ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" вересня 2020 р.Справа № 1314з-20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Давіані" про забезпечення позову до предявлення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Давіані", м.Харків
до Іноземного підприємства "Малахіт", м.Харків
про визнаня права користування приміщеннями

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2020 року до господарського суду Харківської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Давіані" про забезпечення позову.

У даній заяві заявник зазначив про намір в строки, передбачені ч. 3 ст.138 ГПК України, звернутись до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Іноземного підприємства "МАЛАХІТ" про визнання права користування приміщеннями, які передані в суборенду, а саме:

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Давіані" право користування нежитловими приміщеннями в будівлі літ. "У-2", розташованими за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 13 та нежитловими приміщеннями в нежитловій будівлі літ. "Г4-3", розташованої за адресою: м. Харків, пр. Московський, 257.

До пред`явлення вищевказаного позову, на підставі частини 2 статті 136 ГПК України, заявник просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони Іноземному підприємству "Малахіт" (61044, м. Харків, пр. Московський, 257, ), власнику майна, їх представникам та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам, вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання орендарям (суборендарям) у користуванні нежитловими приміщеннями цокольного поверху №1-6, 8-31, 35, 38-41, 44, 46, 47-54, 56- 60, 1-го поверху №1-12,14-15, 26-30, 32-42,46-51, 53-57, 63, 64, 66-68, 71-73, 78, 83- 90, 99,100,102-130, 2-го поверху №1-25, 30, 31, 33, 36, 37, 39, 40-89, 98-:-109 в літ. "У-2" загальною площею 37755,9 кв.м., розташованими за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 13; нежитловою будівлею літ."Г4-3", загальною площею 774,6 кв.м., розташованою за адресою: м. Харків, пр.Московський, 257, в тому числі але невиключно, шляхом зміни охорони, передачі приміщення під охорону, зміни внутрішньооб`єктового режиму, обмеження доступу до приміщень будівель, в тому числі приміщень загального користування, обмеження забезпечення приміщень будівель електроенергією, водозабезпеченням та водовідведенням, передачі приміщення будівель на відповідальне зберігання, та фактичну передачу нежитлових приміщень цокольного поверху №1-6, 8-31, 35, 38-41, 44, 46, 47-54, 56- 60, 1-го поверху №1-12,14-15, 26-30, 32-42,46-51, 53-57, 63, 64, 66-68, 71-73, 78, 83- 90, 99,100,102-130, 2-го поверху №1-25, 30, 31, 33, 36, 37, 39, 40-89, 98-:-109 в літ. "У-2" загальною площею 37 755,9 кв.м., розташованими за адресою: м.Харків, вул. Морозова, 13; нежитловою будівлею літ. "Г4-3", загальною площею 774,6 кв.м., розташованою за адресою: м. Харків, пр. Московський, 257.

Розглянувши дану заяву, суд встановив, що вона подана заявником без додержання вимог, визначених статтею 139 ГПК України.

Так, відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 139 ГПК України встановлені вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову.

Зокрема, згідно з пунктом 6 частини 1 статті 139 ГПК України заява повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Стаття 141 ГПК України визначає, що зустрічне забезпечення спрямоване на відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Частиною 3 статті 141 ГПК України визначено, що розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Таким чином, застосування зустрічного забезпечення та визначення його конкретного розміру є прерогативою суду, який повинен, з урахуванням обставин справи, оцінити вірогідність завдання збитків відповідачу.

У той же час законодавець, урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін, на підставі принципу диспозитивності, зобов`язав особу, яка бажає забезпечити позов, запропонувати спосіб зустрічного забезпечення.

Так, Господарський процесуальний кодекс України у пункті 6 частини 1 статті 139 встановлює, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення. Зазначене вище положення закону є імперативним та не допускає подвійного тлумачення.

Отже, на заявника (позивача) покладено обов`язок надати пропозиції зустрічного забезпечення, тобто запропонувати спосіб, а суд має право визначити конкретний розмір такого способу.

В той же час, заявник у своїй заяві про забезпечення позову не зазначив будь-яких пропозицій щодо зустрічного забезпечення, а лише обмежився вказівкою про відсутність необхідності у зустрічному забезпеченні.

Щодо посилань заявника на постанови Верховного Суду від 03.12.2018 у справі №924/789/18 та від 25.02.2019 у справі №924/789/18 суд зазначає, що у вказаних постановах судом касаційної інстанції надавалася оцінка щодо правомірності (в контексті статті 141 ГПК України) розгляду судом заяви про забезпечення позву без вирішення питання зустрічного позову. При цьому, будь-яка правова позиція щодо можливості незастосування положень пункту 6 частини 1 статті 139 ГПК України або щодо наявності у заявника права надавати пропозиції щодо зустрічного забезпечення лише у випадку, якщо він вважатиме це за потрібне, у даних постановах Верховним Судом не висловлена.

За таких обставин, ненадання заявником будь-яких пропозицій щодо зустрічного забезпечення у даному випадку слід вважати порушенням вимог пункту 6 частини 1 статті 139 ГПК України.

Відповідно до частини 7 статті 140 ГПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Давіані" заяву б/н від 01.09.2020 про забезпечення позову, у тому числі оригінал квитанції №0.0..1 від 01.09.2020 про сплату судового збору в розмірі 1051,00грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі вирішення питання без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повної ухвали.

Ухвалу підписано 02.09.2020.

Суддя М.В. Калантай