ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2020м. ДніпроСправа № 904/2263/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бондарєв Е.М. за участю секретаря судового засідання Найдьонова Є.О.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Агроальянс" (49041, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 62-А, ідентифікаційний код 37303065)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроагроальянс" (52532, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Роздори, вул. Робоча, буд. 10-Б, ідентифікаційний код 34590337)

про стягнення основного боргу в сумі 58 493,04 грн., пені в сумі 10 875,97 грн., 30% річних у сумі 11 716,87 грн., 20% штрафу 11 698,61 грн.

Представники:

Від позивача: Тулінов І.І., довіреність, адвокат

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Агроальянс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом №200414/1 від 14.04.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроагроальянс" заборгованості на загальну суму 92 784,49 грн., з яких:

- 58 493,04 грн. заборгованість за на надані послуги;

- 10 875,97 грн. пеня за період з 15.08.2019 по 14.04.2020;

- 11 716,87 грн. 30% річних за період з 15.08.2019 по 14.04.2020;

- 11 698,61 грн. 20% штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання послуг №788 від 23.02.2017, а саме в частині своєчасної та повної оплати за послуги на загальну суму 58 493,04 грн. отримані за наступними актами виконаних робіт:

- №42813 від 08.07.2019 на суму 46 492,32 грн.;

- №43539 від 17.07.2019 на суму 12 000,72 грн.

Ухвалою суду від 04.05.2020 позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу протягом 5 днів з дня вручення цієї ухвали суду про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позовної заяви, а саме надати до суду докази відправлення копії позовної заяви №200414/1 від 14.04.2020 на адресу відповідача.

До суду 21.05.2020 позивачем подана заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/2263/20, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.06.2020 о 10:00 год.

Ухвалою суду від 23.06.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня вручення ухвали господарського суду про залишення позовної заяви без руху, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати пояснення за власноручним підписом генерального директора Паномарчук В.В. стосовно підпису та подання позовної заяви.

Позивачем 24.06.2020 подані до суду додаткові пояснення по справі №904/2263/20 разом з позовною заявою №200414/1 від 14.04.2020.

Ухвалою суду від 25.06.2020 продовжено розгляд справи №904/2263/20 та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14 липня 2020 року о 12:00 год.

У судовому засіданні 14.07.2020 розгляд справи відкладено на 27 серпня 2020 року о 15:00 год.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

В той же час, відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020, та яким були внесені зміни до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, - процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

На підтвердження адреси відповідача судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 28.04.2020, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 52532, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Роздори, вул. Робоча, буд. 10-Б, на яку і була направлена кореспонденція суду для відповідача.

Поштові відправлення на вказану адресу відповідача, в якому містилися ухвали суду, отримані відповідачем, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення.

Частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

У судовому засіданні 27.08.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши в судових засіданнях представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Агроальянс" (далі - виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроагроальянс" (далі - замовник, відповідач) укладено договір про надання послуг № 788 (далі - договір) відповідно до п.1.1 якого виконавець зобов`язується за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку здійснювати сервісне обслуговування сільськогосподарської техніки замовника марки CASE (далі - техніка), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги та використані запасні частини.

Сервісне обслуговування включає наступні роботи: здійснення виконавцем регламентних (обов`язкових) робіт, передбачених в інструкції з експлуатації; поточний та терміновий ремонт техніки, що здійснюється за заявкою замовника.

Сервісне обслуговування техніки, а також поточний та терміновій ремонт здійснюється з використанням запасних частин, які замовник придбає у виконавця на умовах даного договору (п. 1.2 договору).

Обсяги, строки, вартість, види робіт, а також інші суттєві умови їх здійснення узгоджуються між сторонами та підтверджуються актом виконаних робіт, підписаним сторонами (п. 1.3 договору). Місце розташування техніки та проведення робіт вказується замовником в наряд-замовленні на проведення сервісного обслуговування (додаток № 1) (п. 1.3 договору).

Заявку на надання послуг (наряд-замовлення) замовник надсилає за телефоном 056-732-33-33, 056-732-33-34 або на електронну пошту . Прийняття заявки в роботу виконавець підтверджує письмово за допомогою факсимільного або електронного зв`язку, або шляхом виставлення рахунку (п. 1.4 договору).

Термін виконання робіт: протягом 3 (трьох) днів з моменту підтвердження заявки замовника, за умови наявності запасних частин (п. 1.5 договору).

Згідно з п. 2.1 договору найменування, асортимент, кількість, ціна на запасні частини та матеріали, необхідних для надання послуг за даним договором, обумовлюються в погоджених сторонами відповідних специфікаціях та актах виконаних робіт до договору, які є його невід`ємною частиною.

Сторони домовились, що максимальна поточна заборгованість (відстрочка платежу) замовника перед виконавцем за запчастини не може перевищувати 100 000 грн. Якщо замовником не оплачені запчастини на суму, що перевищує суму, визначену у цьому пункті договору. Виконавець має право без попереднього повідомлення замовника до моменту погашення замовником заборгованості припинити подальші роботи за даним договором, що не буде порушенням виконавцем зобов`язань за договором (п. 2.2 договору).

За умовами пункту 2.4 договору замовник зобов`язаний здійснити повну оплату 100% вартості запасних частин у строки, зазначені у п.3.2 договору. Розрахунки за договором здійснюються в національній валюті України згідно з п. 2.3 договору.

Вартість послуг/робіт та запасних частин/матеріалів за даним договором узгоджуються сторонами у відповідних актах виконаних робіт, підписаним сторонами (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 3.2 договору за надання передбачених договором послуг замовник здійснює оплату 100% вартості послуг зазначеної в акті виконаних робіт, протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт.

Відповідно до п.3.2.1 договору сторони домовились, що максимальна поточна заборгованість (відстрочка платежу) замовника перед виконавцем за послуги не може перевищувати 100 000,00 грн. Якщо замовником не оплачені послуги на суму, що перевищує суму, визначену у цьому пункті договору, виконавець має право без попереднього повідомлення замовника до моменту погашення замовником заборгованості припинити подальші роботи за даним договором, що не буде порушенням виконавцем зобов`язань за договором.

Незалежно від наданої виконавцем відстрочки платежу, замовник зобов`язаний сплатити за всі послуги виконавця до кінця календарного року (суму заборгованості, що утворилася протягом календарного року повністю погасити в строк до 31.12.2017) (п. 3.2.1 договору).

Здавання послуг виконавцем з використаними запасними частинами та приймання їх результатів замовником оформлюються актом виконаних робіт, який підписується повноважними представниками сторін (п. 3.3 договору).

Згідно з пункту 3.4 договору здавання послуг виконавцем з використаними запасними частинами та приймання їх результатів замовником оформлюється актом виконаних робіт, який підписується повноважними представниками сторін.

У випадку не підписання замовником акту виконаних робіт і не надання мотивованої відмови від його підписання протягом 3 (трьох) днів з моменту виконання робіт, роботи та запасні частини, матеріали вважаються прийнятим замовником по якості й кількості у повному обсязі, а в замовника виникає обов`язок по оплаті відповідно до умов договору (п.3.5 договору).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк дії договору починає свій перебіг у момент визначений у п. 8.1 договору та закінчується 31.12.2017, а відносно виконання сторонами своїх зобов`язань за договором - до повного їх виконання (п.п. 8.1, 8.2 договору).

Додатковою угодою від 30.12.2017 до договору №788 від 23.02.2017 сторони внесли зміни до п. 8.1 договору та виклали його у наступній редакції: "Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими на те особами, з проставленням печаток сторін і діє до 31 грудня 2018 року, пролонгується на кожний наступний календарний рік, в разі, якщо жодна із сторін не повідомила іншу за тридцять календарних днів до закінчення дії цього договору про його припинення, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за договором".

На виконання умов договору позивачем виконані роботи на загальну суму 58 493,04 грн., що підтверджується відповідними актами виконаних робіт:

- №42813 від 08.07.2019 на суму 46 492,32 грн.;

- №43539 від 17.07.2019 на суму 12 000,72 грн.

та виставлені наступні рахунки:

- №53848 від 21.06.2019 на суму 46 492,32 грн.

- №54771 від 15.07.2019 на суму 12 000,72 грн.

Вказані акти підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені відповідними печатками підприємств.

Відповідно до гарантійного листа за вих. №19-024 від 09.08.2019 відповідач гарантував сплатити у повному обсязі плату за послуги (у тому числі і вартість необхідних запчастин) згідно рахунку №54771 - 12 000,72 грн., №53848 - 46 492,32 грн. у термін до 16.08.2019.

На адресу відповідача 28.01.2020 направлена вимога вих.№200124/2 від 24.01.2020 про сплату заборгованості за виконані роботи у розмірі 65 465,02 грн. (основний борг - 57 562,41 грн. та пеня - 7 902,61 грн.) у строк до 30.01.2020.

Позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору про надання послуг в частині оплати виконаних та переданих за актами виконаних робіт на суму 58 493,04 грн., що і є причиною спору.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору про надання послуг, строк його дії, наявність актів виконаних робіт, наявність/відсутність заборгованості, строк виконання зобов`язання з оплати, наявність прострочки його виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

За пунктом 3.2 договору за надання передбачених договором послуг замовник здійснює оплату 100% вартості послуг зазначеної в акті виконаних робіт, протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт.

Зі змісту наданих позивачем актів про фактичне виконання робіт убачається, що:

- за актом №42813 від 08.07.2019 на суму 46 492,32 грн. - граничний строк оплати 05.08.2019, прострочка виконання зобов`язання виникає з 06.08.2019;

- за актом №43539 від 17.07.2019 на суму 12 000,72 грн. - граничний строк оплати 14.08.2019, прострочка виконання зобов`язання виникає з 15.08.2019.

Доказів оплати вартості виконаних робіт у розмірі 58 493,04 грн. відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу не спростував.

За наведеного, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 58 493,04 грн. є правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Крім основного боргу позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 10 875,97 грн. пені за період з 15.08.2019 по 14.04.2020, 11 716,87 грн. 30% річних за період з 15.08.2019 по 14.04.2020 та 11 698,61 грн. 20% штрафу.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5.2. договору у випадку порушення замовником строку оплати будь-яких платежів за договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення за кожен день прострочення, за весь період прострочення без будь-яких обмежень по строкам, від суми прострочених платежів. Крім того, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених договором, він сплачує виконавцю у відповідності до ст. 625 ЦК України 30 відсотків річних від простроченої суми за весь період прострочення. У випадку, якщо прострочення платежів за договором складає більше 5 календарних днів, замовник зобов`язаний додатково, окрім пені, сплатити замовнику штраф у розмірі 20% від вартості прострочених платежів.

Згідно з ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Виходячи з положень ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України та п. 5.2. договору пеня мала бути нарахована за загальний період з 05.06.2019 по 13.05.2020 по кожному акту окремо.

Позивач нарахував пеню на загальну суму боргу 58 493,04 грн. за період з 15.08.2019 по 14.04.2020 у сумі 10 875,97 грн. та 30% штрафу у сумі 11 698,61 грн.

Перевіркою розрахунку суми штрафу та пені у порушень чинного законодавства та умов договору судом не виявлено. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 10 875,97 грн. та штрафу у розмірі 20% у сумі 11 698,61 грн. заявлена правомірно.

Щодо нарахованої пені та штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд звертає увагу, що розмір заявлених нарахувань (пені, штрафу, 30 відсотків річних у загальному розмірі 34 291,45 грн.) складає 58,62% суми основного боргу (58 493,04 грн.), що є непропорційно великим. При цьому, господарський суд зазначає, що загальна сума нарахувань не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у позивача можливості стягувати із відповідача надмірні грошові суми, як неустойку, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

До того, ж суд звертає увагу на умови договору, зокрема, щодо стягнення відсотків у розмірі 30 % (п.5.2), нарахування пені за весь період прострочення без будь-яких обмежень по строкам.

Господарський суд вважає за можливе за власною ініціативою зменшити розмір пені на 50% та штрафу на 50% від розміру кожного, які підлягають до стягнення. Відтак, розмір пені, що підлягає до стягнення становить: 5 437,99 грн. (10 875,97грн.-50%), штрафу у сумі 5 849,31 грн. (11 698,61грн. - 50%).

У зв`язку з тим, що відповідач не заявив клопотання про зменшення розміру пені та штрафу, хоча мав таке право, з урахуванням дотримання балансу інтересів сторін, суд зазначає про неможливість зменшення розміру пені та штрафу більше, ніж на 50%.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони в договорі (п.5.2.) зазначили про нарахування 30% річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Перевіркою правильності розрахунку 30% річних судом встановлено, що 30% річних за період прострочення на суму заборгованості 58 493,04 грн. за період з 15.08.2019 по 14.04.2020 складає 11 716,87 грн.

Суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованих відсотків річних з огляду на таке.

Відповідно до встановлених судом обставин справи, за змістом пункту 5.2 укладеного сторонами договору, положень статті 611, статті 625 Цивільного кодексу України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідача сума річних у визначеному за договором розмірі від несплаченої загальної вартості наданих послуг є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання.

Нарахування на суму боргу трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Звертаючись з вимогою про стягнення процентів річних та інфляційних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, позивач також не повинен доводити розмір дійсних майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат кредитора, пов`язаних із затримкою розрахунку, не має на меті встановлення точного їх розміру.

З огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду (справа №902/417/18 провадження №12-79гс19) дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

З огляду на очевидну неспівмірність заявлених до стягнення сум санкцій у вигляді штрафу, пені і процентів річних, враховуючи, що не є справедливим, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, обмежити розмір відсотків річних та стягнути з відповідача 50% від нарахованої суми 5 858,44 грн. (11 716,87 грн. - 50%).

За викладеного є правомірними та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення 75 638,78 грн., з яких: заборгованість за виконані роботи у розмірі 58 493,04 грн., пені у розмірі 5 437,99 грн., 20% штрафу у сумі 5 849,31 грн. та 30% річних у сумі 5 858,44 грн.

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

При розподілі сум судового збору суд враховує, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки (штрафу, пені) та відсотків річних покладається на відповідача без урахування зменшення такої неустойки та річних. Судовий збір у сумі 2 102,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Агроальянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроагроальянс" про стягнення основного боргу в сумі 58 493,04 грн., пені в сумі 10 875,97 грн., 30% річних у сумі 11 716,87 грн., 20% штрафу 11 698,61 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроагроальянс" (52532, Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Роздори, вул. Робоча, буд. 10-Б, ідентифікаційний код 34590337) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Агроальянс" (49041, м. Дніпро, Запорізьке шосе, буд. 62-А, ідентифікаційний код 37303065) основний борг в сумі 58 493,04 грн., пеню у сумі 5 437,99 грн., 20% штрафу у сумі 5 849,31 грн., 30% річних у сумі 5 858,44 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 2 102,00 грн.

В решті заявлених вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення - 28.08.2020.

Суддя Е.М. Бондарєв