УХВАЛА

м. Київ

19.08.2020Справа № 910/10542/16
За позовом Державного підприємства "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Будінвест капітал"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Обслуговуючий кооператив "ЖК Науковий" -1

Київська міська рада -2

про знесення самочинного будівництва

Суддя Івченко А.М.

Представники: не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про знесення самочинного будівництва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.2019 прийнято позовну заяву Державне підприємство "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про знесення самочинного будівництва в межах справи № 910/10542/16; позовну заяву вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження та призначено підготовче засідання на 04.12.19; встановлено строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України до 29.11.2019; встановлено строк для подання відповіді на відзив з урахуванням ст. 166 ГПК України до 03.12.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 відкладено розгляд справи на 05.02.20; клопотання Обслуговуючого кооперативу "ЖК Науковий" про вступ у справу у якості третьої особи задоволено; залучено Обслуговуючий кооператив "ЖК Науковий" ( ) до участі у справі № 910/10542/16 за позовом Державного підприємства "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" в межах справи № 910/10542/16 про банкрутство Державного підприємства "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача; встановлено строк для подання пояснень, відзив, відповіді на відзив з урахуванням ст. 168 ГПК України до 20.01.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2020 відкладено розгляд справи на 15.04.20; у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі відмовити; клопотання Обслуговуючого кооперативу "ЖК Науковий" про залучення у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Київської міської ради задоволено; залучено Київську міську раду до участі у справі № 910/10542/16 за позовом Державного підприємства "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" в межах справи № 910/10542/16 про банкрутство Державного підприємства "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

На виконання Постанови КМУ "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 № 211, якою запроваджено карантин, заборонено пасажирські перевезення та встановлено обмеження кількості учасників масових заходів; Указу Президента України від 13.03.2020 № 87/2020, яким уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"; Рішення Вищої ради правосуддя від 26.03.2020 № 880/0/15-20 "Про доступ до правосуддя в умовах пандемії гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", у зв`язку із карантинними заходами, засідання не відбулося, суд відкладає розгляд справи на іншу дату із повідомленням учасників справи про дату і час судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2020 відкладено розгляд справи на 27.05.20.

27.05.2020 від Обслуговуючого кооперативу "ЖК Науковий" надійшло клопотання про долучення доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 відкладено розгляд справи на 10.06.20; повторно зобов`язано позивача надіслати копію позовної заяви з додатками на адресу залученої третьої особи, докази чого надати суду у строк до 09.06.20.

09.06.2020 від Обслуговуючого кооперативу "ЖК Науковий" надійшли пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2020 закрито підготовче провадження з розгляду заяви Державного підприємства "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" про знесення самочинного будівництва; призначено розгляд заяви Державного підприємства "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" про знесення самочинного будівництва до розгляду по суті на 08.07.20.

06.07.2020 від Обслуговуючого кооперативу "ЖК Науковий" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

08.07.2020 від Київської міської ради надійшли пояснення.

В судове засідання 08.07.2020 представники учасників провадження у справі не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 відкладено розгляд справи на 19.08.20.

В судове засідання 19.08.2020 представники учасників провадження у справі не з`явилися.

Судом розглянуто позовну заяву Державного підприємства "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" про знесення самочинного будівництва та встановлено таке.

Позовна заява мотивована таким.

16.07.2012 між позивачем - ДП "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" та відповідачем - ТОВ Компанія «Будінвест Капітал» було укладено договір № 111/2-12 про часткову участь у реконструкції об`єкта нерухомого майна та передачу функцій замовника.

Постановою Київського апеляційного господарського суду по справі № 910/23169/16 від 06.11.2017 року, яку залишено без змін Постановою Вищого господарського суду України від 05.07.2018 року вказаний Договір визнано недійсним.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, на підставі доручення Державної архітектурно - будівельної інспекції України № 40-8899 від 03.07.2014р. було проведено позапланову перевірку дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ТОВ «Компанія Будінвест Капітал» на об`єкті будівництва житлового комплексу «Науковий» на вул. Петропавлівській, 40 у Подільському районі м. Києва.

14 липня 2014 року Інспекцією складено приписи про заборону з 14.07.2014р. експлуатації зазначеного об`єкту до усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва та про зупинення виконання будівельних робіт з 14.07.2014 р., а також складені Протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідачем було оскаржено вказані акти Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю до Окружного адміністративного суду м. Києва, однак постановою Окружного адміністративного суду від 11.03.2015 року по справі 826/20107/14 відповідачу - ТОВ «Компанія Будінвест Капітал» відмовлено в задоволенні заяви про скасування результатів перевірки.

Постановою Окружного адміністративного суду від 15.09.2015 року по справі 826/14005/15 будівництво, яке проводилося на підставі вказаного договору № 111/2-12 від 16.07.2012 було визнано самочинним та зупинено.

У відповідності до ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У відповідності до ч. 4 цієї статті, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Рішенням виконкому Київської міської ради депутатів трудящих від 24.01.1946 року № 150 за проектом Управління в справах архітектури м. Києва відведено в користування Київського ремонтно-механічного заводу під житлобудівництво земельну ділянку в м. Києві по Петропавлівському провулку № 24 (на даний час - Петропавлівська, 40) загальною площею 7475, 00 кв.м.

Також, позивач зазначає, що 27.01.1992 року Київський електромеханічний завод продав житловий будинок, розташований за адресою: м. Київ, вул. Петропавлівська, 40 у власність ОКБ ЛЕД з ОП (Особливе конструкторське бюро лінійних електродвигунів з дослідним виробництвом), яке має повне право після покупки використовувати його як нежиле приміщення, при повному відселенні мешканців, в технічно справному стані (згідно п. 1 договору купівлі-продажу від 27.01.1992 року).

У відповідності до п. 2 вказаного Договору, будинок вважається переданим у власність Покупця з моменту передачі йому будинку на баланс та повної оплати йому 2 млн. рублів.

03.09.1992 між сторонами договору було підписано акт приймання - передачі, у відповідності до якого Продавець передає зі свого балансу, а Покупець приймає на свій баланс колишній житловий будинок, розташований за адресою: м. Київ, вул. Петропавлівська, 40, для використання його Покупцем в якості нежилого приміщення.

У відповідності до Реєстраційного посвідчення на домоволодіння, яке належить державним, корпоративним і громадським установам, підприємствам і організаціям, Київське міське бюро технічної інвентаризації посвідчило, що домоволодіння № 40 по вул. Петропавлівській в м. Києві зареєстровано за ОКБ ЛЕД від 03.09.1992 року на підставі договору купівлі-продажу від 27.01.1992 року та записано в реєстрову книгу за № 21. Домоволодіння № 40 по вулиці Петропавлівській в цілому складається з одного будинку площею 496 кв.м.

У відповідності до п. 2 Наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 02.12.1993 року № 196 «Про створення головного підприємства Державного науково-виробничого енергетичного об`єднання «Укренергоресурси», створено на базі державного підприємства Особливого конструкторського бюро лінійних електродвигунів і нетрадиційних джерел енергії з дослідним виробництвом та відділів апарату Державного виробничого енергетичного об`єднання «Укренергоресурси» головне підприємство Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут нетрадиційної енергетики та електротехніки (ДНДІ НЕЕ) за адресою: м. Київ, вул. Червоногвардійська, 20-а.

У відповідності до п.1.1. Наказу Міністерства енергетики та електрифікації України від 16.03.1996 № 49 ліквідовано з 01.04.1996 госпрозрахунковий підрозділ Державного науково-дослідного і проектно- конструкторського інституту нетрадиційної енергетики та електротехніки Особливе конструкторське бюро лінійних електродвигунів та нетрадиційних джерел енергії. У відповідності до п. 1.2 Наказу, було наказано прийняти на баланс Державного науково-дослідного і проектно-конструкторського інституту нетрадиційної енергетики та електротехніки станом на 01.04.1996 майно, що знаходиться на балансі Особливого конструкторського бюро лінійних електродвигунів та нетрадиційних джерел енергії.

У відповідності до п. 1 Наказу Міністерства палива та енергетики України від 28.11.2005 року № 585 було припинено процедуру припинення діяльності Головного підприємства «Державний науково-дослідний і проектно- конструкторський інститут нетрадиційної електроенергетики та електротехніки» та Південного державного виробничого впроваджувального центру нетрадиційних джерел енергії «Бояр» та відновлено їх діяльність.

У відповідності до п. 4 вказаного Наказу, з метою приведення у відповідність з чинним законодавством організаційно-правової форми підприємства, перейменовано Головне підприємство «Державний науково- дослідний і проектно-конструкторський інститут нетрадиційної електроенергетики та електротехніки» у Державне підприємство (ДП) «Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні» (юридична адреса: м. Київ, вул. Петропавлівська, 40).

10.04.2013 Департаментом містобудування та архітектури було видано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул. Петропавлівська, 40 у Подільському p-ні м. Києва.

Рішенням Конституційного суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005, визнано неконституційними положення:

1. пункту 6 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо зобов`язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право оренди без відповідного законодавчого, організаційного та фінансового забезпечення;

2. пункту 6 Постанови Верховної Радим України «Про земельну реформу» від 18 грудня 1990 року з наступними змінами в частині щодо втрати громадянами, підприємствами, установами і організаціями після закінчення строку оформлення права власності або права користування землею раніше наданого їм права користування земельною ділянкою.

Таким чином, позивач зазначає, що наведене вище дає підстави вважати, що право користування позивача на земельну ділянку за адресою: м. Київ, вул. Петропавлівська, 40, яке йому було надано на підставі всіх вищезазначених документів, не припинилося.

Головним слідчим управлінням МВС України проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000501, внесеному до ЄРДР 05.11.2014 за фактами самовільного заняття земельних ділянок та самовільного будівництва на особливо цінних землях, землях в охоронюваних зонах, зонах санітарної охорони, санітарно-захисних зонах, та зонах особливого режиму використання земель, а також легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом за попередньою змовою групою осіб за ст. 197-1 та ч. 2 ст. 209 КК України.

За даними міського земельного кадастру земельна ділянка площею 1 432, 7 кв.м. по вул. Петропавлівській, 40 в Подільському p-ні м. Києва, обліковується за Головним підприємством державним науково-дослідним і проектно-конструкторським інститутом нетрадиційної енергетики та електротехніки (на даний час - Державне підприємство «Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні»).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2015 року було накладено арешт на земельну ділянку площею 1 432, 47 кв.м. по вул. Петропавлівській, 40 в Подільському p-ні м. Києва із забороною розпорядження вказаною земельною ділянкою.

У відповідності до ч. 2 ст. 95 Земельного кодексу України, порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Проте, як встановлено судом, 14.04.2020 в Реєстрі судових рішень було оприлюднено ухвалу Печерського районного суду міста Києва 15 жовтня 2019 року у кримінальній справі №757/40519/19-к, якою вирішено скасувати арешт належного на праві власності Обслуговуючому кооперативу «ЖК «НАУКОВИЙ» нерухомого майна ЖК «Науковий» по вул. Петропавлівська, 40 в м. Києві, накладеного в межах кримінального провадження № 0000120 від 26.11.2012 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.09.2018 № 757/46930/18-к, в частині передачі ЖК «Науковий» в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, в межах кримінального провадження № 0000120 від 26.11.2012 року на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.01.2019 року у справі №757/1175/19-к.

Так, в зазначеній ухвалі суд зазначив, що «Разом з тим, органом досудового розслідування та прокурором не надано слідчому судді доказів на підтвердження того, що ОК «ЖК «НАУКОВИЙ» здійснює неправомірну господарську діяльність щодо володіння та користування об`єктом нерухомого майна - незавершеним будівництвом, житловим будинком з нежитловими (вбудованими) приміщеннями, загальною площею 22863,8 кв. м., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000, що належить на праві власності ОК «ЖК «НАУКОВИЙ».

Крім того, ОК «ЖК «НАУКОВИЙ» користується земельною ділянкою з кадастровим номером :85:269:0100, розташованою по вул. Петропавлівська, 40 у Подільському районі м. Києва з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку площею 0,3691 га, відповідно до Договору оренди земельної ділянки від 11.02.2019 року, укладеного з Київською міською радою, строком дії 10 років, а згідно наказу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.05.2019 року № 644 затверджені Містобудівельні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва реконструкції квартир секції № 1 з добудовою секції № 2 житлового будинку (І та II черги будівництва) по вул. Петропавлівській, 40 у Подільському районі м. Києва.

Статтями 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.».

Також слід зазначити, що Земельний кодекс Української РСР, затверджений Законом Української РСР від 08.07.1970, втратив чинність на підставі постанови Верховної ради Української РСР «Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР» від 18.12.1990 №562- XII.

Згідно п.5 Постанови Верховної ради Української РСР «Про порядок введення в дію Земельного кодексу Української РСР» від 18.12.1990 №562-ХІI підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію Кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку прав власності на землю або землекористування.

Згідно зі ст. 3 Земельного кодексу Української РСР, затвердженого Законом Української РСР від 08.07.1970 (далі - ЗК УРСР):

«Відповідно до Конституції СРСР і Конституції Української РСР земля є державною власністю, тобто всенародним добром.

Земля є виключною власністю держави і надається тільки в користування. Дії, які в прямій або прихованій формі порушують право державної власності на землю, забороняються.»

Відповідно до ст.4 ЗК УРСР:

«Вся земля в Українській РСР входить до єдиного державного земельного фонду, який відповідно до основного цільового призначення земель складається з:

1. земель сільськогосподарського призначення, наданих у користування колгоспам, радгоспам та іншим землекористувачам для сільськогосподарських цілей;

2. земель населених пунктів (міст, селищ міського типу і сільських населених пунктів);

3. земель промисловості, транспорту, курортів, заповідників та іншого несільськогосподарського призначення;

4. земель державного лісового фонду;

5. земель державного водного фонду;

6. земель державного запасу.»

Згідно з п.4 ч.1 ст. 10 ЗК УРСР:

«Міські Ради депутатів трудящих, їх виконавчі комітети в межах міста:

4) надають в користування, а також вилучають земельні ділянки для державних або громадських потреб відповідно до статей 16, 37, 38 цього Кодексу.»

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 16 ЗК УРСР:

«Надання земельних ділянок у користування здійснюється в порядку відведення.

Відведення земельних ділянок провадиться на підставі постанови Ради Міністрів УРСР або рішення виконавчих комітетів обласної, районної, міської, селищної і сільської Рад депутатів трудящих в порядку, встановлюваному законодавством Союзу РСР і Української РСР.»

Згідно з ч. 1 ст. 86 ЗК УРСР:

«Всі землі в межах міста перебувають у віданні міських Рад депутатів трудящих, компетенція яких в галузі регулювання земельних відносин визначається статтею 10 цього Кодексу.»

Аналіз зазначених норм свідчить, що до прийняття Земельного кодексу України в 2001 році вся земля перебувала лише у державній власності, включаючи ту, що знаходилася в межах міста і надавалася в користування міськими Радами депутатів трудящих

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4, 5 ст.15 ЗК УРСР:

«Земля надається в безстрокове або тимчасове користування.

Безстроковим (постійним) визнається землекористування без заздалегідь встановленого строку.

Тимчасове користування землею може бути короткостроковим - до трьох років і довгостроковим - від трьох до десяти років. У разі виробничої необхідності ці строки можуть бути продовжені на період, що не перевищує відповідно строків короткострокового або довгострокового тимчасового користування.

По окремих видах користування землею Радою Міністрів Української РСР може бути встановлений і триваліший строк довгострокового користування, але не більш як двадцять п`ять років.»

Згідно з ч.1-4 ст. 20 ЗК УРСР:

«Відповідно до Основ земельного законодавства Союзу РСР і союзних республік право землекористування колгоспів, радгоспів та інших землекористувачів засвідчується державними актами на право користування землею. Форми актів встановлюються Радою Міністрів СРСР.

Право короткострокового тимчасового користування землею засвідчується рішенням органу, який надав земельну ділянку в користування.

Право довгострокового тимчасового користування землею засвідчується актами, форма яких встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

Зазначені документи видаються після відводу земельних ділянок в натурі.»

Отже, право безстрокового (постійного) землекористування мало засвідчуватися державним актом на право користування землею, право короткострокового тимчасового користування землею, а саме, до трьох років, мало засвідчуватися рішенням органу, який надав земельну ділянку в користування, право довгострокового тимчасового користування землею, а саме, від трьох до десяти років, мало засвідчуватися актами, форма яких встановлювалася Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі таких документів, зокрема, але не виключно: державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката.

Позивачем до суду не надано як рішення про відведення земельної ділянки так і доказів факту видачі на підставі вказаного рішення державного акту на право безстрокового (постійного) користування землею або акту на право довгострокового тимчасового користування землею, а саме, від трьох до десяти років.

Тобто, в матеріалах судової справи відсутній будь-який належний та допустимий доказ, яким би підтверджувалось право власності чи право користування Позивача на спірну земельну ділянку.

Відповідно до приписів ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Виходячи із матеріалів справи, в рамках судової справи №757/23285/18-к було встановлено, що впродовж 2012-2017 років, службові особи групи компаній «УКОГРУП», діючи з метою легалізації (відмивання) майна, одержаного внаслідок вчинення суспільно небезпечних протиправних діянь, що передувало легалізації, вчинили фінансові операції щодо купівлі-продажу зазначених будівель, а отримані кошти, оминаючи систему оподаткування України з метою маскування незаконного їх походження, в подальшому перерахували на рахунки суб`єктів підприємницької діяльності з ознаками фіктивності.

Встановлено, що на земельній ділянці площею 1432,47 кв. м. (код ділянки 85:269:0045) по вул. Петропавлівській, 40 в Подільському районі м. Києва, яка обліковується за Державним підприємством «Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні» () розміщувався двоповерховий будинок, який теж належав вказаному підприємству.

В 2013 році службовими особами товариств, що входять до складу групи компаній «Укогруп», вчинено руйнування вказаного двоповерхового будинку на підставі договору про часткову участь про реконструкції об`єкта нерухомого майна та передачу функцій замовника від 16.07.2012 та розпочато будівництво житлового комплексу «Науковий», замовником якого є ТОВ «Компанія «Будінвест Капітал» (), ТОВ «ДК Містобуд» () та ТОВ «БК Містобуд» ().

Відповідно до положень ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, але не виключно, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 01.08.2018 по справі №757/25794/18-к скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.03.2015 року на земельну ділянку площею 1432,74 кв.м. по вул. Петропавлівська 40 в Подільському районі м. Києва в частині, зокрема, але не виключно: розроблення проекту із землеустрою для завершення будівництва та обслуговування комплексу багатоквартирних житлових будинків по вул. Петропавлівська 40.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України.

Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України визначено основні способи захисту цивільних прав та інтересів.

Отже, позивач не надав жодного належного та допустимого доказу, який би підтвердив наявність права користування земельною ділянкою по вул. Петропавлівська 40 у Подільському районі м. Києва. Як вбачається із матеріалів справи у Позивача відсутнє порушене право, що підлягає судовому захисту.

Вище вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, що відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові, викладеними в постанові від 19.08.2019 по справі № 1340/4630/18, постанова від 28.02.2018 по справі № 910/21160/16.

Окрім цього, Київрада в своїх поясненнях, у справі №757/30611-17к, що перебувала на розгляді Печерського районного суду м. Києва, зазначила, що Інститут дійсно звертався з клопотанням від 27.11.2007р. до Київради, як до власника спірної земельної ділянки, щодо відведення йому спірної земельної ділянки у постійне користування, «одночасно вказуючи, що інститут не є належним користувачем земельної ділянки, в розумінні Земельного кодексу України». Проте, вказана земельна ділянка не була передана Інституту в постійне користування та залишилась у комунальній власності. Також Київрада звернула увагу, що і ДФС підтвердила своїм листом від 13.07.2017р., що Інститут ніколи не сплачував земельний податок.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 травня 2017 року у справі № 826/11127/16 в задоволенні позовних вимог Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ТОВ «Компанії «Будінвест Капітал» про знесення об`єкту будівництва за адресою: м. Київ, вул. Петропавлівська, 40 відмовлено.

Відмовляючи в такому позові, суди дійшли висновку про наступне: «позивачем не було доведено, що самочинно зведені поверхи І секції та II секції житлового комплексу порушують права інших осіб, загрожують життю та здоров`ю людей, а також, що зазначені конструкції впливають на міцність чи безпечність житлових будинків, розташованих поруч чи несуть будь-яку іншу загрозу.

Разом з цим, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представники відповідача, представник Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини та третіх осіб наголошували, що згідно з даними звіту про науково-технічну роботу «Визначення технічного стану несучих конструкцій житлових будинків № 1 і 2 з вбудованими приміщеннями по АДРЕСА_1 та розробка рекомендацій з їх подальшої безпечної експлуатації» від 27.03.2017, виконаного державним підприємством «Державний науково-дослідний Інститут будівельних конструкцій» на замовлення ОК «ЖК «Науковий» згідно договору № 001 на створення і передачу науково-технічної продукції від 10.03.2017, технічний стан будинків (секцій) 1 і 2 по АДРЕСА_1 охарактеризовано таким, що відповідає категорії « 2» (задовільно).

Крім того представники Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини повністю підтримали позицію відповідача та наголошували, що правові підстави для задоволення позову відсутні, а вчинення дій щодо знесення об`єкта будівництва є крайньою мірою.

Враховуючи вищенаведене та відсутність у матеріалах справи документальних доказів, що свідчать про наявність підстав, передбачених cm. 376 Цивільного кодексу України та cт. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», для зобов`язання відповідача в судовому порядку знести об`єкт самовільного будівництва у зв`язку з тим, що такі обумовлюються певними умовами: істотністю вчиненого порушення (відхилення від проекту або порушення будівельних норм і правил), суперечністю суспільним інтересам або порушення права інших осіб, неможливістю усунення таких порушень, неможливістю проведення відповідної перебудови або відмова особи від такої перебудови.

До аналогічних правових висновків при розгляді подібних справ дійшов Вищий адміністративний суд України у своїх ухвалі від 01.09.2016 № К/800/19569/15 (справа №13/2594/14) та постанові від 22.09.2016 № К/800/23604/15 (справа № 1309/7548/12)».

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

На підставі вищевикладеного, позовна заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Державного підприємства "Державний науково-дослідний і проектно-конструкторський інститут інноваційних технологій в енергетиці та енергозбереженні" про знесення самочинного будівництва відмовити повністю.

2. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Повний текст ухвали складено 08.09.2020

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Івченко