ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" серпня 2020 р. Cправа № 902/686/20

Суддя господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали

за заявою: Головного управління ДПС у Вінницькій області

до: Публічного акціонерного товариства "Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва"

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

В провадженні судді Лабунської Т.І. перебуває справа № 902/686/20 за заявою Головного управління ДПС у Вінницькій області про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Вінницьке управління механізації і автотранспорту будівництва".

26.08.2020 до суду надійшла заява Головного управління ДПС у Вінницькій області б/н від 26.08.2020 (вх.№ 01-36/588/20) про визнання кредиторських вимог, яку у відповідності до Положення про автоматизовану систему документообігу суду передано на розгляд раніше визначеному складу суду - судді Лабунській Т.І.

Разом з тим, в період з 10.08.2020 по 06.09.2020 суддя Лабунська Т.І. перебуває у відпустці.

За розпорядженням керівника апарату суду від 26.08.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл заяви Головного управління ДПС у Вінницькій області б/н від 26.08.2020 про визнання кредиторських вимог у справі № 902/686/20, за результатами якого дану заяву передано на розгляд судді Тісецького С.С.

Дослідивши матеріали кредиторської заяви, суд дійшов наступного висновку, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУ з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 45 КУ з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч.3 ст. 45 КУ з процедур банкрутства, до заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 10 п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", за подання до господарського суду заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом встановлено ставку судового збору, а саме: 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020 рік", установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року 2 102,00 грн.

З врахуванням наведених приписів законодавства, за подання вказаної вище заяви, кредитору слід було сплатити судовий збір у сумі 4 204,00 грн.

Однак, при огляді зазначеної заяви, судом встановлено, що заявником не надано суду доказів в підтвердження сплати судового збору за подання кредиторської заяви у розмірі встановленого Законом.

Статтею 46 КУ з процедур банкрутства встановлено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви конкурсного кредитора здійснює перевірку її відповідності вимогам цього Закону. У разі якщо заяву кредитора подано без дотримання вимог цього Кодексу, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов`язаний їх усунути. Якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому разі господарський суд постановляє ухвалу про повернення заяви.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку повідомити заявника про недоліки поданої заяви та зобов`язати кредитора їх усунути в строк не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 2, 9 (ч. 4), 45, 46 КУ з процедур банкрутства, ст.ст. 18, 234, 235 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Повідомити Головне управління ДПС у Вінницькій області про недоліки, виявлені судом при огляді заяви б/н від 26.08.2020 року (вх.№ 01-36/588/20) про визнання конкурсних кредиторських вимог до боржника у справі № 902/686/20, зокрема, щодо відсутності доказів сплати судового збору за подання до суду кредиторської заяви .

2. Зобов`язати Головне управління ДПС у Вінницькій області усунути недоліки, виявлені судом при огляді заяви б/н від 26.08.2020 року про визнання конкурсних кредиторських вимог в строк: не пізніше десяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

3. Ухвалу направити згідно переліку рекомендованим листом.

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею - 28.08.2020 року. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тісецький С.С.

віддрук.прим.:

1 - до справи

2 - ГУ ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028);