РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.09.2020Справа № 910/7783/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Фізичної особи - підприємця Єременка Ігоря Михайловича

про стягнення 15329,30 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи - підприємця Єременка Ігоря Михайловича про стягнення 15 329,30 грн сплаченого страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ту обставину, що 15.09.2019 у м. Києві на вул. Є.Сверстюка, 15 відбулася дорожньо-транспортної пригода за участю автомобіля "ISUZU NQR71P" реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля "Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_2 . За твердженням позивача, причиною ДТП стало те, що водій автомобіля "ISUZU NQR71P" реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_1 не забезпечив технічний стан вказаного автомобіля перед виїздом, внаслідок чого відбулася дорожньо-транспортної пригода. У зв`язку із наведеним на підставі пп."г" п.38.1.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач звернувся до відповідача, оскільки зазначена ДТП відбулася з вини працівника ФОП Єременка Ігоря Михайловича.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 11.06.2020 залишив позовну заяву без руху.

23.06.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 01.07.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/7783/20, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

29.07.2020 через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що порушення зазначені у постанові Дніпровського районного суду м.Києва від 21.10.2019, Правилах дорожнього руху (пп.2.3.а, 2.3.б) не містять ознак невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу, у зв`язку із чим не може бути задоволено позовну заяву позивача з підстав, передбачених пп."г" п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Відповідач стверджує, що автомобіль не мав вантажу та був у належному стані, у підтвердження чого надав протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №00834-00368-19 від 09.04.2019. Також відповідач наголошує, що оскільки страхова сума (ліміт відповідальності) за полісом №АО/3469521 від 24.04.2019 становить 100000,00 грн, то обов`язок відшкодувати шкоду у межах ліміту страхового відшкодування покладається на страховика - ПрАТ "Страхова компанія "АРКС".

06.08.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач заперечив доводи відповідача, наведені у відзиві на позов.

31.08.2020 через канцелярію суду від позивача надійшли документи по справі.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно із матеріалів справи, у м. Києві на вул. Є.Сверстюка, 15.09.2019 відбулася дорожньо-транспортної пригода за участю автомобіля "ISUZU NQR71P" реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля "Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб "Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Згідно із постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2019 у справі №755/16103/19, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм автомобіля "ISUZU NQR71P" реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , вимог п.п.2.3. а, 2.3. б Правил дорожнього руху України.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "ISUZU NQR71P" реєстраційний номер НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3469521 від 24.04.2019.

Також на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована в ТДВ СК "Альфа-Гарант" згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/5829711.

01.10.2019 власник ( ОСОБА_2 ) пошкодженого автомобіля "Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_2 звернувся до позивача із заявою про страхове відшкодування.

Позивачем затверджено страховий акт №ARX2507468 від 18.10.2019, згідно із яким у зв`язку із настанням 25.09.2019 страхового випадку, позивач вирішив здійснити виплату страхового відшкодування в загальній сумі 15329,30 грн.

Позивач на підставі страхового акту здійснив на користь потерпілого виплату відшкодування у сумі 15329,30 грн, що підтверджується платіжним дорученням №606470 від 21.10.2019.

Після виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля, позивач звертався до відповідача з вимогою вих. №2746/АРКС від 06.02.2020 про відшкодування 15329,30 грн на підставі п.38.1.1 ч.38.1 ст.38 Закону України "Про страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Оскільки зазначену вимогу відповідач залишив без задоволення, позивач звернувся з позовом до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхування може бути добровільним або обов`язковим (ч.1 ст.5 Закону України "Про страхування").

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про страхування" визначено, що в Україні здійснюються такі види обов`язкового страхування, зокрема страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п.9).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

В силу пункту 1.8 статті 1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" єдиною формою внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору, є страховий поліс.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "ISUZU NQR71P" реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ "Страхова компанія "АРКС" згідно із полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/3469521 від 24.04.2019.

Суд встановив, що 15 вересня 2019 року о 15 годині 30 хвилин в м. Києві вул. Є.Сверстюка, 15 сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля "ISUZU NQR71P" реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 , та автомобіля "Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобіль Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_2 , отримав пошкодження. Вказане підтверджується постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2019 у справі №755/16103/19, актом 3373-19 огляду транспортного засобу від 01.10.2019, а також не заперечується сторонами у справі.

За змістом ст.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Правила щодо відшкодування шкоди, заподіяної третій особі встановлені, зокрема статтею 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Так, згідно пункту 22.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку (п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

З матеріалів справи вбачається, що позивач на виконання зобов`язань за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3469521 від 24.04.2019 та на підставі заяви про подію та виплату за договором ОСЦПВВНТЗ, страхового акту №ARX2507468 від 18.10.2019 сплатив на користь власника пошкодженого автомобіля "Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_2 ( ОСОБА_2 ), страхове відшкодування у розмірі 15329,30 грн, що підтверджується платіжним дорученням №606470 від 21.10.2019.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Правила щодо регресного позову страховика встановлені статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до п.п. г) п. 38.1.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Згідно ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Статтею 33 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що Технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку.

Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу ч.1 статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2019 у справі про адміністративне правопорушення № 755/16103/19, встановлено, водій забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_1 , є працівником ФОП Єременка І.М. Зазначені обставини відповідачем не заперечуються.

Відповідно до п.п.а),б) п.2.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно із п. 1.3., 1.4. Порядку перевірки технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 05.08.2008 № 974, перевізник перевіряє технічний стан колісних транспортних засобів з метою недопущення до руху неукомплектованих, з незадовільним технічним станом КТЗ. Перевізник систематично перевіряє технічний стан КТЗ згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до п. 3.1 зазначеного Порядку щозміни оглядом і випробуваннями КТЗ відповідно до цього розділу перевіряють згідно з вимогами експлуатаційної документації виробника. Перевірку виконує водій на початку робочої зміни, а у тривалих рейсах без повернення на місце базування - один раз на добу чи в разі змінення водіїв на маршруті. Технічний стан водій перевіряє, зокрема, органами відчуття, засобами сигналізації (індикації), умонтованими у КТЗ.

Отже, обов`язок перевірки належного технічного стану транспортного засобу "ISUZU NQR71P" реєстраційний номер НОМЕР_1 покладався на водія, який на час скоєння ДТП виконував трудові обов`язки.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2019 у справі №755/16103/19 водія відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення.

У вказаній постанові суд встановив, що ОСОБА_1 , 15 вересня 2019 року о 15 годині 30 хвилин, керуючи транспортним засобом "ISUZU NQR71P", державний номер НОМЕР_1 , в м. Києві вул. Є.Сверстюка, 15, перед виїздом, не впевнився в надійності закриття задніх дверей фургона, які під час руху відкрились та пошкодили транспортний засіб "Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_2 , який стояв припаркований, що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п. п. 2.3 а, 2.3 б Правил дорожнього руху України.

У відповідності до ч.4, 6 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Суд враховує, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2019 у справі №755/16103/19 встановлено, що ДТП, внаслідок якої пошкоджено автомобіль "Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_2 , сталася саме через відкриття задніх дверей фургона, внаслідок невиконання водієм відповідача обов`язків, передбачених п.п. а), б) п. 2.3 Правил дорожнього руху, за що останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 6 ст. 75 ГПК України суд дійшов висновку, що ДТП, яка сталася 15.09.2019, є безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання застрахованого транспортного засобу "ISUZU NQR71P" реєстраційний номер НОМЕР_1 , вимогам Правил дорожнього руху, а пошкодження автомобіля "ISUZU NQR71P" реєстраційний номер НОМЕР_1 , за які позивач виплатив страхове відшкодування, є наслідком даної ДТП.

Долучений відповідачем до відзиву протокол перевірки технічного стану транспортного засобу № 00834-00368-19 від 09.04.2019 не може вважатись належним доказом технічної справності автомобіля "ISUZU NQR71P" реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15.09.2019, з огляду на те, що такий протокол було складено ще 09.04.2019, і після його складання технічний стан автомобіля міг погіршитись.

Водночас суд відхиляє посилання відповідача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц та доводи про те, що обов`язок відшкодувати шкоду у межах ліміту страхового відшкодування покладається на страховика - ПрАТ "Страхова компанія "АРКС", оскільки у цій справі заявлені вимоги про стягнення страхового відшкодування на підставі наявного у позивача права зворотної вимоги (регресу) у зв`язку із наявністю підстави, визначеної у статті 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Натомість у Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові вказала, що страховик завдавача шкоди набуває право регресу до останнього у випадку відшкодування потерпілій особі завданої їй шкоди, а також за наявності умов, визначених статтею 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Враховуючи вище встановлені судом обставини, оскільки позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій у ДТП особі, то у останнього виникло право регресної вимоги до відповідача, через винні неправомірні дії працівника якого сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу вимогам Правил дорожнього руху. З огляду на вище наведене, за висновками суду позовні вимоги про стягнення 15329,30 грн сплаченого страхового відшкодування є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи встановлені вище обставини, оскільки вимоги позивача є обґрунтованими, суд задовольняє повністю позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" про стягнення з Фізичної особи - підприємця Єременка Ігоря Михайловича сплаченого страхового відшкодування у сумі 15329,30 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст.129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129-130, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Єременка Ігоря Михайловича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" (04070, місто Київ, ВУЛИЦЯ ІЛЛІНСЬКА, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування у сумі 15329,30 грн та витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 04.09.2020.

Суддя С.О. Турчин