РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.09.2020Справа № 910/8716/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларістрейд" про стягнення 64 133,20 грн, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року позивач звернувся до Господарського суду міста з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 36 758,29 грн. пені та 27 374,91 грн. штрафу у зв`язку із простроченням поставки продукції за договором №270/ДК від 07.08.2019 року на підставі ст.ст. 525-526 ЦК України та ст.ст. 173, 193, 231 ГК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2020 року відкрито провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано. Відповідач відзив на позов не подав.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.08.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ларістрейд" (далі - постачальник) та Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" (далі - покупець) укладено договір №270/ДК (далі - договір).

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язався передати у власність, а покупець - прийняти й оплатити продукцію, вказану у специфікаціях, на умовах та в строки, передбачені договором.

Згідно п.3.1. договору встановлено, що поставка продукції здійснюється силами та за рахунок постачальника, можливо через перевізника на склад в місці знаходження покупця, в строки/терміни встановлені сторонами у відповідній специфікації.

Згідно специфікації №1 до договору від 11.09.2019 року визначено поставку продукції на суму 91 154,40 грн., в термін 3-х робочих днів, від дати підписання специфікації.

Згідно специфікації №2 до договору від 22.08.2019 року визначено поставку продукції на суму 132 600,00 грн., в термін 14 робочих днів, від дати підписання специфікації.

Згідно специфікації №5 до договору від 01.11.2019 року визначено поставку продукції на суму 82 698,84 грн., в термін 14 календарних днів, від дати підписання специфікації.

Доказів поставки товару у строк визначений специфікаціями №1, №2 та №5 відповідачем суду не надано.

Ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п.п. 7.3. договору за порушення строків поставки продукції, заміни продукції, постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі 0,1% від суми невиконаного зобов`язання, за кожен день прострочення.

На підставі зазначеного підпункту 7.3. договору у зв`язку із порушенням відповідачем взятих на себе зобов`язань з поставки товару у строки визначені специфікацією, позивачем нараховано до стягнення з відповідача 36 758,29 грн. пені.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача за захистом яких він звернувся до суду порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 36 758,29 грн. пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

На підставі вищевикладених норм закону та умов договору у зв`язку з порушенням відповідачем виконання зобов`язань з поставки товару у визначений договором строк, позивач в позові просить стягнути з відповідача 27 374,91 грн. штрафу.

Позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судовий збір, відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларістрейд" (04060, м. Київ, вул. М. Берлінського, 20, офіс 3, код 41104820) на користь Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" (12441, Житомирська область, смт. Новогуйвинське, вул. Дружби народів, 1, код 07620094) 36 758 (тридцять шість тисяч сімсот п`ятдесят вісім) грн. 29 коп. пені, 27 374 (двадцять сім тисяч триста сімдесят чотири) грн. 91 коп. штрафу та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 07.09.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна