РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.09.2020Справа № 910/9376/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крупяний двір" (65062, м.Одеса, вул. Посмітного, буд. 9-А, офіс 2, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санді Груп" (03150, м.Київ, вул..Велика Васильківська, буд.72, поверх 4, )

про стягнення 63 670,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Крупяний двір" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санді Груп" про стягнення 63 670,38 грн заборгованості за поставлений товар за видатковою накладною № 92 від 10.02.2020 по договору поставки № 20/08-18/1 від 20.08.2018, з яких: 61236,38 грн основного боргу, 2047,89 грн пені, 386,49 грн 3% річних.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 06.07.2020 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання, встановив учасникам справи строк для реалізації процесуальних прав, у т.ч. строк для подання відповідачем заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, та даних з офіційного пошукового ресурсу Укрпошти, ухвалу суду від 06.07.2020 позивач отримав - 21.07.2020, відповідач - 15.07.2020.

16.07.2020 представник відповідача звернувся до суду із клопотанням про ознайомлення із матеріалами справи, та згідно відмітки та підпису уповноваженого представника-адвоката Панкратової Л.М. був ознайомлений - 17.07.2020.

Відповідач письмового відзиву по справі, враховуючи отримання ухвали суду відповідач є таким, що належним чином повідомлений про судовий розгляд справи.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Жодних пояснень, клопотань від позивача та відповідача, у т.ч. щодо неможливості реалізації процесуальних прав через запровадження карантину, продовження процесуальних строків, до суду не надходило.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності клопотань учасників справи про продовження процесуальних строків, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.08.2018 між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Крупяний Двір», як постачальником та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Санді Груп», як покупцем було укладено договір поставки №20/08-18/1, за умовами якого постачальник зобов`язується постачати та передавати у власність покупця продукцію, яку покупець зобов`язується отримувати та оплачувати відповідно до умов договору.

Відповідно до умов п.п. 3.3.3 договору, покупець зобов`язується належним чином та в терміни, вказані в договорі, розраховуватися за отриману продукцію з постачальником.

Відповідно до п.5.2 договору, розрахунок за поставлену продукцію здійснюється по передоплаті, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

За умовами п. 7.1. договору, приймання - передача продукції здійснюється в пункті відпустку продукції, представниками обох сторін, шляхом підпису на відпускній накладній та штампа підприємства - отримувача продукції (для юридичних осіб), або на основі доручення, яке виписане на відповідальну особу покупця.

Відповідно до розділу 8 договору, у випадку, якщо жодна із сторін не заявить у письмовій формі, про свій намір розірвати або змінити договір за 1 місяць до його закінчення, даний договір вважається пролонгованим на строк 1 календарний рік.

Матеріалами справи встановлено, що сторонами не направлялися будь-які письмові заяви щодо розірвання або змін умов договору, і доказів іншого матеріали справи не містять, відтак вказаний договір діє на умовах укладених 20.08.2018 та є пролонгованим.

В обґрунтування заявлених вимог позивач у позовній заяві вказує, що належний в його розпорядженні примірник договору поставки №20/08-18/1 від 20.08.2018 відповідачем не підписаний, правочин з підписами обох сторін знаходиться у відповідача.

Судом встановлено, що надана позивачем копія договору поставки №20/08-18/1 від 20.08.2018 не містить підпису уповноваженого представника та печатки покупця (відповідача).

Водночас, як вбачається з наданих матеріалів, за видатковою накладною № 92 від 10.02.2020, яка містить посилання на договір № 20/08-18/1 від 20.08.2018, та підписана, скріплена печатками обох сторін без зауважень, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар: крупа рисова у кількості 2041.2 кг, на загальну суму 61236,00 грн.

Факт поставки товару також підтверджується ТТН №Р92 від 10.02.2020 на суму 61236,00 грн із відмітками позивача, як вантажовідправника та відповідача, як вантажоодержувача та засвідчено їх печатками.

Позивач вказує, що відповідач, отримавши товар, свої зобов`язання по договору не виконав, товар за видатковою накладною № 92 від 10.02.2020 на суму 61236,00 грн. не оплатив у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість. Також за прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано 2047,89 грн пені, 386,49 грн 3% річних.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Згідно ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Таким чином, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача поставити відповідачу обумовлений договором товар належної якості та кількості, який породжує обов`язок відповідача прийняти зазначений товар та оплатити за нього встановлену договором вартість у визначений строк.

Долучені до матеріалів справи видаткова накладна № 92 від 10.02.2020, ТТН №Р92 від 10.02.2020, які підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень і скріплені печатками, приймаються судом в якості належних доказів поставки товару на суму 61236,00 грн.

Згідно розрахунку позивача заборгованість відповідача станом на час звернення до суду за поставлений товар склала 61236,00 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаної суми заборгованості за отриманий товар, в тому числі у визначені договором строки - на умовах попередньої оплати, та відповідно до ст.692 ЦК України - після прийняття товару за первинними документами, суду не надано

Судом встановлено, що 19.03.2020 позивач звертався до відповідача претензією № 13-03/20 від 13.03.2020 з вимогою погашення боргу за спірною поставкою на суму 61 236,00 грн, яка залишена без відповіді та задоволення.

Враховуючи, що строк оплати відповідачем вартості отриманого товару за накладними є таким, що настав, за відсутності доказів оплати, вимоги позивача про стягнення з відповідача заявленої суми 61236,00 грн. основного боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 9.1 договору передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність, передбачену Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 22.11.1996 та ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань підтверджений матеріалами справи та відповідачем належними та допустимими засобами доказування не спростований, вимоги про нарахування пені на підставі п.9.1 договору та 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України є обґрунтованими.

Заявлені позивачем до стягнення 2047,89 грн пені, 386,49 грн 3% річних за період з 11.04.2020 по 26.06.2020 прострочення виконання зобов`язання, розрахунок яких здійснено з урахуванням дати отримання претензії за вих.№ 13-03/20 від 13.03.2020 (03.04.2020) в порядку ч. 2 ст. 530 ЦК України, після перевірки правильності обрахування, задовольняються судом.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, відсутність обов`язку здійснити оплату вартості отриманого товару на заявлену суму по договору не довів.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Крупяний двір" є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 129, 233, 236-240, 248-250 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санді Груп" (03150, м.Київ, вул..Велика Васильківська, буд.72, поверх 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Крупяний двір" (65062, м.Одеса, вул. Посмітного, буд. 9-А, офіс 2, ) 61236 (шістдесят одну тисячу двісті тридцять шість) грн. 00 коп основного боргу, 2047 (дві тисячі сорок сім) грн. 00 коп пені, 386 (триста вісімдесят шість) грн. 49 коп 3% річних, 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак