ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" серпня 2020 р. м. Київ Справа № 4/103-10

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., за участю секретаря судового засідання Абраменко М.К., розглянувши в судовому засіданні

Скаргу Приватного акціонерного товариства Березанський комбікормовий завод № 25/06-1 від 25.06.2020 на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі 4/103-10 За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агроскоп Україна до Відкритого акціонерного товариства Березанський комбікормовий завод про стягнення 173 974,90 грн.
Учасники судового процесу:

від стягувача(скаржника): не з`явився;

від боржника: Овсієнко Р.М.;

від ВДВС: не з`явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді Господарського суду Київської області перебувала справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агроскоп Україна до Відкритого акціонерного товариства Березанський комбікормовий завод про стягнення 173974,90 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.06.2010 позов задоволено повністю. Стягнуто з ВАТ Березанський комбікормовий завод на користь ТОВ Агроскоп Україна 167763,50 грн. заборгованості, 5418,46 грн. пені та 792,94 грн. 3% річних, 1739,75 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На примусове виконання вказаного рішення Господарським судом Київської області 28.07.2010 видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.02.2020 визнано таким, що не підлягає виконанню повністю наказ Господарського суду Київської області від 28.07.2010 у справі № 4/103-10 про стягнення з Відкритого акціонерного товариства Березанський комбікормовий завод на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агроскоп Україна 167763,50 грн. заборгованості, 5418,46 грн. пені, 792,94 грн. 3% річних, 1739,75 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

02.07.2020 від Приватного акціонерного товариства Березанський комбікормовий завод до суду надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Враховуючи те, що суддя Щоткін О.В. знаходиться у відпустці, то згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями зазначену скаргу передано для розгляду судді Сокуренко Л.В.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.07.2020 у справі № 4-103-10 прийнято справу до свого провадження для розгляду скарги та призначено розгляд скарги на 15.07.2020.

15.07.2020 в судове засідання представник стягувача та орган державної виконавчої служби не з`явились, про дату та час розгляду скарги були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 15.07.2020, у зв`язку із неявкою представника стягувача та ВДВС,а також, не наданням останнім матеріалів виконавчого провадження, судом вирішено відкласти розгляд скарги на 30.07.2020.

З метою повідомлення учасників судового процесу, судом складено та направлено на адреси стягувача та ВДВС ухвалу-повідомлення від 15.07.2020.

28.07.2020 від заявника до суду надійшла заява про зміну вимоги скарги з додатковими документами, відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо знаття арештів на кошти боржника, накладених постановою від 07.12.2018, постановою 07.12.2018, зняття арешту, накладеного постановою від 07.12.2018 на все майно боржника;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт коштів боржника Приватного акціонерного товариства Березанський комбікормовий завод (Київська обл., м. Березань, вул. Маяковського, 12, ), що знаходяться на рахунках: 1) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 USD, НОМЕР_4 EUR в АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» МФО 320984; 2) № НОМЕР_5 , НОМЕР_5 USD, НОМЕР_5 EUR, НОМЕР_6 в ПАТ «Перший інвестиційний Банк» МФО 300506; 3) № НОМЕР_7 в Філія Дарницьке відділення № 5397 акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» м. Київ, МФО 320553; 4) № НОМЕР_8 в Центральна філія ПІБ по м. Києву МФО:322250; 5) НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 в Публічне акціонерне товариство «Креді Ігріколь Банк» МФО 300614; 6) НОМЕР_13 , НОМЕР_13 USD, НОМЕР_13 EUR в ПАТ «ОТП Банк» МФО 300528; 7) НОМЕР_14 , НОМЕР_15 в Філії «Київське головне регіональне управління» ПАТ Комерційного банку «Приватбанк» МФО 321842; 8) НОМЕР_16 в ПАТ Комерційний банк «Правекс-Банк» МФО 380838, накладений постановою про арешт коштів боржника від 07.12.2018, винесеної заступником начальника відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Перепилицею А.В. у виконавчому провадженні № 31088093;

- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт майна боржника Приватного акціонерного товариства Березанський комбікормовий завод (Київська обл., м. Березань, вул. Маяковського, 12, ), накладений постановою про арешт майна боржника від 07.12.2018, винесеної заступником начальника відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Перепилицею А.В. у виконавчому провадженні № 31088093.

Судом розглянута та прийнята зазначена заява.

30.07.2020 в судове засідання представник стягувача та орган державної виконавчої служби не з`явились, про дату та час розгляду скарги були повідомлені належним чином.

В судовому засіданні 30.07.2020, у зв`язку із повторною неявкою представника стягувача та ВДВС та не наданням останнім матеріалів виконавчого провадження, судом вирішено відкласти розгляд скарги.

Враховуючи те, що суддя Сокуренко Л.В., відповідно до графіку щорічних відпусток починаючи з 17.07.2020 по 27.07.2020 та з 04.08.2020 по 26.08.2020 мала перебувати у відпустці, тому, розгляд скарги було відкладено на 27.08.2020.

З метою повідомлення учасників судового процесу, судом складено та направлено на адреси останніх ухвалу-повідомлення від 31.07.2020.

27.08.2020 представники стягувача та ВДВС в третє судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час розгляду скарги були повідомлені належним чином

27.08.2020 представник скаржника надав усні пояснення по суті скарги, відповідно до яких вимоги підтримав та просив суд скаргу на бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №31088093 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 28.07.2010 у справі № 4/103-10 задовольнити.

З огляду на те, що згідно ч. 4 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, а також, з урахуванням того, що в матеріалах скарги достатньо документів, суд дійшов висновку, що не зважаючи на неявку представників стягувача та ВДВС, скарга ПАТ «Березанський комбікормовий завод» може бути розглянута судом у судовому засіданні 27.08.2020.

В обґрунтування поданої скарги, ПАТ «Березанський комбікормовий завод» посилається на те, що постановою державного виконавця від 17.04.2020 виконавче провадження № №31088093 щодо виконання наказу Господарського суду Київської області від 28.07.2010 у справі № 4/103-10 було закінчено. Разом із тим, в порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем не було знято арешт з коштів та майна боржника.

В свою чергу, боржник двічі звертався до відділу державної виконавчої служби із заявами (№ 17/04-8 від 17.04.2020 та № 22/05-1 від 22.05.2020), в яких просив державного виконавця зняти арешт з майна та коштів боржника, накладений постановами від 07.12.2018 (копії заяв та докази направлення наявні у матеріалах справи).

Проте, державним виконавцем не було надано боржнику ні відповіді на згадувані заяви, ні винесено постанови про скасування накладених арештів.

З урахуванням вищенаведеного у сукупності, ПАТ «Березанський комбікормовий завод» вважає бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) неправомірною, у зв`язку із чим, просить скаргу задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали поданої скарги ПАТ «Березанський комбікормовий завод», господарський суд вважає за необхідне її задовольнити, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1291 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 2 статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

За приписами ст.18, ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно ч.1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частинами 5 та 7 згадуваного нормативного акту передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У разі, якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі, якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Статтею 18 Закону України Про виконавче провадження законодавець встановив обов`язки і права виконавців, обов`язковість вимог виконавців.

Зокрема, вищезазначена норма закону передбачає, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Залучення для проведення виконавчих дій працівників поліції здійснюється за вмотивованою постановою виконавця, яка надсилається керівнику територіального органу поліції за місцем проведення відповідної виконавчої дії. У залученні поліції для проведення виконавчих дій може бути відмовлено лише з підстав залучення особового складу даного територіального органу поліції до припинення групового порушення громадської безпеки і порядку чи масових заворушень, а також для подолання наслідків масштабних аварій чи інших масштабних надзвичайних ситуацій.

Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Матеріалами справи підтверджується, що 07.12.2018 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №31088093 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 28.07.2010 у справі № 4/103-10 було винесено постанову про накладення арешту на кошти та постанову про накладення арешту на майно, яке належить скаржнику.

21.02.2020 ухвалою Господарського суду Київської області у справі № 4/103-10 судом було задоволено заяву Приватного акціонерного товариства Березанський комбікормовий завод № 10/02-1 від 10.02.2020 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; визнано таким, що не підлягає виконанню повністю наказ Господарського суду Київської області від 28.07.2010 у справі № 4/103-10 про стягнення з Відкритого акціонерного товариства Березанський комбікормовий завод на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агроскоп Україна 167763,50 грн заборгованості, 5418,46 грн пені, 792,94 грн 3% річних, 1739,75 грн державного мита та 236,00 грн витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Враховуючи вищезазначене, постановою від 17.04.2020, винесеною заступником відділу начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виконавче провадження №31088093 з виконання наказу Господарського суду Київської області № 4/103-10 від 28.07.2010 було закінчено. Зазначена постанова була направлена боржнику.

Одночасно, частинами 1-2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Судом встановлено, що в постанові від 17.04.2020 про закінчення виконавчого провадження №31088093 з виконання наказу Господарського суду Київської області № 4/103-10 від 28.07.2010, яка винесена заступником відділу начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відсутня інформація щодо зняття накладених арештів на майно та на рахунки боржника (скаржника).

Також, в матеріалах справи відсутні будь-які докази здійснення державним виконавцем дій, які останній зобов`язаний вчинити у разі закриття виконавчого провадження у відповідності до ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», а також будь-які відповіді на звернення боржника заяви про зняття арешту з майна та коштів боржника № 17/04-8 від 17.04.2020 та № 22/05-1 від 22.05.2020, копії яких містяться у матеріалах справи.

Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, зважаючи на положення статті 19 Конституції України та статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець повинен вчиняти виконавчі дії не лише із дотриманням Закону України "Про виконавче провадження", а й відповідно до інших законів, додержання яких є обов`язковим при вчиненні ним тих чи інших виконавчих дій, що є гарантією належного виконання виконавцем своїх обов`язків і недопущення порушення прав сторін виконавчого провадження, в даному випадку згідно приписів Закону України «Про заставу».

Принцип юридичної визначеності вимагає, щоб у разі прийняття спеціального закону з певного питання цей закон не ставився під сумнів (зокрема шляхом його невиконання), а сторони, яких він стосується, мають обґрунтовано очікувати, що цей закон буде застосовуватися.

Таким чином, положення Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень зобов`язують державного виконавця одночасно із винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу виключити із Єдиного реєстру боржників відомості про боржника, зняти арешт, накладений на майно (кошти) боржника, та скасувати інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення.

Проте, станом на момент розгляду скарги державним виконавцем не надано будь-яких пояснень чи матеріалів виконавчого провадження, які б спростовували доводи скарги, щодо його бездіяльності в частині виключення із Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника, зняття арешту, накладеного на майно (кошти) боржника, та скасування інших вжитих виконавцем заходів щодо виконання рішення.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до статті 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно частини першої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Зазначені вище обставини щодо невжиття державним виконавцем всіх передбачених заходів свідчать про порушення державним виконавцем принципів своєчасності та повноти проведення виконавчих дій.

Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 02.04.2018 у справі №17/116/2011

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи все вищенаведене у сукупності, господарський суд вважає бездіяльність державного виконавця відділу начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з рахунків та з майна скаржника - неправомірною, а скаргу Приватного акціонерного товариства Березанський комбікормовий завод на бездіяльність державного виконавця нормативно обґрунтовану та таку, що підлягає задоволенню.

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 123, 126, 234, 339-344 Господарського процесуального кодексу України суд,

УХВАЛИВ:

1.Скаргу Приватного акціонерного товариства Березанський комбікормовий завод на бездіяльність державного виконавця відділу начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні №31088093 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 28.07.2010 у справі №4/103-10 задовольнити повністю.

2. Визнати неправомірною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо знаття арештів на кошти боржника, накладених постановою від 07.12.2018, постановою 07.12.2018, зняття арешту, накладеного постановою від 07.12.2018 на все майно боржника.

3. Зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт коштів боржника Приватного акціонерного товариства Березанський комбікормовий завод (Київська обл., м. Березань, вул.. Маяковського, 12, ), що знаходяться на рахунках: 1) № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 USD, НОМЕР_4 EUR в АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК» МФО 320984; 2) № НОМЕР_5 , НОМЕР_5 USD, НОМЕР_5 EUR, НОМЕР_6 в ПАТ «Перший інвестиційний Банк» МФО 300506; 3) № НОМЕР_7 в Філія Дарницьке відділення № 5397 акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» м. Київ, МФО 320553; 4) № НОМЕР_8 в Центральна філія ПІБ по м. Києву МФО:322250; 5) НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 в Публічне акціонерне товариство «Креді Ігріколь Банк» МФО 300614; 6) НОМЕР_13 , НОМЕР_13 USD, НОМЕР_13 EUR в ПАТ «ОТП Банк» МФО 300528; 7) НОМЕР_14 , НОМЕР_15 в Філії «Київське головне регіональне управління» ПАТ Комерційного банку «Приватбанк» МФО 321842; 8) НОМЕР_16 в ПАТ Комерційний банк «Правекс-Банк» МФО 380838, накладений постановою про арешт коштів боржника від 07.12.2018, винесеної заступником начальника відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Перепилицею А.В. у виконавчому провадженні № 31088093.

4. Зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт майна боржника Приватного акціонерного товариства Березанський комбікормовий завод (Київська обл., м. Березань, вул.. Маяковського, 12, ), накладений постановою про арешт майна боржника від 07.12.2018, винесеної заступником начальника відділу ПВР УДВС ГТУЮ у Київській області Перепилицею А.В. у виконавчому провадженні № 31088093.

5. Згідно ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текс ухвали складено та підписано 03.09.2020.

Суддя Л.В. Сокуренко