Справа № 909/750/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.09.2020 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., розглянувши матеріали:

за позовом: Калуської міської ради,

вул.Івана Франка, 1, м.Калуш, Івано-Франківська область,77301;

до відповідача: Товариства з обмеженою відовідальністю "Раціо-Плюс",

вул.Центральна, 16, с.Муратове, Новоайдарський район,

Луганська область, 93535;

про стягнення 60 160, 28грн.

ВСТАНОВИВ:

Калуська міська рада звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Раціо-Плюс" про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди землі від 19.08.2016 в сумі 60 160,28грн.

Як вбачається з позовної заяви Калуською міською радою вказано місцезнаходження відповідача Товариства з обмеженою відовідальністю "Раціо-Плюс" - вул.Центральна, 16, с.Муратове, Новоайдарський район, Луганська область, 93535 (ідентифікаційний код 40491127). При цьому заявник вважає, що даний спір, на підставі частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України, підсудний саме Господарському суду Івано-Франківської області, позаяк виник з приводу нерухомого майна, а саме несплати орендної плати за користування земельною ділянкою, розташованою по вул.Заводська 1 в м.Калуш Івано-Франківської області.

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для направлення справи за територіальною підсудністю Господарському суду Луганської області.

За загальним правилом, викладеним у статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом (частина 1 вказаної статті).

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (частині 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, регламентованої статтею 30 цього Кодексу.

Так у відповідності до частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Правовий аналіз змісту вказаної правої норми свідчить про те, що виключна підсудність розповсюджується на будь-який спір, наслідком якого може бути виникнення, зміна або припинення прав на нерухоме майно.

При цьому тлумачення частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України повинно відбуватися з урахуванням принципу правової визначеності, який, в аспекті даного спору, полягає у забезпеченні здатності вірного тлумачення закону пересічною особою. Зокрема встановлюючи підхід до тлумачення правових норм, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.07.1995 у справі Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства визначаючи зміст терміну "передбачений законом" сформулював наступну умову: положення національного законодавства повинні бути настільки ясними, зрозумілими і визначеними, щоб будь-яка людина, за необхідності скориставшись порадою юриста, могла б повністю зрозуміти зміст закону.

З огляду на зазначений підхід ЄСПЛ до тлумачення правових норм, положення частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України означають, що спір має розглядатися за правилами виключної підсудності, у разі коли нерухоме майно, право власності на таке майно або інші вимоги, що стосуються нерухомого майна, є предметом спору.

Отже до спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, відносяться спори вимоги за якими безпосередньо стосуються об`єкта нерухомого майна, і не відносяться спори, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, незалежно від того, що такий договір укладений щодо нерухомого майна. Правила виключної підсудності не поширюються на спір щодо стягнення боргу по сплаті орендної плати за користування нерухомим майном. До таких позовів застосовуються загальні правила підсудності. Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.06.2019 у справі № 903/432/18.

Беручи до уваги вище сказане та те, що місцезнаходженням відповідача - ТОВ "Раціо-Плюс" з ідентифікаційним кодом 40491127 є вул.Центральна, 16, с.Муратове, Новоайдарський район, Луганська область, 93535 (відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 07.09.2020), а предметом цього спору є стягнення заборгованості по сплаті орендної плати за договором оренди землі від 19.08.2016 в сумі 60 160,28грн, то до такого спору не підлягають застосуванню правила виключної підсудності, встановлені частиною 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України, в свою чергу компетентним господарським судом по розгляду вказаного позову за загальним правилом визначення територіальної юрисдикції (підсудності) регламентованим статтею 27 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням місцезнаходження відповідача є Господарський суд Луганської області.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до частини 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 1 цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись статтями 27, 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Справу №909/750/20 за позовом Калуської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Раціо-Плюс" про стягнення 60 160,28грн передати на розгляд за територіальною підсудністю Господарському суду Луганської області, проспект Науки, 5, м. Харків, 61022.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підписана 07.09.2020

Суддя С.Кобецька