ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

31 серпня 2020 рокуСправа № 912/2736/20

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Вавренюк Л.С., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Вест-Експедиція", Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 66А,

до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, 25006,

м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 41

про зняття арешту з майна

Встановив: до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Вест-Експедиція" (далі - ТОВ "Транс-Вест-Експедиція") до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, про скасування арешту автомобілів, які належать ТОВ "Транс-Вест-Експедиція", а саме:

- ЗИЛ-130, тип ТЗ - вантажний платформа, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шaci (кузова, рами) НОМЕР_2 , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу cepiї НОМЕР_3 , видане УДАІ ГУ МВС України в м. Києві 24.07.2007;

- ГАЗ-52, тип ТЗ - вантажний, реєстраційний номер НОМЕР_4 , номер шaci (кузова, рами) НОМЕР_5 , Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу cepiї НОМЕР_6 , видане ВРЕВ-8 УДАІ в м. Києві 03.11.2010.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Статтею 124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до ст. 125 Конституції України, судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Статтею 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судоустрій будується за принципами територіальності, спеціалізації та інстанційності. Найвищим судом у системі судоустрою є Верховний Суд. Систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Підвідомчість визначається, як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів у силу прямої вказівки закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Відповідно до першого критерію господарський суд вирішує господарські спори, що виникають між підприємствами, організаціями (юридичними особами), а також громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності, а у випадках, передбачених чинним законодавством, може вирішувати спори і розглядати справи за участю державних та інших органів, а також громадян, які не є суб`єктами підприємницької діяльності.

Підвідомчість справ загальним і господарським судам визначається законодавством.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

При цьому, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у ст. 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Подання позовної заяви за правилами Господарського процесуального кодексу України означає, що позовна заява повинна бути подана за правилами предметної та суб`єктної юрисдикції справ відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється ст. 20 Господарського процесуального кодексу України; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

При зверненні до суду з вказаним позовом ТОВ "Транс-Вест-Експедиція" просить суд скасувати накладений арешт на автомобілі, які належать ТОВ "Транс-Вест-Експедиція", згідно з постановою про накладення арешту на майно №6/4017 від 27.07.2011 виданої заступником начальника відділу розслідувань ДТП УМВС України в Кіровоградській області Суязан О.О. Накладення арешту відбулось у зв`язку з розслідуванням кримінальної справи №28-0018, порушеної за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального Кодексу України за фактом здійснення в липні 2008 року дорожньо-транспортної пригоди за участю автомобіля Деу - Ланос д.н. НОМЕР_7 , під керуванням генерального директора ТОВ "Транс-Вест-Експедиція" ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів позовної заяви та доданих до неї документів, постановою судді Солопова Ю.О. Кіровського районного суду міста Кіровограда № 1-592/11 від 19.08.2011, яка набрала законної сили 27.06.2018, провадження у кримінальній справі було закрито та звільнено обвинуваченого ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, закриваючи в 2011 році провадження у справі, судом не було вирішено питання про скасування заходів забезпечення цивільного позову та позивач вважає, що на теперішній час в наслідок необґрунтованого обмеження права власності арешт вищезазначених транспортних засобів має бути скасовано.

Позивач, вважаючи, що оскільки вимоги ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно і він не є боржником (ні учасником кримінального провадження) в кримінальній справі, він правомірно звернувся з позовом про звільнення майна з-під арешту, а з огляду на те, що сторонами у справі є юридичні особи, дана справа, на його думку, належить до юрисдикції саме господарському суду.

Приписами ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з абзацами 3, 4 п. 1 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна", за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому ст.ст. 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України, до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Кримінального процесуального кодексу України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Пунктом 9 розділу ХІ "Перехідні положення" Кримінального процесуального кодексу України визначено, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Тобто, при вирішенні питання про заміну, скасування чи припинення цих заходів, застосовуються норми попереднього процесуального Закону.

Оскільки арешт був накладений постановою заступника начальника відділу розслідувань ДТП УМВС України в Кіровоградській області 27.07.2011 року до набрання чинності діючого Кримінального процесуального кодексу України, тобто до 20.11.2012, в даному випадку підлягають застосуванню норми Кримінального процесуального кодексу України в редакції від 28.12.1960.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 126 Кримінального процесуального кодексу України в редакції від 28.12.1960 забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна провадиться шляхом накладення арешту на вклади, цінності та інше майно обвинуваченого чи підозрюваного або осіб, які несуть за законом матеріальну відповідальність за його дії, де б ці вклади, цінності та інше майно не знаходилось, а також шляхом вилучення майна, на яке накладено арешт. Накладення арешту на вклади зазначених осіб проводиться виключно за рішенням суду. Майно, на яке накладено арешт, описується і може бути передане на зберігання представникам підприємств, установ, організацій або членам родини обвинуваченого чи іншим особам. Особи, яким передано майно, попереджаються під розписку про кримінальну відповідальність за його незбереження. Арешт майна і передача його на зберігання оформляються протоколом, який підписується особою, що проводила опис, понятими і особою, яка прийняла майно на зберігання. До протоколу додається підписаний цими особами опис переданого на зберігання майна.

Накладення арешту на майно скасовується постановою слідчого, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба (ч. 6 ст. 126 Кримінального процесуального кодексу України в редакції від 28.12.1960).

Таким чином, господарський суд звертає увагу, що Кримінальним процесуальним кодексом України в редакції 1960 року чітко передбачено, що питання про скасування арешту майна відноситься до компетенції особи, якою накладено арешт, а не суду.

Господарський суд, зауважує, що вимоги особи, які ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, оскільки арешт на майно накладено постановою в межах кримінальної справи.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що посилання позивача при зверненні до Господарського суду Кіровоградської області з даним позовом на захист права власності є необґрунтованими, оскільки як нормами чинного Кримінального процесуального кодексу України, так і Кримінально-процесуального кодексу України (в редакції 1960 року) прямо передбачено, що розгляд вимог, які становлять предмет позову у даній справі, має здійснюватися за правилами кримінального судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

За викладених обставин, суд відмовляє ТОВ "Транс-Вест-Експедиція" у відкритті провадження у справі до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування арешту автомобілів, які належать ТОВ "Транс-Вест-Експедиція", так як позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Згідно п. 6 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Одночасно, суд звертає увагу заявника на те, що він не позбавлений можливості звернутися за захистом своїх прав в порядку передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись ст. ст. 20, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Вест-Експедиція" до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про скасування арешту автомобілів, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Транс-Вест-Експедиція".

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "Транс-Вест-Експедиція", що його вимоги підлягають розгляду в порядку Кримінального процесуального кодексу України.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Транс-Вест-Експедиція" позовні матеріали (вх.№ 2736/20 від 25.08.2020), а також платіжне доручення № 16729 від 10.08.2020 про сплату судового збору за подання позову.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Копії ухвали надіслати:

Товариству з обмеженою відповідальністю "Транс-Вест-Експедиція" за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Обухова, 66А;

Головному управлінню Національної поліції в Кіровоградській області за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка, 41.

Суддя Л.С. Вавренюк