ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" вересня 2020 р. Справа № 924/845/15

Господарський суд Хмельницької області у складі колегії суддів: Муха М.Є. (головуючий), Кочергіна В.О., Субботіна Л.О., за участю секретаря судового засідання Попика О.В. розглянувши матеріали скарги на дії державного виконавця у справі

за позовом Військового прокурора Львівського гарнізону м. Львів в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України м. Київ та Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, м. Львів

до Приватного виробничого підприємства "Добробут-СП" м. Хмельницький

про стягнення 769775,05 грн.

Представники сторін:

позивача: Білик І.М. за довіреністю від 29.01.2020р. №14/686

відповідача: не з`явився

за участю Остапчук І.О. державного виконавця за довіреністю від 15.01.2020р. №10599

В судовому засіданні відповідно до ст.233 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням суду від 18.05.2017р. позов задоволено та стягнуто із Приватного виробничого підприємства "Добробут-СП" на користь Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України 769 775,05грн. боргу, 11 546,63грн. судового збору. 01.06.2017р. видано наказ.

17.08.2020р. до суду надійшла скарга від Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України на дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), у якій заявник просить суд:

- визнати бездіяльність державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) незаконною;

- визнати незаконною та скасувати постанову Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 16.06.2020 р. ВП № 54358449 про повернення виконавчого документа стягувачу;

- визнати незаконною та скасувати постанову Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 16.06.2020 р. ВП № 54358229 про повернення виконавчого документа стягувачу;

- визнати незаконною та скасувати постанову Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 16.06.2020 р. ВП № 54358449 про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження;

- визнати незаконною та скасувати постанову Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 16.06.2020 р. ВП № 54358229 про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження.

Ухвалою від 17.08.2020р. скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.08.2020р. Ухвалою від 27.08.2020р. скаргу прийнято до розгляду у іншому складі суду та призначено до розгляду в судовому засіданні на 07.09.2020р.

Представник скаржника (позивача) у судове засідання з`явився, подану скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні. Обґрунтовуючи скаргу позивач зазначає, що державним виконавцем всупереч статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" не було вжито всіх можливих заходів щодо примусового виконання рішення, а саме: не здійснювалась перевірка майнового стану боржника кожні два тижні; не здійснювалась перевірка щодо виявлення рахунків боржника кожні три місяці; не вжито заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника, звернувшись до районного (та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення ідентифікуючих (персональних даних - паспортних даних та ідентифікації номеру, місця реєстрації проживання (перебування)) керівника боржника з метою виїзду; державний виконавець не звертався до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника; державний виконавець не звертався до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника за невиконання рішення суду, перешкоджання при його виконанні та ухилення від його виконання; державний виконавець не витребовував від Центру державного земельного кадастру, районного управління земельних ресурсів, сільського (селищної) ради інформації щодо наявності у власності чи у оренді боржника земельних ділянок, із зазначенням їх місцезнаходження, розміру та цільового призначення, їх опису та арешту; державний виконавець не направляв запити до органу доходів і зборів з метою отримання інформації про дебіторську заборгованість боржника; не здійснював виїзду до місця розташування боржника з метою встановлення каси боржника, накласти арешт на касу підприємства, а також заборонити рух коштів по ній; не вжив заходів щодо підготовки до суду подання про тимчасове обмеження праві виїзду за межі України керівника боржника, звернувшись до районного, та/або обласного) відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційних служб Головного управління юстиції Міністерства юстиції України та до територіального (районного та/або обласного) управління Державної міграційної служби України з метою встановлення ідентифікуючих персональних даних - паспортних даних та ідентифікаційного номеру, місця реєстрації проживання (перебування) керівника боржника з метою виїзду; не звертався до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України керівника боржника; не звертався до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника за невиконання рішення суду, перешкоджання при його виконанні та ухилення від його виконання; не направляв запити до районного (обласного) управління Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, про наявність у електронному реєстрі інспекції інформації про видачу і реєстрацію боржником дозвільних документів та ліцензій на провадження господарської діяльності, пов`язаної зі створенням об`єктів архітектури, та звісно при його виявлені вчинити відповідні виконавчі дії; не направляв запити до Державної фіскальної служби України та/або до Державної митної служби України про наявність та/або відсутність щодо митного оформлення за боржником зовнішньоекономічних операцій (експорт/імпорт товарів, тощо), та звісно при його виявлені та вчинити відповідні та належні виконавчі дії; не направляв запити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність боржника серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів, та звісно при їх виявлені вчинити відповідні виконавчі дії; не направляв запити до Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України, їх структурних підрозділів районного (обласного) підпорядкування, про наявність та/або відсутність боржника серед власників великотоннажних та інших технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальних споруд, парових та водогрійних котлів, посудин, що працюють під тиском пари, трубопроводів пари та гарячої води, та звісно при їх виявлені вчинити відповідні виконавчі дії; не направляв запити до Міністерства інфраструктури України, Центру транспортного сервісу "Ліски", ПАТ "Укрзалізниця", ДП "Головний інформаційно-обчислювальний центр Укрзалізниці" із вимогою підтвердити наявність та/або відсутність боржника серед власників на залізничний транспорт, а саме, проте не обмежуючись: контейнери, електровози, тепловози, моторвагонного рухомого складу вагони всіх видів, локомотивів монорейкового транспорту, тощо, та звісно при їх виявленні вчинити відповідні та належні виконавчі дії; не направляв запити до банківських установ про надання інформації про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; не вчиняв інших можливих виконавчих дій для виконання рішення суду.

З огляду на викладене вважає, що державним виконавцем не було повністю реалізовано надані йому права, застосовано усі можливості (передбачені законом) та заходи для виконання рішення суду у повному обсязі, що свідчить про бездіяльність державного виконавця при виконанні наказів господарського суду Хмельницької області № 924/1770/15 від 01.06.2017р. Як наслідок державним виконавцем передчасно винесено незаконні постанови ВП № 54358449 та ВП № 54358229 від 16.06.2020 р. про повернення виконавчого документа стягувачу та про виведення виконавчого провадження із зведеного провадження.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Державний виконавець у судовому засіданні та у письмовій позиції проти скарги заперечує та вважає, що ним вчинено всі необхідні дії з виконання наказу суду від 01.07.2017р., а тому у скарзі просить відмовити. Додатково наголошує, що позивач не позбавлений права повторного пред`явлення наказу до виконання.

Розглядом матеріалів скарги встановлено таке.

Постановою від 21.07.2017р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 54358229 з виконання наказу суду області від 12.06.2020р. щодо стягнення із боржника 2756грн. судового збору.

Постановою від 21.07.2017р. державним виконавцем відкрито виконавче провадження № 54358449 з виконання наказу суду області від 12.06.2020р. щодо стягнення із боржника 781321,68грн. боргу.

12.10.2017р. винесено постанови про арешт майна та коштів боржника в межах виконавчого провадження № 54358449.

Постановою від 12.10.2017р. об`єднано виконавчі провадження № 543582229, 543584449, 54696549 у зведене виконавче провадження №54902316.

12.10.2017. винесено постанову про стягнення виконавчого збору із боржника у розмірі 78132,17грн.

12.02.2018р. винесено постанову про арешт коштів боржника, що знаходяться на рахунках ПАЕ "Сбербанк".

28.02.2018р. винесено постанову про арешт майна боржника (на все рухоме майно).

28.02.2018р. державним виконавцем викликано керівника ПВП "Добробут-СП" для дачі пояснень щодо сплати боргу за виконавчим провадженням № 543582229.

12.09.2018р. винесено постанову про розшук майна боржника, зокрема автомобіля модель УАЗ 469, д.н.з. НОМЕР_1 рік випуску 1979, що належить боржнику.

22.03.2019р. винесено постанову про арешт коштів боржника

25.07.2019р. здійснено виклик керівника ПВП "Добробут-СП" для дачі пояснень щодо сплати боргу за виконавчим провадженням № 543582229.

27.04.2020р. складено акт про проведення електронних торгів (аукціону) за яким передано переможцю електронних торгів ОСОБА_1 у власність квартиру АДРЕСА_1 , що належала ПВП "Добробут-СП".

16.06.2020р. державним виконавцем винесено постанови про виведення виконавчого провадження №54358449 із зведеного виконавчого провадження № 54902316, постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадження № №54358449, постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у виконавчому провадження № №54358229

В ході примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем направлено запити в реєструючи органи з метою встановлення майнового стану боржника.

Згідно відповіді з ПАТ КБ "Приватбанк" арешт накладений в сумі 866190,51 грн. На рахунках відсутні кошти для виконання постанови. Згідно відповіді з ПАТ "Кредобанк" арешт накладений в сумі 866190,51 грн. Станом на 06.11.2017 року залишок коштів на рахунку - 170, 67 грн.

Державним виконавцем здійснювались запити до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (06.02.2020р. №10/01/2020), Управління державної архітектурно - будівельної інспекції у Хмельницькій області (від 10.01.2020р. №4466/1420,30/10), філії "Головний інформаційно - обчислювальний центр" АТ "Українська залізниця", Міністерства доходів та зборів України, Територіальному управлінню Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Хмельницькій області.

Відповідно до запитів отримано інформацію про відсутність вагонів за ПП "Добробут - СП", наявність декларації про готовність об`єкта до експлуатації на "тридцяти квартирний 5-ти поверховий будинок, 60-ти квартирного 5-ти поверхового житлового будинку з вбудованими офісними приміщеннями та магазинами непродовольчих товарів (м. Хмельницький, вул. Курчатова, 6/2А), наявність у боржника ліцензії на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, відсутність станом на 30.09.2019р. ПП "Добробут-СП" серед власників пакетів голосуючих акцій (5% і більше) акціонерних товариств.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши письмові пояснення державного виконавця та подані ним докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 ГПК України в редакції станом на дату видачі наказу суду та відкриття виконавчого провадження).

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Приписами ст. 339 ГПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною 1 ст. 5 Закону передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 ст. 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.п. 3, 14, 19, 21 ч. 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" з метою захисту інтересів стягувача виконавець має право, зокрема: одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

За змістом ч. 5 ст. 18 Закону під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до частини 2 статті 36 Закону України "Про виконавче провадження" розшук боржника юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Згідно частини 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижня - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними. Частиною 2 статті 37 Закону передбачено, що про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

Суд встановив, що запити державного виконавця щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника були надіслані до відповідних органів лише 10.01.2020р. Із запитами до банківських установ щодо виявлення рахунків боржника державний виконавець звертався лише 21.07.2017р., 28.02.2018р., 12.01.2018р., 24.05.2019р.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні докази здійснення державним виконавцем перевірки майнового стану боржника у терміни, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", зокрема, щодо виявлення рахунків боржника - не рідше ніж один раз на два тижня; щодо нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника - не рідше ніж один раз на три місяці.

При цьому сам факт здійснення окремих дії щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

В свою чергу, відсутність обґрунтованого висновку стосовно належного та повного вчинення державним виконавцем визначених законом дій щодо розшуку майна боржника дає підстави вважати передчасним висновок про відсутність такого майна у боржника, та як результат - про передчасність наявності підстав для повернення виконавчого документу стягувачу на підставі пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.07.2018 у справі № 915/1294/13.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VІІІ виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/25970/14.

Однак, судом, дослідивши матеріали даної справи та надані державним виконавцем докази, не встановлено, чи були виконані державним виконавцем всі належні та необхідні дії згідно п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень (у відповідній редакції), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012р. № 512/5, спрямовані на виконання судового наказів 01.06.2017р. №924/845/15, в тому числі з відповідною періодичністю, встановленою частиною 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, згідно п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, державним виконавцем вчинялись дії з виклику керівника ПВП "Добробут-СП" ( виклик від 25.07.2019р.) для дачі пояснень щодо невиконання наказу від 01.06.2017р. Докази про з`явлення керівника до державного виконавця для дачі пояснень відсутні.

В той же час незважаючи на нез`явлення посадової особи боржника без поважних причин за викликом виконавця, останній не вчинив дій щодо звернення до суду із поданням про застосування до нього приводу, що сприяло б ефективному та своєчасному виконанню рішення суду.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що приписами п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Однак, матеріали справи не містять доказів виконання державним виконавцем вимог ч. 1 ст. 18 та ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", що є обов`язковим для прийняття в подальшому постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Поряд із цим у матеріалах скарги відсутні докази звернення державного виконавця до правоохоронних органів із поданням про притягнення до кримінальної відповідальності керівника боржника за невиконання рішення суду, перешкоджання при його виконанні та ухилення від його виконання.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, судом встановлено, що з моменту відкриття виконавчих проваджень 21.07.2017р., до повернення виконавчих документів стягувачу 16.06.2020р., згідно постанов від 16.06.2020р., державний виконавець не виконав усіх можливих і необхідних виконавчих дій щодо своєчасного виявлення грошових коштів, рухомого і нерухомого майна, їх арешту, опису, оцінки та реалізації з метою виконання рішення господарського суду у даній справі, що набрало законної сили та є обов`язковим на всій території України, проте так і не було виконано (рішення суду) впродовж значного періоду часу.

Європейський суд з прав людини зазначає, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення Суду у справі "Олюджіч проти Хорватії", № 22330/05, від 05.02.2009). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення Суду у справах "Мала проти України", № 4436/07, від 03.07.2014, "Богатова проти України", № 5231/04, від 07.10.2010). Згідно з практикою Європейського суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. (див. рішення Суду у справі "Мала проти України", № 4436/07, від 03.07.2014). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення Суду у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії", № 49684/99, від 27.09.2001).

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Приймаючи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст вимог та доводів скаржника, суд визнає дії державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) щодо винесення постанови від 16.06.2020 р. ВП № 54358449 про повернення виконавчого документа стягувачу, постанови від 16.06.2020р. ВП № 54358229 про повернення виконавчого документа стягувачу, постанови від 16.06.2020р. ВП № 54358449 про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, постанови від 16.06.2020 р. ВП № 54358229 про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження неправомірними.

При цьому відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Керуючись ст.ст. 126, 234, 235, 342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України на дії та бездіяльність державного виконавця ДВ ДВС у м. Хмельницькому від 17.08.2020р. задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) неправомірною.

Постанову Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 16.06.2020 р. ВП № 54358449 про повернення виконавчого документа стягувачу визнати неправомірною та скасувати.

Постанову Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 16.06.2020р. ВП № 54358229 про повернення виконавчого документа стягувачу визнати неправомірною та скасувати.

Постанову Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 16.06.2020 р. ВП № 54358449 про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження визнати неправомірною та скасувати.

Постанову Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 16.06.2020 р. ВП № 54358229 про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження визнати неправомірною та скасувати.

Ухвала набирає законної сили 07.09.2020р. та може бути оскаржена в порядку ст.ст. 254-259 ГПК України до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 07.09.2020р.

Головуючий суддя М.Є.Муха

Суддя В.О. Кочергіна

Суддя Л.О. Субботіна

Віддрук. 5 прим.: 1 - до справи, 2 - прокурору (м. Львів, вул. Клепарівська, 20), 3 - позивачу 1 (м. Київ, вул. Володимирська, 26), 4 - позивачу 2 (м. Львів, вул. Мечнікова, 16 а), 5 - відповідачу (м. Хмельницький, вул. Курчатова, 6/1, корпус А, кв. 29), 5 - Другому відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький, вул. Тернопільська, 13/2). Всім рекомендованим з повідомленням про вручення.