РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.09.2020Справа № 911/692/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району до товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" про стягнення 338 971,82 грн.,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2020 року Івано-Франківська квартирно-експлуатаційна частина району (далі - КЕЧ) звернулася до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (далі - Товариство) заборгованості за спожиті комунальні послуги у розмірі 338 971,82 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20 березня 2020 року матеріали вищевказаної позовної заяви передано за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

За результатами автоматизованого розподілу дана заява передана на розгляд судді Павленку Є.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не менше строку карантину, встановленого Кабінетом Міністром України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

8 травня 2020 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 17 квітня 2020 року подано документи для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 травня 2020 року вищенаведену позовну заяву КЕЧ прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/692/20 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не менше строку карантину, встановленого Кабінетом Міністром України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Проте Товариство у визначений судом строк відзив на позовну заяву не подало, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направило.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 12 травня 2020 року про відкриття провадження у справі № 911/692/20 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04116, місто Київ, вулиця Маршала Рибалка, будинок 10/8.

Відповідно до частини 3 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Приписами пункту 1 частини 6 статті 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день вручення судового рішення під розписку.

З матеріалів справи вбачається, що копія вищенаведеної ухвали Господарського суду міста Києва від 12 травня 2020 року була отримана уповноваженим представником відповідача 19 травня 2020 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи відповідне повідомлення про вручення цього судового відправлення.

Проте відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав та не скористався наданими йому процесуальними правами.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги те, що Товариство належним чином було повідомлено про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність у матеріалах справи достатньої кількості документів для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про її розгляд за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2019 року між КЕЧ та Товариством було укладено договір № 1 про відшкодування вартості послуг з водопостачання та водовідведення, спожитих в процесі надання послуг з харчування, договір № 2 про відшкодування вартості електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування, договір № 3 про відшкодування вартості послуг з газопостачання, спожитих в процесі надання послуг з харчування, відповідно до умов яких позивач зобов`язався надавати вказані комунальні послуги, а відповідач - відшкодовувати їх вартість.

Наведені договори підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками цих суб`єктів господарювання.

Пунктом 2.1 даних договорів встановлено, що щомісячно, до 30 числа, сторони, згідно з показниками лічильників, складають та підписують акти у двох примірниках, які є підставою для розрахунків вартості спожитих комунальних послуг.

Згідно з пунктом 3.2.1 цих угод Товариство після отримання від КЕЧ рахунків-фактури, а також актів відшкодування вартості наданих комунальних послуг, протягом 10 банківських днів зобов`язується здійснювати їх оплату.

Строк чинності даних договорів було встановлено з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року.

Крім того, 27 лютого 2019 року між КЕЧ та Товариством було укладено договір № 5 про відшкодування вартості приєднаного теплового навантаження та договір № 6 про надання послуг та відшкодування вартості теплопостачання, за умовами яких позивач зобов`язався надавати комунальні послуги, а відповідач - відшкодовувати їх вартість.

Наведені договори також підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками цих суб`єктів господарювання.

Пунктом 2.1 даних договорів встановлено, що в останній день місяця КЕЧ оформлює та надає Товариству акти та рахунки-фактури, які є підставою для розрахунків вартості спожитих комунальних послуг.

Згідно з пунктом 3.2.3 договорів Товариство після отримання від КЕЧ рахунків-фактури, а також актів відшкодування вартості наданих комунальних послуг, протягом 10 банківських днів зобов`язується здійснювати їх оплату.

Зазначені договори набирають чинності з моменту їх підписання сторонами та діють з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року.

Додатковими угодами від 16 грудня 2019 року № 8, № 9, № 10, № 11 та № 12 продовжено термін дії всіх вищезазначених договорів до 31 березня 2020 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи рахунків на оплату комунальних послуг, що своєчасно передавалися відповідачу КЕЧ, остання на виконання умов вищенаведених правочинів надала Товариству комунальні послуги на загальну суму 451 602,83 грн.

Про належне виконання позивачем своїх зобов`язань за вказаним правочином також свідчить відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення постачальником умов даної угоди.

Проте всупереч положенням вищенаведених договорів Товариство взятий на себе обов`язок по оплаті вартості наданих йому комунальних послуг виконало лише частково, сплативши позивачу 112 631,01 грн. та заборгувавши таким чином останньому 338 971,82 грн. Зокрема, по договору від 21 січня 2019 року № 1 наявна заборгованість в розмірі 14 304,03 грн., по договору № 2 від 21 січня 2019 року - 134 829,88 грн., по договору від 21 січня 2019 року № 3 - 31 125,79 грн., по договору від 27 лютого 2019 року № 5 - 3 843,82 грн., по договору від 27 лютого 2019 року № 6 - 154 868,30 грн. Вказана сума боргу на час розгляду справи додатково підтверджується підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками цих суб`єктів господарювання актами звірки взаєморозрахунків за період з 1 січня 2020 року по 6 березня 2020 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

У матеріалах справи також наявна претензія позивача від 28 лютого 2020 року № 37 про здійснення Товариством оплати вищевказаної заборгованості.

Однак зазначена сума боргу в добровільному порядку відповідачем сплачена не була.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (далі - Закон) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону передбачено право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 2 статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами Закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги.

Відповідно до статті 19 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідачем не спростовано факту постачання комунальних послуг позивачем у спірний період. Відтак, в силу наведених норм Товариство зобов`язане було оплачувати послуги надані позивачем.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем згідно з наданим останнім розрахунком становить 338 971,82 грн. Слід зазначити, що відповідачем належними та допустимими доказами наданого позивачем розрахунку спростовано не було.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Враховуючи те, що сума боргу відповідача за надані останньому комунальні послуги, яка складає 338 971,82 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, і Товариство на момент прийняття рішення не надало документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог КЕЧ до відповідача про стягнення вказаної суми заборгованості, у зв`язку з чим даний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Військсервіс-Волонтер" (04116, місто Київ, вулиця Маршала Рибалка, будинок 10/8; ідентифікаційний код 40887542) на користь Івано-Франківської квартирно-експлуатаційної частини району (76014, місто Івано-Франківськ, вулиця Національної Гвардії, будинок 14Г; ідентифікаційний код 08494013) 154 868 (сто п`ятдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 30 коп. вартості теплової енергії, 3 843 (три тисячі вісімсот сорок три) грн. 82 коп. вартості теплового навантаження, 14 304 (чотирнадцять тисяч триста чотири) грн. 03 коп. вартості водопостачання та водовідведення, 34 829 (тридцять чотири тисячі вісімсот двадцять дев`ять) грн. 88 коп. вартості електроенергії, 31 125 (тридцять дну тисячу сто двадцять п`ять) грн. 79 коп. вартості поставленого природного газу, а також 5 084 (п`ять тисяч вісімдесят чотири) грн. 58 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 7 вересня 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко