, офіс. 413. Загальна площа приміщення, що орендується 22,5 кв.м. Приміщення надається для розміщення офісу.

Згідно з п. 3.1. Договору передача приміщення здійснюється за актом приймання-передачі приміщення. Акт приймання-передачі підписується уповноваженими сторін, що свідчить про фактичну передачу приміщення в оренду.

Згідно з п. 3.2. Договору нарахування орендної плати та сплати всіх передбачених цим договором платежів проводиться з дати підписання акта приймання-передачі приміщення.

Згідно п.4.1, 4.2, 4.3 Договору, договір набирає чинності з 01.12.2017 року і діє по 31.12.2018 року. При припиненні дії договору сплачена наперед орендна плата орендарю не повертається. Якщо жодна сторона за один місяць до закінчення терміну дії цього договору не заявить про наміри його розірвати, даний договір автоматично пролонгується на наступні дванадцять місяців.

Додатковою угодою від 20.12.2019.р до договору сторони продовжили строк дії договору до 31.12.2020р. (а.с.17).

Згідно п.5.1. Договору орендна плата складається з: основної та змінної частини (компенсація використаної електроенергії). Основна орендна плата складає 138,00 грн. за 1 (один) кв.м. з урахуванням ПДВ. З 01.01.2018 основна орендна плата складатиме 155,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно 5.2. Договору загальна сума основної орендної плати складає 3105,00 грн., в тому числі ПДВ. З 01.01.2018 р. загальна сума основної орендної складатиме 3487,50 грн. в тому числі ПДВ.

Додатковою угодою від 16.11.2018.р до Договору сторони встановили розмір основної орендної плати з 01.12.2018р. - 4050,00 грн., з 01.01.2019 - 4500,00грн. з урахуванням ПДВ (а.с.16).

Додатковою угодою від 20.12.2019.р до Договору сторони встановили загальний розмір основної орендної плати з 01.12.2020р. - у сумі 5625,00грн. з урахуванням ПДВ (а.с.17).

Згідно п.5.3. Договору орендна плата нараховується та сплачується на підставі зазначеного договору та/або рахунків в безготівковому порядку на рахунок Орендодавця не пізніше 5 (п`ятого) числа поточного місяця оренди.

Факт передачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Весо" вказаного приміщення відповідачу в оренду підтверджується двостороннє підписаним актом приймання-передачі від 01.12.2017р. (а.с.18).

На оплату орендної плати за період квітень 2019р. - березень 2020р. та її змінної частини (компенсації вартості використаної електричної енергії) за період лютий 2019р. - жовтень 2019р. позивач виписав відповідачу наступні рахунки-фактури:

рахунок-фактуру № В-00000537 від 05.03.2019р. на загальну суму 4735,90 грн. (у тому числі 4500,00 грн. орендної плати за квітень 2019 та 235,90 грн. змінної частини за лютий 2019р.);

рахунок-фактуру № В-00000733 від 09.04.2019р. на загальну суму 4545,83 грн. (у тому числі 4500,00 грн. орендної плати за травень 2019 та 45,83 грн. змінної частини за березень 2019р.);

рахунок-фактуру № В-00000935 від 07.05.2019р. на загальну суму 4520,12 грн. (у тому числі 4500,00 грн. орендної плати за червень 2019 та 20,12 грн. змінної частини за квітень 2019р.);

рахунок-фактуру № В-00001133 від 19.06.2019р. на загальну суму 4715,83 грн. (у тому числі 4500,00 грн. орендної плати за липень 2019 та 215,83 грн. змінної частини за травень 2019р.);

рахунок-фактуру № В-00001329 від 15.07.2019р. на загальну суму 5097,13 грн. (у тому числі 4500,00 грн. орендної плати за серпень 2019 та 597,13 грн. змінної частини за червень 2019р.);

рахунок-фактуру № В-00001523 від 01.08.2019р. на загальну суму 4883,15 грн. (у тому числі 4500,00 грн. орендної плати за вересень 2019 та 383,15 грн. змінної частини за липень 2019р.);

рахунок-фактуру № В-00001723 від 09.09.2019р. на загальну суму 4804,00 грн. (у тому числі 4500,00 грн. орендної плати за жовтень 2019 та 304,00 грн. змінної частини за серпень 2019р.);

рахунок-фактуру № В-00001912 від 02.10.2019р. на загальну суму 4977,35 грн. (у тому числі 4500,00 грн. орендної плати за листопад 2019 та 477,35 грн. змінної частини за вересень 2019р.);

рахунок-фактуру № В-00002107 від 05.11.2019р. на загальну суму 4524,22 грн. (у тому числі 4500,00 грн. орендної плати за грудень 2019 та 24,22 грн. змінної частини за жовтень 2019р.);

рахунок-фактуру № В-00000828 від 02.01.2020р. на загальну суму 5625,00 грн. основної орендної плати за січень 2020р.;

рахунок-фактуру № В-00000180 від 17.01.2020р. на загальну суму 5625,00 грн. основної орендної плати за лютий 2020р.;

рахунок-фактуру № В-00000829 від 11.03.2020р. на загальну суму 5625,00 грн. основної орендної плати за березень 2020 р. (а.с.32-42).

Таким чином, загальна сума до сплати за вказаними рахунками становить 59678,53 грн. (у тому числі 57375,00 грн. основної орендної плати та 2303,53 грн. змінної частини).

Відповідач орендну плату сплатив частково, залишок заборгованості становить 52315,43 грн. (у тому числі 50011,90 грн. основної орендної плати та 2303,53 грн. змінної частини).

Позивач звертався до відповідача з претензією від 14.04.2020р., в якій вимагав сплатити заборгованість з орендної плати та з компенсації використаної електроенергії (а.с.19) Факт вручення відповідачу цієї претензії підтверджується підписом та печаткою відповідача на ній (а.с.19).

Відповідач гарантійним листом визнав існування боргу перед позивачем у сумі 52315,43 грн. за договором оренди частини нежитлового приміщення від 30.11.2017р. та зобов`язався до 30.04.2020р. сплатити заборгованість у сумі 52315,43 грн. у повному обсязі (а.с.22).

Відповідач оплати боргу не здійснив. Наявність заборгованості в сумі 52315,43 грн. підтверджується актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2019-13.04.2020 (а.с.21).

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до вимог ст. ст. 626-629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 13, 74 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного, доказів сплати боргу відповідач суду не надав.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 50011,90 грн. боргу з орендної плати та 2303,53 грн. боргу зі змінної частини орендної плати (компенсації вартості електричної енергії) підлягають задоволенню.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

В ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно п.8.1 Договору орендар несе відповідальність за затримку сплати орендних платежів, передбачених цим договором, у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки від суми заборгованості.

Позивач нарахував 2158,66 грн. пені за періоди 06.11.2019-15.05.2020 на зобов`язання зі сплати орендної плати за період грудень 2019 - травень 2020. (у тому числі: на зобов`язання за грудень 2019 - 546,53 грн. пені за період 06.11.2019 - 06.05.2020, на зобов`язання за січень 2020 - 561,98 грн. пені за період 06.12.2019 - 15.05.2020, на зобов`язання за лютий 2020 - 428,94 грн. пені за період 06.01.2020 - 15.05.2020, на зобов`язання за березень 2020 - 304,92 грн. пені за період 06.02.2020 - 15.05.2020, на зобов`язання за квітень 2020 - 206,86 грн. пені за період 06.03.2020 - 15.05.2020, на зобов`язання за травень 2020 - 109,43 грн. пені за період 06.04.2020 - 15.05.2020); (а.с.4-6).

Проте при визначенні початку періоду нарахування пені, позивач не взяв до уваги умови п.5.3. договору, в якому вказується, що орендна плата нараховується та сплачується на рахунок орендодавця не пізніше 5 числа поточного місяця оренди.

Отже, відсутні підстави для нарахування пені за місяць, що передує місяцю оренди.

З врахуванням викладеного, суд встановив, що за зобов`язаннями зі сплати орендної плати за період грудень 2019 - травень 2020 пеню слід нараховувати відповідно з 06.12.2019, 06.01.2020, 06.02.2020, 06.03.2020, 06.04.2020, 06.05.2020.

Після проведення перерахунку судом встановлена належна до стягнення сума пені 1507,06 грн. В цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

В частині стягнення 651,60 грн. пені за несвоєчасну оплату орендних платежів у позові слід відмовити за безпідставністю цих вимог.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі, що складаються з судового збору. Витрати на професійну допомогу позивачем не заявлені.

Суд встановив, що при подачі даного позову позивачем сплачено 2102,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 26.05.2020 № 3339 (а.с.10). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 27.05.2020 (а.с.52).

Відповідно до ч. 1 та ч. 9 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 2102,00 грн. покладається на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 252, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Полтавазв"язокбуд" (вул. Європейська, буд.2, к.413, м. Полтава, 36009; ідентифікаційний код 37709771) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Весо" (вул. Європейська, буд.2, к.403, м. Полтава, 36014; ідентифікаційний код 35658469) 50011грн. 90коп. боргу з орендної плати, 2303грн. 53коп. боргу з відшкодування змінної частини (вартості електроенергії), 1507грн. 06коп. пені, 2102грн. 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області).

Дата складення повного судового рішення: 28.08.2020

Суддя Т. М. Безрук