ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/394/20
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів головуючого судді Лавриненко Л.В.

суддів: Аленіна О.Ю., Мишкіної М.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве

на рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2020 р.

по справі № 916/394/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", м. Київ

до Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве

про стягнення 41 969,26 грн.

суддя суду першої інстанції: Малярчук І.А.

місце ухвалення рішення: 21.04.2020 р., м. Одеса, пр. - т. Шевченко, 29, Господарський суд Одеської області,

повний текст складено та підписано: 23.04.2020 р.

Ухвалою Південно - західного апеляційного господарського суду від 06.07.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве на рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2020 р. у справі № 916/394/20 та призначено її до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційна скарга Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве розглянута в межах процесуального строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

В лютому 2020 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", м. Київ звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве про стягнення грошових коштів в сумі 41 969,26 грн., з яких:

- 27 216 грн. - основний борг;

- 775,47 грн. - пеня;

- 4082,40 грн. - штраф;

- 9 895,39 грн. - річні відсотки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе за договором поставки від 23.04.2019 р. № АП - 09- 0067 зобов`язань в частині оплати вартості поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.04.2020 р. позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", м. Київ задоволено частково.

Задовольнивши частково позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", м. Київ, місцевий господарський суд зазначив, що позивачем в позовній заяві допущено технічну помилку та зазначено суму річних відсотків - 9 895,39 грн., при цьому з розрахунку, доданого до позовної заяви, вбачається, що сума річних відсотків складає - 7 926, 22 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Фермерське господарство "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве оскаржило його до Південно - західного апеляційного господарського суду.

В обґрунтування заявлених вимог відповідач посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права.

Відповідач в апеляційній скарзі зазначає, що місцевим господарським судом матеріали справи досліджено не у повному обсязі, оскільки у видатковій накладній від 24.04.2019 р. № АП - 09 -0100 відсутні дані особи, відповідальної за здійснення господарської операції зі сторони відповідача.

Фермерське господарство "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве також зазначає, що наявна в матеріалах справи довіреність від 24.04.2019 р. № 5, видана ОСОБА_1 на отримання матеріальних цінностей - «Тотал» у кількості 240 л., від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", м. Київ, не може бути належним доказом отримання товару, оскільки наведена довіреність видана неуповноваженою особою.

Крім того, відповідач посилається на те, що судом першої інстанції було порушено приписи ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суд з власної ініціативи здійснив збір доказів шляхом отримання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та в подальшому дав йому оцінку.

На підставі викладеного, відповідач просить суд апеляційної інстанції оскаржуване рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", м. Київ в поданому відзиві, проти доводів, викладених в апеляційній скарзі заперечує та просить оскаржуване рішення залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.04.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", м. Київ (Продавець) та Фермерським господарством "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве (Покупець) укладений договір поставки № АП - 09- 0067.

Згідно з п. 1.1 наведеного договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити засіб захисту рослин, а саме «Тотал» у кількості 240 літрів, на загальну суму 27 216 грн. Відповідно до п. 2.1 договору покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в п. 1.2. даного договору у наступні строки: 5443,20 грн. - не пізніше 01.08.2019 р., 21 722,80 грн. - не пізніше 20.10.2019 р.

За приписами пунктів 4.3, 4.4 одночасно з передачею товару продавець зобов`язаний передати покупцеві наступні документи:

- рахунок на оплату товару;

- податкову накладну;

- видаткову накладну;

- товарно - транспортну накладну, якщо поставка товару здійснюється на умовах СРТ ;

Покупець зобов`язаний передати продавцеві довіреність на одержання товарно - матеріальних цінностей для одержання товару.

Відповідно до п 5.2 договору покупець відповідає за несвоєчасну оплату товару (порушення розділу 2 даного договору) й сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу.

При розрахунку пені застосовується ставка НБУ, що діє в період нарахування пені. Згідно з пунктами 5.4, 5.5 договору поставки у випадку прострочення виконання зобов`язань, передбачених розділом 2 даного договору, більше ніж 10 днів винна сторона додатково сплачує іншій стороні за даним договором штраф у розмірі п`ятнадцяти відсотків від ціни договору.

Сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченої частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, і встановлюють її в розмірі сорока відсотків річних від несплаченої загальної вартості товару протягом 90 (дев`яносто) календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем та дев`яносто шість відсотків річних від несплаченої ціни товару до дня повної оплати з дати закінчення дев`яноста календарних днів.

З дня закінчення строків сплати, передбачених п. 2.1. договору, вважається, що продавцем пред`явлена вимога щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (минулий та майбутній) та відсотків річних.

При затримці платежу продавець має право виставити рахунок по сплаті відсотків за користування чужими грошима та інфляційних нарахувань з моменту прострочення до фактичної оплати, а покупець зобов`язаний оплатити його в строк не більше 3 (трьох) банківських днів

Відповідно до п. 7.1 договору поставки цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2020 р., а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання покупцем своїх зобов`язань.

На виконання умов договору поставки Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", м. Київ поставило Фермерському господарству "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве товар - «Тотал» у кількості 240 л., на загальну суму 27 216 грн., що підтверджується видатковою накладною від 24.03.2019 р. № АП - 09 - 0100 на суму 27 216 грн., товарно - транспортною накладною від 24.04.2019 р. № АП-09-0065, підписаними та скріпленими печатками представників сторін.

Як зазначає позивач, Фермерське господарство "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве в порушення умов договору поставки від 23.04.2019 р. № АП - 09 - 0067 не розрахувалось за поставлений товар, що і стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", м. Київ до господарського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 663 продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Кодексу обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Як зазначалося вище, на виконання умов договору від 23.04.2019 р. № АП - 09 - 0067 позивач поставив відповідачу товар на суму 27 216 грн.

Відповідач прийняв товар на підставі довіреності від 24.04.2019 р. № 5 на отримання цінностей - «Тотал» у кількості 240 л., від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", м. Київ, що також підтверджується видатковою накладною від 24.03.2019 р. № АП - 09 - 0100, товарно - транспортною накладною від 24.04.2019 р. № АП-09-0065, які скріплені печаткою Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами статей 6, 627, 628 та 638 Цивільного кодексу України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 2.1 договору покупець зобов`язаний сплатити продавцю вартість товару, зазначену в п. 1.2. даного договору у наступні строки: 5443,20 грн. - не пізніше 01.08.2019 р., 21 722,80 грн. - не пізніше 20.10.2019 р.

В порушення взятих на себе зобов`язань, Фермерське господарство "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве не здійснило оплату поставленого товару за договором поставки від 23.04.2019 р. № АП - 09 - 0067 та видатковою накладною від 24.03.2019 р. № АП - 09 - 0100.

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про стягнення з Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве заборгованості за договором поставки від 23.04.2019 р. № АП - 09 - 0067 в сумі 27 216 грн.

Частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з боржника пені, штрафу та річних відсотків.

Посилання відповідача на те, що довіреність від 24.04.2019 р. № 5 не може бути належним доказом отримання товару від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", м. Київ, оскільки вона видана не уповноваженою особою не приймаються судом апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, станом на 24.04.2019 р. керівником Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве був зареєстрований ОСОБА_2 , а підписантом - Садовський Ю.В.

Довіреністю від 24.04.2019 р. № 5, яка підписана Садовським Ю.В., уповноважено останнього на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг", м. Київ матеріальних цінностей - «Тотал» у кількості 240 літрів Отже, доводи Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве про підписання довіреності від 24.04.2019 р. № 5 не уповноваженою особою спростовуються матеріалами справи.

Доводи Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве про те, що у видатковій накладній від 24.03.2019 р. № АП - 09 - 0100 та товарно - транспортній накладній від 24.04.2019 р. № АП-09-0065 відсутні дані особи, відповідальної за здійснення господарської операції зі сторони відповідача, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки зазначені накладні скріплені печаткою Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве.

В свою чергу, саме відповідач, отримавши поставлену продукцію, повинен був вказати відомості про особу, відповідальну за отримання товарно - матеріальних цінностей.

Посилання відповідача на те, що судом першої інстанції було порушено приписи ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суд з власної ініціативи здійснював збір доказів шляхом отримання витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та в подальшому дав йому оцінку не приймаються судом апеляційної з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

За приписами ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 цього Закону відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що місцевим господарським судом, здійснено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань з метою перевірки інформації, щодо підприємства, яке є стороною у даній справі, зокрема стосовно його керівника та підписанта, що не є порушенням процесуального законодавства.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доводи Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Отже, підстави для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2020 р. по справі № 916/394/20, у суду апеляційної інстанції відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 272 - 282 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Одеської області від 21.04.2020 р. по справі № 916/394/20 залишити без змін, апеляційну скаргу Фермерського господарства "З відокремленою садибою "Садовських", Одеська область, Іванівський район, с. Гудевичеве - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, в порядку та випадках, передбачених ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Лавриненко

Судді О.Ю. Аленін

М.А. Мишкіна