УХВАЛА

31 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 917/32/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Дочірнього підприємства "Нафком-Агро"

на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.03.2017 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 у справі

за позовом Першого заступника керівника Лубенської місцевої прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Новооріхівської сільської ради Лубенського району Полтавської області

до Дочірнього підприємства "Нафком-Агро"

про стягнення 3 885 702,55 грн збитків,

ВСТАНОВИВ:

06.06.2020 Дочірнє підприємство "Нафком-Агро" (далі - ДП "Нафком-Агро", Відповідач) звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.03.2017 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 08.07.2020 касаційну скаргу залишено без руху на підставі частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у зв`язку з тим, що скаржник не обґрунтував наявність підстав для касаційного оскарження згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України; надано строк для усунення недоліків до 03.08.2020.

03.08.2020 на виконання вимог ухвали Суду скаржник направив заяву про усунення недоліків з обґрунтуванням наявності підстав для касаційного оскарження, що надійшла на адресу Касаційного господарського суду 12.08.2020.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

За пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, зокрема, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадках, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

При цьому, абзацом 2 частини другої статті 290 ГПК України передбачено, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не врахував висновки щодо застосування частин першої, третьої, четвертої та дев`ятої статті 79-1 Земельного кодексу України, частини першої статті 11, статті 15, частини другої статті 30 Закону України "Про державний земельний кадастр", частини першої статті 13, частини першої статті 15, частин першої, третьої та четвертої статті 23 Закону України "Про оцінку земель", статей 77, 86, 236 ГПК України у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 09.04.2020 у справі № 915/1806/19, від 12.03.2002 у справі № 922/893/19, від 05.03.2020 у справі № 922/926/19, від 29.01.2020 у справі № 922/2811/18, від 10.09.2019 у справі № 922/96/19, від 06.08.2019 у справі № 922/3560/18, від 11.06.2019 у справі № 922/551/18, від 29.05.2019 у справі № 922/955/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18 та від 10.09.2018 у справі № 920/739/17.

Також скаржник вказав, що про необхідність застосування статті 79-1 Земельного кодексу України та положень Закону України "Про Державний земельний кадастр" при розгляді позову про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді недоотриманої орендної плати неодноразово наголошував Верховний Суд, зокрема у постановах від 29.01.2019 у справі № 922/3780/17, від 29.01.2019 у справі №922/536/18, від 11.02.2019 у справі №922/391/18 та від 12.04.2019 у справі № 922/981/18, у яких міститься висновок про те, що для вирішення спору щодо фактичного користування земельною ділянкою без укладання правовстановлюючих документів та без державної реєстрації прав на неї встановленню підлягають обставини щодо того, чи є земельна ділянка, за користування якою Новооріхівська сільська рада (далі - Рада, Позивач) просить стягнути безпідставно збережені кошти, сформованим об`єктом цивільних прав протягом усього періоду, зазначеного у позові.

Також у заяві скаржник послався на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 922/3607/18, від 13.02.2019 у справі № 922/392/18, від 07.02.2019 у справі № 922/3639/17, від 06.02.2018 у справі № 923/921/17.

На думку скаржника суди попередніх інстанцій на порушення положень статей 11, 76-78, 86, 236 ГПК України не дослідили зібрані у справі докази, оскільки розрахунок безпідставно збережених коштів за земельну ділянку не здійснено на основі витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки.

Беручи до уваги обґрунтування скаржником підстав касаційного оскарження, передбачених пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, Суд визнає, що подані матеріали є достатніми для відкриття касаційного провадження у справі.

Також у касаційній скарзі скаржник просить зупинити виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 30.03.2017 до закінчення його перегляду в касаційному порядку, посилаючись на те, що передчасне виконання рішення суду першої інстанції призведе до блокування господарської діяльності ДП "Нафком-Агро", у разі примусового звернення стягнення грошових коштів і перерахування їх позивачу, вони можуть бути використані і, в разі скасування оскаржуваних рішень, відсутність коштів на рахунках останнього може бути суттєвим ускладненням для здійснення повороту виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.

Оскаржуваним рішенням Господарського суду Полтавської області від 30.03.2017, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020, позов задоволено повністю; стягнуто з ДП "Нафком-агро" на користь Ради збитки в розмірі 3 885 702,55 грн за користування без правовстановлюючих документів земельною ділянкою, розташованою в межах населеного пункту с. Новооріхівка Лубенського району Полтавської області загальною площею 21,2250 га; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Оскільки в клопотанні ДП "Нафком-агро" про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення відсутні обґрунтовані доводи, підтверджені відповідними доказами, які дають підстави для висновку про необхідність зупинення його виконання, зокрема, що свідчать про неможливість повороту виконання рішення, вжиття щодо скаржника заходів, які матимуть незворотні наслідки, якщо ці заходи не зупинити, Суд відмовляє у задоволенні цього клопотання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) установлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого з 12.03.2020 постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), Суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо Суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Керуючись статтями 234, 235, 294, 301 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Дочірнього підприємства "Нафком-Агро" на рішення Господарського суду Полтавської області від 30.03.2017 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2020 у справі №917/32/17.

2. Призначити розгляд справи у судовому засіданні на 13 жовтня 2020 року о 14:20 у приміщенні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, зал судових засідань № 202.

3. Визнати участь представників учасників справи у судовому засіданні необов`язковою.

4. Встановити учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу із наданням доказів надсилання іншим учасникам справи копій відзиву та доданих до нього документів до 15.09.2020.

5. У задоволенні клопотання Дочірнього підприємства "Нафком-Агро" про зупинення виконання рішення Господарського суду Полтавської області від 30.03.2017 у справі №917/32/17 відмовити.

6. Копію цієї ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Н. О. Багай

Ю. Я. Чумак