ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 рокуСправа № 912/2468/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б. за участю секретаря судового засіданя Ліподат Я.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи №912/2468/20

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85

до відповідача Комунального підприємства "Електротранс" Міської ради міста Кропивницького, 25000, м. Кропивницький, проспект Університетський, буд. 3

про стягнення 253 972,61 грн

Представники сторін участі в судовому засіданні не брали.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Комунального підприємства "Електротранс" Міської ради міста Кропивницького про стягнення заборгованості, яка складається з 15% річних у розмірі 63 736,00 грн, інфляційних втрат у розмірі 39 403,01 грн, пені у розмірі 150 833,60 грн, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" від 27.12.2018 в частині своєчасного здійснення розрахунків за отриману електричну енергію, у зв`язку з чим позивачем нараховано останньому пеню, 15% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою від 06.08.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/2468/20 за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначено на 03.09.2020 о 15:00 год., встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

28.08.2020 на адресу суду від Комунального підприємства "Електротранс" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки останні не відповідають дійсним обставинам та ґрунтуються на неправильних розрахунках. У відзиві відповідач зазначає, що після отримання рахунку від 15.03.2019 за лютий 2019 та акту №001387 купівлі-продажу електроенергії, в яких зазначено кількість спожитої енергії у розмірі 637 881 кВт.год., відповідач звернувся до позивача з протоколом розбіжностей від 18.03.2019 №228, в якому було зазначено про невідповідність фактичним показникам споживання електричної енергії. З моменту отримання протоколу розбіжностей позивач всупереч вимогам Додатку №1 "Комерційна пропозиція" не вчинив жодних дій, щодо початку переговорів та врегулювання розбіжностей. 26.03.2019 відповідач повторно звернувся до позивача з листом №281, в якому просив надати належний рахунок за лютий та березень 2019. Проте, позивач ігноруючи вимоги Договору та ПРРЕЕ надіслав 12.04.2019 на адресу КП "Електротранс" рахунок за березень 2019 року та акт №002155, де вказана кількість спожитої електричної енергії у розмірі 55 700 кВт., що також не відповідає фактичним показникам споживання електричної енергії. Відповідач 12.04.2019 знову звернувся до позивача з листом де наголошував про необхідність надання правильних первинних бухгалтерських документів за лютий-березень 2019р. та повернув без виконання Акти та розшифровки ПрАТ "Кіровоградобленерго" за відповідні періоди. З метою врегулювання розбіжностей КП "Електротранс" 08.05.2019 та 24.05.2019 повторно звернулося до позивача з проханням надати кориговані рахунки на оплату спожитої електричної енергії. Позивач в період з 18.03.2019 до 07.05.2019 не розпочав процедуру з`ясування розбіжностей фактичного споживання електричної енергії за лютий-березень 2019 року. Розуміючи необхідність оплати електричної енергії та повну бездіяльність ДПЗД "Укрінтеренерго", відповідач здійснив оплату згідно власних розрахунків, з яким погодився позивач. Такою бездіяльністю позивача, яка суперечить Договору та Додатку №1 до Договору та ПРРЕЕ є намагання ДПЗД "Укрінтеренерго" перекласти вину на відповідача з метою застосування штрафних санкцій та отримання безпідставної вигоди без нанесення будь-якої шкоди.

Позивач та відповідач участь повноважних представників в судовому засіданні 03.09.2020 не забезпечили, хоча належним чином повідомлені про місце, дату та час засідання суду.

Згідно з ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що явка в засідання суду обов`язковою не визнавалась, та є правом, а не обов`язком учасників справи, господарський суд вважає за можливе розглянути справу без уповноважених представників сторін за наявними матеріалами.

У судовому засіданні 03.09.2020 судом з`ясовано обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та досліджено докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті.

Розглянувши наявні у справі матеріали та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі, та подані на їх підтвердження докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі: 1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; 2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; 3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; 4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; 5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.12.2018 № 1023-р Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником "останньої надії" з 01.01.2019 до 01.01.2021; територією провадження діяльності зазначеного підприємства визначено територію України.

На виконання вимог ч. 11 ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії" в мережі Інтернет за адресою: www.uie.kiev.ua Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" 27.12.2018 розміщено: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; комерційну пропозицію № 2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; додаток до комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 - Ціни, за якими здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії"; зміни № 1 від 31.01.2019 до комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018 для постачання електричної енергії постачальником останньої надії.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про ринок електричної енергії", яка кореспондується з умовами, що зазначені в Додатку 1 Комерційна пропозиція № 2 до Договору, Договір вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 календарних днів.

Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності Укрінтеренерго, яке виконує функції постачальника "останньої надії" (постачальником, позивачем у справі) та Комунальним підприємством "Електротранс" Міськкої ради міста Кропивницького (споживачем, відповідачем у справі) укладено договір про постачання електричної енергії постачальником останньої надії від 27.12.2018, який є публічним договором приєднання споживача до цього договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з п. 2.1. Договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору, що зазначені в додатку 1 до договору (комерційна пропозиція).

Відповідно до п. 3.4 договору, електрична енергія постачається до електроустановок споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальником, постачання електричної енергії на об`єкт призупиняється.

Згідно п. 3.7 Договору початок постачання електричної енергії Споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ у разі укладення Договору між Сторонами.

Умовами п. 3.8 Договору визначено, що оплачений Споживачем рахунок за спожиту електричну енергію, наданий Постачальником, є прийняттям (акцептуванням) умов цього Договору з боку Споживача.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є Додатком 1 до Договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни за електричну енергію (п. 5.2 Договору).

Умовами п. 5.3 Договору визначено, що ціна (тариф) на електричну енергію визначається Постачальником, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором.

В п. 5.4. Договору зазначено, що збільшення ціни (тарифу) на електричну енергію може бути здійснено у разі дотримання Постачальником умов надання послуг, передбачених у пункті 3.3 глави 3 цього Договору.

Відповідно до п. 5.6 інформація про діючу ціну (тариф) на електричну енергію Постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті Постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування.

Згідно п. 5.7. Договору ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. У випадках застосування диференційованих цін (тарифів) на електричну енергію вказані в рахунках суми відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (тарифів)

Пунктами 5.8, 5.10 договору визначено, що розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць. Оплата виставленого постачальником рахунка за цим договором має бути здійснена споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менш 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятій споживачем.

Порядок та строки оплати за постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" передбачені умовами додатку № 1 до договору - Комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018, згідно з якими, споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання споживачем рахунку. Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому місяці здійснюється споживачем на підставі виставленого постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої споживачем електричної енергії, зазначеної в акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ. Акт купівлі-продажу складається на підставі даних про фактичне споживання споживача, отриманих від ОС. У разі наявності зауважень до акту купівлі - продажу, Споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. При здійсненні оплати за електричну енергію Споживач обов`язково зазначає у призначенні платежу номер та дату рахунку та період за який здійснюється оплата.

Листом від 17.01.2019 №528/94 Приватне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго" надало позивачу Перелік споживачів "Останньої надії" оператора системи розподілу ПрАТ "Кіровоградобленерго", з якого вбачається, що 01.01.2019 відповідач переведений на постачання постачальником "останньої надії" (а.с19-22).

На виконання зазначеного Договору ДПЗД "Укрінтеренерго" сформовано за даними ПрАТ "Кіровоградобленерго" - оператора системи розподілу (ОСР) Акти купівлі-продажу електроенергії за розрахунковий період та рахунки на оплату, а саме:

- Акт купівлі-продажу електроенергії №000732 від 31.01.2019 у відповідності до даних оператора системи розподілу про обсяги споживання електричної енергії 44 434 334 кВт.год. за період січень 2019 р. на суму 1 523 433,46 грн, та рахунок №47/10О01/03656 (а.с. 24-25), які були отримані відповідачем 15.02.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.26);

- Акт купівлі-продажу електроенергії №001387 від 28.02.2019 у відповідності до даних оператора системи розподілу про обсяги споживання електричної енергії 637 881 кВт.год. за період лютий 2019 р. на суму 2 237 377,81 грн, та рахунок №47/10О02/05021 (а.с. 27-28), які були отримані відповідачем 15.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.29);

- Акт купівлі-продажу електроенергії №002155 від 31.03.2019 у відповідності до даних оператора системи розподілу про обсяги споживання електричної енергії 55 700 кВт.год. за період березень 2019 р. на суму 195 368,64 грн, та рахунок №47/10О01/05837 (а.с. 31-32), які були отримані відповідачем 12.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.32).

Рахунки за спожиту електричну енергію оплачені відповідачем в повному обсязі на загальну суму 3 956 179,91 грн, згідно платіжних доручень: №170 від 31.01.2019 на суму 400 000,00 грн, №217 від 14.02.2019 на суму 1 123 433,46 грн, №516 від 27.05.2019 на суму 2 237 377,81 грн, №517 від 27.05.2019 на суму 195 368,64 грн (а.с. 33-34).

У зв`язку з несвоєчасною оплатою Комунальним підприємством "Електротранс" Міської ради міста Кропивницького рахунків за отриману електроенергію, позивачем нараховано відповідачу пеню, 15% річних та інфляційні втрати.

За твердженням позивача, з метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з вимогою №44/11-4965/пон. від 13.11.2019 про сплату в семиденний термін штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат. Проте, відповідач відповіді на вимогу не надав, грошові кошти не сплатив (а.с. 38).

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У частині 1 ст. 174 Господарського кодексу України законодавець встановив, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч.1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

У п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

На виконання умов Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" ДПЗД "Укрінтеренерго" було поставлено КП "Електротранс" Міської ради міста Кропивницького електричну енергію на загальну суму 3 956 179,91 грн, що підтверджується Актами купівлі-продажу електроенергії (а.с.24, 27, 30).

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно ст.526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Рахунки за спожиту електроенергію оплачені відповідачем в повному обсязі на загальну суму 3 956 179,91 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи (а.с. 33, 34). Проте, оплату відповідач здійснював несвоєчасно.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пеня, за визначенням ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов`язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання.

За приписами ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У відповідності до п. 9.1 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Згідно п. 5.11 Договору у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором. Споживач має сплатити за вимогою Постачальника пеню у розмірі, який зазначається в комерційній пропозиції.

Відповідно до "Комерційної пропозиції №2" за внесення платежів, передбачених умовами Договору, з порушенням термінів, визначених цією Комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Пеня Споживачем сплачується на підставі рахунків Постачальника, а у разі незгоди Споживача, стягується в судовому порядку.

Враховуючи зазначені положення законодавства та Договору, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 150 833,60 грн за період з 22.03.2019 по 27.05.2019.

Перевіривши розрахунок пені (а.с. 35), господарський суд встановив, що останнім не вірно визначено період нарахування пені.

Позивачем не враховано приписи ст. 253 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Так відповідно до пункту 5.10 Договору оплата виставленого Постачальником рахунку має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання Споживачем цього рахунку, або протягом 5 робочих днів від строку оплати зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Рахунок на оплату №47/10/О02/05021 від 06.03.2019 (за лютий 2019 року) отримано відповідачем 15.03.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, враховуючи умови пункту 5.10 Договору та строк оплати зазначений в рахунку, останнім днем для оплати буде 22.03.2020.

Враховуючи зазначене правильним періодом для нарахування пені буде з 23.03.2019 по 19.04.2019 на заборгованість у розмірі 2 237 377,81 грн.

Крім того, рахунок на оплату №47/10/О03/05837 від 05.04.2019 (за березень 2019 року) отримано відповідачем 12.04.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, останнім днем для оплати буде 19.04.2020.

Враховуючи зазначене правильним періодом для нарахування пені буде з 20.04.2019 по 26.05.2019 (з урахуванням оплати 27.05.2019) на заборгованість у розмірі 2 432 746,45 грн.

Господарським судом здійснено власний розрахунок пені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", відповідно до якого стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 148 500,83 грн пені, а саме:

- за період з 23.03.2019 по 19.04.2019 на суму заборгованості 2 237 377,81 грн у розмірі 61 788,41 грн;

- за період з 20.04.2019 по 26.05.2019 на суму заборгованості 2 432 746,45 грн у розмірі 86 712,41 грн.

Враховуючи зазначене позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню у розмірі 148 500,83 грн. В іншій частині вимог про стягнення пені за несвоєчасну оплату товару судом відмовляється в задоволенні позову.

За прострочення здійснення розрахунку спожитої електричної енергії, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 63 736,00 грн 15 % річних за період з 22.03.2019 по 27.05.2019 та 39 403,01 грн інфляційних втрат за період з 01.04.2019 про 01.06.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Комерційної пропозиції № 2 від 27.12.2018, яка є додатком № 1 до Договору, розділом Додаткові зобов`язання Споживача встановлено сплату 15% річних від простроченої суми невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання з оплати електроенергії на вимогу постачальника.

Перевіривши розрахунок 15 % річних (а.с. 37), судом встановлено, що позивачем неправильно визначено період нарахування та не враховано приписи ст. 253 Цивільного кодексу України.

Здійснивши власний розрахунок 15% річних за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство", суд встановив, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 62 736,25 грн, а саме:

- за період з 23.03.2019 по 19.04.2019 на суму заборгованості 2 237 377,81 грн у розмірі 25 745,17 грн;

- за період з 20.04.2019 по 26.05.2019 на суму заборгованості 2 432 746,45 грн у розмірі 36 991,08 грн.

В іншій частині вимог про стягнення 15% річних суд відмовляє в задоволенні позову, у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, господарський суд встановив, що він є арифметично правильним, відповідає вимогам чинного законодавства, а отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 39 403,01 грн.

Судом відхиляються заперечення відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву щодо відмови позивача узгодити розбіжності фактичного споживання електричної енергії за лютий-березень 2020 року та здійснення ним оплати згідно власних розрахунків. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем додано до позову Акт купівлі-продажу електроенергії №001387 від 28.02.2019 з якого вбачається, що відповідачем спожито 637 881 кВт.год. електричної енергії за період лютий 2019 р. на суму 2 237 377,81 грн, та рахунок №47/10О02/05021 від 06.03.2020 (а.с. 27-28), а також Акт купівлі-продажу електроенергії №002155 від 31.03.2019 згідно якого відповідачем спожито 55 700 кВт.год. електричної енергії за період березень 2019 р. на суму 195 368,64 грн, та рахунок №47/10О01/05837 від 05.04.2020 (а.с. 31-32). Відповідачем оплачено вищевказані рахунки у повному обсязі.

Згідно пункту 3.8. Договору визначено, що оплачений Споживачем рахунок за спожиту електричну енергію, наданий Постачальником, є прийняттям (акцептуванням) умов цього Договору з боку Споживача.

Отже, відповідачем прийнято Акти купівлі-продажу електричної енергії за лютий-березень 2020 року та оплачено відповідні рахунки у повному обсязі.

Враховуючи наведене позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" до Комунального підприємства "Електротранс" Міської ради міста Кропивницького підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Електротранс" Міської ради міста Кропивницького (13300, м. Кропивницький, проспект Університетський, буд. 3, ідентифікаційний код 40413447) на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85, ідентифікаційний код 19480600) заборгованість у розмірі 250 640,09 грн, з яких 62 736,25 грн 15% річних, 39 403,01 грн інфляційних втрат, 148 500,83 грн пені, а також 3 759,60 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити рекомендованим листом з повідомленням про вручення Державному підприємству зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85) та Комунальному підприємству "Електротранс" міської ради міста Кропивницького (25000, м. Кропивницький, проспект Університетський, буд. 3).

Повне рішення складено 08.09.2020.

Суддя Г.Б. Поліщук