ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

21.08.2020 р. м. Ужгород Справа № 907/805/19

За позовом Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород

до відповідача Приватного підприємства "ВТВ-БУД", м. Ужгород

про стягнення 18 647 грн. 02 коп. заборгованості по сплаті орендної плати (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) ,

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

Секретар судового засідання - Тягнибок К.О.

представники:

Позивача -

Відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради, м. Ужгород заявлено позов до відповідача Приватного підприємства "ВТВ-БУД", м. Ужгород про стягнення 37 147 грн. 02 коп. заборгованості по сплаті орендної плати. Заявою про зменшення розміру позовних вимог, представник позивача просить суд стягнути з відповідача 18 647 грн. 02 коп. заборгованості по сплаті орендної плати.

Позивач просить суд задоволити позов з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідач своєчасно не виконав умови Договору оренди землі № 1530 від 29.08.2012 року (із змінами до нього) в частині взятих на себе договірних зобов`язань щодо сплати орендної плати за земельну ділянку, внаслідок чого в нього виникла та рахується заборгованість, яка склала суму 18 647 грн. 02 коп. Представник позивача на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, на виклик суду жодного разу не з`явився, хоча підготовчі засідання судом неодноразово відкладалися. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду було надіслано на його офіційну юридичну адресу, повідомлення про вручення ухвал мітяться у матеріалах справи), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті. Із заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно приписів ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача та відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

суд Встановив:

29.08.2012 року між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (Орендодавцем, позивачем у справі) та Приватним підприємством "ВТВ-БУД" (Орендарем, відповідачем у справі) був укладений договір оренди землі № 1530, згідно умов якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення і будівництва торгово-офісного центру, в м. Ужгороді, вул. Срібляста, б/н, площею 0,0360 га.

Пунктом 5 Договору визначено, що річна вартість за 1 кв.м. земельної ділянки становить 5,856 грн. згідно інформаційної довідки комунального підприємства "Архітектурно-планувальне бюро" № 1378 від 06.08.2012 року.

За умовами п.п. 8, 19 Договору строк дії оренди до 20.07.2013 року.

Визначення розміру орендної плати та порядок її сплати сторони погодили у розділі "Орендна плата" Договору та встановили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та становить 2 108 грн. 16 коп. на рік. Орендна плата вносить щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 175 грн. 68 коп. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п.п. 10, 11, 12 Договору).

За положенням п. 30 Договору, орендар взяв на себе зобов`язання своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою.

Додатковою угодою від 21.07.2015 року внесено зміни до Договору оренди землі № 1530 від 29.08.2012 року, якою на підставі рішення XXIII сесії VI скликання Ужгородської міської ради від 11.07.2014 року Приватному підприємству "ВТВ-БУД" було поновлено договір оренди земельної ділянки площею 0,0360 га для розміщення і будівництва торгово-офісного центру по вул. Сріблястій, б/н строком на три роки до 11.07.2017 року та викладено п.п 5, 8, 10, 11, 11.1., 11.2. у наступній редакції: "п. 5 Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 79 812 грн. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданої управлінням Держземагенства в Ужгородському районі Закарпатської області № 34-4517/0-1780/6-15 від 06.07.2015 року"; "п. 8 Строк дії договору до 11 липня 2017 року. Після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію."; "п. 10. Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та становить 2 394 грн. 36 коп. на рік."; "п. 11. Орендна плата вноситься щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 199 грн. 53 коп."; "п. 11.1. Орендар погоджується сплатити Орендодавцеві втрачену економічну вигоду (орендну плату) за фактичне використання об`єкта оренди від 20.07.2013 року до дати підписання даної угоди у розмірі виходячи із помісячного розрахунку орендної плати визначеної п. 11 даної угоди, а саме: 4 795 грн. 16 коп."; "п. 11.2. Орендар погоджується сплатити Орендодавцеві втрачену економічну вигоду (орендну плату) за фактичне використання об`єкта оренди від дати укладання даної угоди до моменту державної реєстрації права оренди".

Рішенням XXX сесії VII скликання від 13.12.2018 року № 1354 міська рада вирішила поновити Приватному підприємству "ВТВ-БУД" договір оренди земельної ділянки площею 0,0360 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (будівництва торгово-офісного центру) по вул. Сріблястій, б/н строком на 5 років до 13 грудня 2023 року.

У відповідності до вказаного рішення 11.01.2019 року була укладена Додаткова угода про внесення змін до Договору оренди землі від 29.08.2012 року № 1530 (Договір оренди в новій редакції).

Пунктом 5 Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 2019 рік становить 606 164 грн. 40 коп. згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

За умовами п.п. 8, 19 Договору строк дії договору до 13.12.2023 року.

Визначення розміру орендної плати та порядок її сплати сторони погодили у розділі "Орендна плата" Договору та встановили, що орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі у грошовій формі та становить 18 184 грн. 93 коп. на рік. Орендна плата вносить щомісячно протягом 30 календарних днів за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця в розмірі 1 515 грн. 41 коп. Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п.п. 10, 11, 12 Договору).

За положенням п. 30 Договору, орендар взяв на себе зобов`язання своєчасно вносити орендну плату за користування земельною ділянкою.

Невиконання відповідачем умов договору оренди землі № 1530 від 29.08.2012 року (із змінами до нього) в частині сплати орендної плати, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 18 647 грн. 02 коп., стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача зазначеної суми боргу з орендної плати в примусовому порядку.

В ході судового розгляду спору, відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим положеннями статті 46 ГПК України, а також статті 165 ГПК України щодо подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору в суді, обставини спору оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Статтею 792 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Згідно статтею 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За змістом статті 1 Закону України "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 цього Закону передбачено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 Земельного кодексу України).

Відповідно до статті 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 204 Цивільного кодексу України зазначено, що договори укладені між сторонами по справі, як цивільно - правові правочини є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем порушено умови Договору оренди землі № 1530 від 29.08.2012 року (із змінами до нього), у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість по сплаті орендної плати у розмірі 18 647 грн. 02 коп.

Враховуючи вищевказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, свого контррозрахунку позовних вимог, хоча мав можливість скористатись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати підлягає задоволенню повністю в розмірі 18 647 грн. 02 коп.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 18 647 грн. 02 коп. документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими. Позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона покликається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

З врахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 921 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ВТВ-БУД", 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Докучаєва, буд. 6 кв. 19 () на користь Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, буд. 3 () суму 18 647 (Вісімнадцять тисяч шістсот сорок сім гривень) грн. 02 коп. заборгованості по сплаті орендної плати, а також суму 1 921 (Одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено 02.09.2020 року.

Суддя Пригара Л.І.