ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
"25" серпня 2020 р. Справа №870/83/20
Суддя О.В. Зварич
секретар судового засідання М.С. Кіра,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ВОРСК (надалі ТзОВ ВОРСК) за № 03/07-01 від 03.07.2020 року (вх. №01-05/1944/20 від 06.07.2020 року)
про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації ІНВЕРІТА від 19.06.2020 року у третейській справі №8-2205/20
у справі № 870/83/20
за позовом: ТзОВ ВОРСК
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Українська фінансова об`єднана група» (надалі ТзОВ «ФК «УФОГ»)
про розірвання договору та стягнення коштів,
від позивача третейського спору: не з`явився;
від відповідача третейського спору: не з`явився,
До Західного апеляційного господарського суду звернулось ТзОВ ВОРСК із заявою за № 03/07-01 від 03.07.2020 року (вх. №01-05/1944/20 від 06.07.2020 року) про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації ІНВЕРІТА від 19.06.2020 року у третейській справі №8-2205/20.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2020 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №870/83/20 визначено суддю О.В. Зварич.
Згідно з ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.07.2020 року (суддя О.В. Зварич) прийнято до провадження заяву ТзОВ ВОРСК про видачу наказу. Призначено справу № 870/83/20 до розгляду на 25.08.2020 року о 09 год. 50 хв. Зобов`язано кожну із сторін третейського спору та третейський суд надати суду письмову інформацію про наступне: чи не визнавалось недійсним наявне третейське застереження; чи не скасоване рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації ІНВЕРІТА від 19.06.2020 року у третейській справі №8-2205/20; чи є в провадженні інших судів заяви про оскарження чи скасування названого рішення третейського суду.
На виконання вимог ухвали суду сторони третейського спору в заявах за № 22/07-01 від 22.07.2020 року (вх. № 01-04/4355/20 від 23.07.2020 року) та за № 109/07-2020 від 23.07.2020 року (вх. № 01-04/4369/20 від 24.07.2020 року) повідомили, що третейське застереження не визнавалось недійсним; рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації ІНВЕРІТА від 19.06.2020 року у третейській справі №8-2205/20 не скасоване; в провадженні інших судів відсутні заяви про оскарження чи скасування даного рішення третейського суду.
Аналогічну інформацію повідомив Постійно діючий Третейський суд при Корпорації ІНВЕРІТА в листі б/н від 21.07.2020 року (вх. № 01-09/564/20 від 21.07.2020 року).
Сторони третейського спору не з`явились в судове засідання, в заявах за № 22/07-01 від 22.07.2020 року (вх. № 01-04/4355/20 від 23.07.2020 року) та за № 109/07-2020 від 23.07.2020 року (вх. № 01-04/4369/20 від 24.07.2020 року) просили розглянути справу без участі їх представників.
Явка сторін третейського спору в судове засідання не визнавалась обов`язковою. Отже, в силу положень ч.1 ст. 354 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи строки розгляду заяви про видачу наказу, встановлені ч. 2 ст. 354 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути заяву про видачу наказу при відсутності сторін третейського спору.
Вирішуючи питання про наявність (або відсутність) підстав для задоволення заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, суд виходить з таких мотивів.
ТзОВ ВОРСК звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Корпорації ІНВЕРІТА з позовом до ТзОВ «ФК «Українська фінансова об`єднана група» про розірвання договору оренди нерухомого майна за № 1 від 24.03.2020 року та стягнення 992704,92 грн., з яких: 990000,00 грн. передплата за договором оренди нерухомого майна № 1 від 24.03.2020 року; 2704,92 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання.
29.05.2020 року ТзОВ ВОРСК подало до Постійно діючого Третейського суду при Корпорації ІНВЕРІТА заяву про зміну позовних вимог (вих. № 29/05-02), в якій просило розглядати змінені позовні вимоги, а саме про стягнення 992704,92 грн., з яких: 990000,00 грн. передплата за договором оренди нерухомого майна № 1 від 24.03.2020 року; 2704,92 грн. пеня.
Вказана заява позивача третейського спору прийнята до розгляду третейським судом.
Як вбачається з матеріалів третейської справи №8-2205/20, між ТзОВ «ФК «Українська фінансова об`єднана група» (орендодавець) та ТзОВ ВОРСК (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна за № 1 від 24.03.2020 року.
Крім того, згідно з пунктом 8.7 договору всі спори між сторонами вирішуються шляхом переговорів, а в разі недосягнення згоди в судовому порядку.
Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Корпорації ІНВЕРІТА від 19.06.2020 року у третейській справі №8-2205/20 (третейський суддя В.Б. Дяків) частково задоволено позов ТзОВ ВОРСК. Стягнуто з ТзОВ «ФК «УФОГ» на користь ТзОВ ВОРСК грошові кошти в сумі 990000,00 грн., які були сплачені як передплата за договором №1 оренди нерухомого майна від 24.03.2020 року та третейський збір в сумі 2493,25 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

При винесенні даної ухвали суд враховує таке.

Відповідно до частини 3 статті 354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до статті 355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: 1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; 2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; 4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 5) третейська угода визнана недійсною; 6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; 8)постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; 9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні вичерпні підстави для відмови у задоволенні заяви про видачу виконавчого документа визначені пунктами 1-9 частини 6 статті 56 Закону України «Про третейські суди».

За змістом частини 1 статті 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно з пунктом 7 частини 1 статті 6 закону України «Про третейські суди» третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки.

Аналізуючи зміст третейського застереження, яке викладене в пункті 6.2 укладеного між ТзОВ «ФК «Українська фінансова об`єднана група» та ТзОВ ВОРСК договору оренди нерухомого майна за № 1 від 24.03.2020 року, суд констатує, що дане застереження суперечить пункту 7 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди», оскільки спори щодо нерухомого майна непідвідомчі третейським судам.

Отже, рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації ІНВЕРІТА від 19.06.2020 року у третейській справі №8-2205/20 прийняте у спорі, який не підвідомчий третейському суду відповідно до закону, що в силу положень пункту 2 частини 1 статті 355 Господарського процесуального кодексу України є підставою для відмови у видачі наказу на примусове виконання названого рішення третейського суду.

Враховуючи викладене, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТзОВ ВОРСК про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації ІНВЕРІТА від 19.06.2020 року у третейській справі №8-2205/20.

Судові витрати за розгляд заяви про видачу наказу суд покладає на позивача третейського спору відповідно до положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 129, 232, 234, 354, 355, 356 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ :

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю ВОРСК за № 03/07-01 від 03.07.2020 року (вх. №01-05/1944/20 від 06.07.2020 року) про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Корпорації ІНВЕРІТА від 19.06.2020 року у третейській справі №8-2205/20.

Судові витрати за розгляд заяви покласти на заявника.

Ухвалу надіслати сторонам у справі.

Матеріали третейської справи №8-2205/20 повернути Постійно діючому Третейському суду при Корпорації ІНВЕРІТА.

Порядок оскарження ухвали передбачено частиною 3 статті 356 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Зварич