ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року Справа № 5004/442/11

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Тимошенко О.М., суддя Юрчук М.І. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Котюбіна А.О.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

від органу ДВС: Гриневич А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Волинської області, постановлену суддею Костюк С.В. 02.06.2020 року у м. Луцьк (повний текст ухвали складено 04.06.2020 року) у справі № 5004/442/11

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на бездіяльність державного виконавця Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у виконавчому провадженні № 55005754 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області від 26 квітня 2011 року по справі № 5004/442/11

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез"

до Фермерського господарства "Гримікс"

про стягнення 39 612,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 02.06.2020 року у справі № 5004/442/11 задоволено скаргу ТзОВ "Компанія "Ніко-Тайс" на бездіяльність Любешівського районного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі - орган ДВС). Визнано незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у виконавчому провадженні № 55005754 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області від 26.04.2011 року по справі № 5004/442/11-1, котра виразилась і призвела до неможливості його виконання за рахунок наявного майна боржника продовж листопада 2017 року - травня 2019 року - грошових коштів у розмірі 548112, 25 грн, котрі були розміщенні та містились на належних фермерського господарства "Гримікс" та відкритих ним рахунках у банківських/фінансових установа України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, орган ДВС звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить останню скасувати.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, орган ДВС зазначає, що головним державним виконавцем відділу вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів, щодо виявлення грошових коштів та доходів боржника, його рухомого та нерухомого майна та його майнових прав, відтак оскаржувана ухвала є необґрунтованою. Також вказує про те, що справу розглянуто судом першої інстанції за відсутності представника відділу ДВС, при цьому, орган ДВС не був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду.

Ухвалою Північно - західного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу господарського суду Волинської області від 02.06.2020 року у справі № 5004/442/11; призначено скаргу до розгляду в судовому засіданні.

Від ТзОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" на адресу суду надійшов письмовий відзив, відповідно до якого товариство просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Від скаржника на адресу суду апеляційної інстанції подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії запиту до Головного управління ДПС у Волинській області № 11482 від 06.08.2020 року та відповіді з Головного управління ДПС у Волинській області від 13.08.2020 року № 19983/10/03-20-02-01-13.

Згідно ст. 80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

В силу ст. 119 ГПК України передбачає, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Натомість, скаржник, подаючи до суду апеляційної інстанції докази, котрі були відсутні у матеріалах даної справи та не подані на стадії розгляду справи в суді першої інстанції, не надав відповідного належного клопотання про поновлення строку на їх прийняття із обов`язковим підтвердженням та обґрунтуванням неможливості їх подання до суду першої інстанції.

Окрім того, даний доказ отримано скаржником після розгляду справи судом першої інстанції. Тобто вказаний доказ є новим і не міг бути поданий до суду першої інстанції. За правилами ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Виходячи з конструкції даної норми докази які подаються до суду апеляційної інстанції повинні існувати на момент розгляду справи в суді першої інстанції, однак не могли бути подані в силу певних причин.

З огляду на викладене, подані скаржником докази не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

В судовому засіданні представник органу ДВС вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив останню задовольнити, а оскаржувану ухвалу скасувати.

Інші учасники провадження явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання усі учасники провадження були належним чином повідомленні судом.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга органу ДВС не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Волинської області від 06.04.2011 року у справі №5004/442/11 позовні вимоги задоволено в сумі 39612, 55 грн. стягнуто з Фермерського господарства "Гримікс" на користь ТзОВ "Корпорація "Агросинтез" 18330, 34 грн. заборгованості за поставлений товар, 1150, 20 грн. пені, 6099, 10 грн. штрафу, 573, 13 грн. інфляційних нарахувань, 13459, 78 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, 396, 13 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита та 236 грн. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання зазначеного рішення господарським судом 26.04.2011 року видано наказ № 5004/442/11-1.

Постановою органу ДВС від 26.10.2017 року відкрито виконавче провадження № 55005754 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області від 26.04.2011 року № 5004/442/11-1.

03.11.2017 року Любешівським РВДВС ГТУЮ у Волинської області винесено постанову про арешт коштів боржника, котрі містяться на банківських рахунках, однак, як вбачається з матеріалів справи, жодних належних доказів направлення на адресу банківських/фінансових установ відповідної постанови про арешт коштів, прийняття відповідними банківськими/ фінансовими установами направлених постанов про арешт коштів боржника, направлення на адресу банківських/фінансових установ вимог про списання коштів, органом ДВС в період із 03.11.2017 року по 25.11.2019 року не вчинялось, докази з даного приводу відсутні у матеріалах даної справи та органом ДВС не було надано.

ТзОВ "Компанія Ніко-Тайс" звернулось до Господарського суду Волинської області зі скаргою від 28.11.2019 року за вх. №01-52/42/19 в якій просило суд: - визнати незаконною та протиправною бездіяльність державного виконавця Любешівського РВДВС ГТУЮ у Волинській області у виконавчому провадженні № 55005754 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Волинської області від 26.04.2011 року по справі № 5004/442/11-1, котра виразилась та призвела до неможливості виконання наказу Господарського суду Волинської області від 26.04.2011 року по справі № 5004/442/11 за рахунок наявного майна боржника продовж листопада 2017 року травня 2019 року грошових коштів у розмірі 548112, 25 грн., котрі були розміщенні та містились на належних ФГ "Гримікс" та відкритих ним рахунках у банківських/фінансових установах України.

Обґрунтовуючи вказану скаргу, товариство вказало на те, що останньому стало достовірно та офіційно відомо, що з серпня 2016 року по травень 2019 року ФГ "Гримікс" приймало участь в 13 аукціонах щодо тендерних закупівель, предметом котрих були закупівля деревини, послуг з управління лісовим господарством, закупівля зернових товарів, тощо та стало переможцем в 11 із 13 даних аукціонів, загальний розмір продукції товару/послуг, котрі були надано/виконано/здійснено ФГ "Гримікс" на виконання підписаних договорів на підставі відповідних протоколів складає 548112, 25 грн.

Відтак, факт допущення ФГ "Гримікс" та визнання його учасником публічних тендерних державних закупівель, котрі були оформлені договором № 26 від 13.05.2019 року, є свідченням того, що боржник не лише здійснював належне виконання тендерних умов щодо поставки товару та/або надання послуг, а й отримував відповідні кошти із держбюджету за здійснення поставки товару та/або надання послуг, відповідно є всі підстави стверджувати, що сума коштів у розмірі 548112, 25 грн., є дійсною та фактично в період із серпня 2016 року по травень 2019 року перебувала на рахунках ФГ "Гримікс", чим підтверджено факти не лише не здійснення їх належного арешту, а й відсутність списання коштів, котрі перебували на рахунках боржника в період із серпня 2016 року по травень 2019 року. Вказує, що посилання органу ДВС на факт відсутності здійснення/ведення господарської діяльності є безпідставним, протиправним та необґрунтованим.

Як зазначено вище, судом першої інстанції оскаржуваною ухвалою від 02.06.2020 року, вказану скаргу задоволено.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

В силу ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В силу ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В силу п. 11 Розділу І Інструкції, перевірка інформації про наявність боржника, його майна, місця роботи або здійснення опису та арешту майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, здійснюється органом державної виконавчої служби, компетенція якого поширюється на територію вчинення таких дій, за дорученням державного виконавця.

Згідно п. 3.12 Інструкції, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України. Вільний та безоплатний доступ до інформації автоматизованої системи виконавчого провадження забезпечує Міністерство юстиції України у мережі Інтернет на своєму офіційному веб-сайті з можливістю перегляду, пошуку, копіювання та роздрукування інформації, на основі поширених веб-оглядачів та редакторів, без необхідності застосування спеціально створених для цього технологічних та програмних засобів, без обмежень та цілодобово. Рішення виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби виготовляються за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі тимчасової відсутності доступу до автоматизованої системи допускається виготовлення документів на паперових носіях з подальшим обов`язковим внесенням їх до автоматизованої системи не пізніше наступного робочого дня після відновлення її роботи.

Згідно п. 10 Розділу І Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року за №2432/5, система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

В силу п.п. 2-4 Розділу IV цього Положення, виконавцем до Системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень. До Системи в обов`язковому порядку вносяться також відомості про всі документи, отримані на запит державного виконавця, заяви сторін виконавчого провадження, відповіді на них та їх скановані копії. Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Системи одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія, або одночасно з виготовленням документа, яким оформлюється проведення виконавчої дії. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу державної виконавчої служби (офіса приватного виконавця) відомості про таку дію вносяться до Системи не пізніше наступного робочого дня після її проведення. Постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється. У разі тимчасової відсутності доступу до Системи (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання Системи з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

Відповідно п. п. 9-11 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2832/5, вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання державному виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення. Вимога підписується виконавцем та надсилається поштою чи іншими засобами зв`язку або вручається виконавцем особі, яка зобов`язана вчинити дії. Доручення виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом щодо проведення окремих виконавчих дій органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами. Запит виконавця є письмовим документом, який є обов`язковим для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю інформації, документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень.

З огляду на викладене, із дій органу ДВС вбачається порушення принципів своєчасності та повноти проведення виконавчих дій, встановлених нормами Закону України "Про виконавче провадження".

Судами встановлено що органом ДВС у виконавчому провадженні ВП № 55005754 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Волинської області від 26.04.2011 року №5004/442/11-1 всі належні та допустимі виконавчі дії, які визначають порядок та строки перевірки майнового стану боржника, заходи щодо розшуку та арешту майна боржника в порушення норм Закону України Про виконавче провадження, вчинялись не повністю та не у визначенні законодавством строки.

При цьому, органом ДВС не було спростовано тверджень, викладених у скарзі ТзОВ "Ніко-Тайс" стосовно того, що державним виконавцем, при здійсненні виконавчого провадження ВП №55005754, дотримано вимог ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" щодо періодичної перевірки майнового стану боржника (не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника), ст. 8 Закону щодо внесення всіх документів до автоматизованої системи, а також, ст. 18 Закону щодо повноти вжитих заходів у встановлені строки.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що при розгляді попередніх скарг державний виконавець стверджував, що боржником не здійснюється господарська діяльність, однак як слідує з долучених до скарги доказів, в період з серпня 2016 року по травень 2019 року ФГ "Гримікс" приймало участь в 13 аукціонах щодо тендерних закупівель, предметом котрих були закупівля деревини, послуг з управління лісовим господарством, закупівля зернових товарів, тощо та стало переможцем в 11 із 13 даних аукціонів, за результатами яких укладено договори купівлі-продажу, де боржник виступав продавцем, тобто здійснював господарську діяльність в результаті якої державний виконавець мав можливість, в даний період, виконати наказ суду на суму 40244, 68 грн.

Інформація про вищевказану діяльність боржника знаходиться у відкритому доступі в мережі Інтернет.

Органом ДВС не було надано в суді першої інстанції пояснень на скаргу та не надано в матеріали справи належних та допустимих доказів на підтвердження того, що боржником не здійснюється господарська діяльність.

З огляду на викладене, та встановлені судами обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що така бездіяльність державного виконавця щодо порушення строків та порядку вчинення виконавчих дій, здійснення таких дій не в повному обсязі та несвоєчасно є порушенням норм Закону України "Про виконавче провадження" та є підставою для визнання судом бездіяльності державного виконавця неправомірною.

У зв`язку із невиконанням органу ДВС приписів Закону України "Про виконавче провадження", станом на день розгляду скарги у суді першої інстанції, наказ Господарського суду Волинської області від 26.04.2011 року за № 5004/442/11-1 є не виконаним, з огляду на що стягувачем у даній справі не отримано присуджених коштів.

Стосовно доводів скаржника про те, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено останнього про час та дату засідання, а отже і розглянуто справу за відсутності представника органу ДВС, колегія суддів зазаначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

В силу приписів ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

З матеріалів справи вбачається, що усі процесуальні документи у справі судом першої інстанції надсилались скаржнику на офіційну електронну адресу - , яка зазначена у поданих самим органом ДВС в матеріали справи документах, а також наявна в мережі Інтернет на офіційному сайті Міністерства юстиції України.

Як зазначає апелянт, ним не було отримано ухвалу суду від 26.05.2020 про призначення розгляду скарги на 02.06.2020. Натомість оскаржувана ухвала суду від 02.06.2020 отримана останнім в день виготовлення її повного тексту - 04.06.2020. З огляду на наявні в матеріалах справи підтвердження надсилання судом даних процесуальних документів завчасно на офіційну електронну адресу органу ДВС, аргументи апелянта про неотримання саме ухвали про призначення розгляду скарги розцінюються судом як непереконливі.

З огляду на викладене, колегія суддів констатує, що судом першої інстанції вживались усі можливі заходи для повідомлення органу ДВС про дату судового засідання, а відтак, доводи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права неповідомленням останнього про дату та час судового засідання, судом не приймаються до уваги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Волинської області від 02.06.2020 року у справі № 5004/442/11 ґрунтується на чинному законодавстві і підстави для її скасування відсутні. Зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції, а відтак, не можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Понесені скаржником судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України залишаються за ним.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 02.06.2020 року у справі № 5004/442/11 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

4. Справу № 5004/442/11 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складено "01" вересня 2020 року.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Крейбух О.Г.