ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2020 р. Справа № 911/1561/20

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Гришко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енівей»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача -Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області

про стягнення 196 476, 77 грн.

Представники:

від позивача: Деркач С.П.

від відповідача: Матейко Ю.М.

від третьої особи: Волков Д.Ю.

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача 196 476, 77 грн. заборгованості за договором оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо сплати орендної плати.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.06.2020 відкрито провадження у даній справі, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання на 23.07.2020 та витребувано у сторін і третьої особи певні документи.

15.07.2020 через канцелярію господарського суду Київської області від третьої особи надійшли письмові пояснення № 52-04.01-3011 від 14.07.2020 (вх. № 11434/20 від 15.07.2020) по справі.

До господарського суду Київської області від позивача надійшли супровідний лист № 01-15/2698 від 16.07.2020 (вх. № 14879/20 від 20.07.2020), до якого додано документи по справі, а також клопотання № 01-15/2714 від 21.07.2020 (вх. № 15062/20 від 21.07.2020) про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.07.2020, враховуючи неналежне виконання сторонами вимог суду, неявку в судове засідання представника позивача та подане ним клопотання, з метою виконання завдань та основних засад господарського судочинства, розгляд справи відкладено на 25.08.2020.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.08.2020 подав письмові пояснення вих. № 01/08/ЕН від 25.08.2020 (вх. № 17873/20 від 25.08.2020), у яких він заперечує проти задоволення даного позову, а представник позивача - клопотання б/н від 25.08.2020 (вх. № 17874/20 від 25.08.2020) про долучення документів до матеріалів справи.

Так, у судовому засіданні 25.08.2020 судом, в порядку ч. 2 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 31.08.2020.

Присутній у судовому засіданні 31.08.2020 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні 31.08.2020 проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у його письмових поясненнях.

Представник третьої особи у судовому засіданні 31.08.2020 підтримав позицію, викладену у поданих ним письмових поясненнях по справі.

У судовому засіданні 31.08.2020, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, присутніх у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

02.02.2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець - третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енівей» (орендар - відповідач) укладено договір оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності, за умовами якого третя особа передає, а відповідач приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлове приміщення, площею 834,4 кв.м., що розташоване за адресою: Київська обл., Зона відчуження, Денисовецьке лісництво, реєстровий номер 37197165.5.ЯНЖПВЛ162 (далі - майно), що перебуває на балансі ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна на 31.10.2014 і становить за незалежною оцінкою 1 652 800, 00 грн. без врахування ПДВ.

Відповідно до п. 1.2 договору майно передається в оренду з метою розміщення виробничих приміщень.

Згідно з п. 2.1 договору відповідач вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що передача майна в оренду не тягне за собою виникнення у відповідача права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а відповідач користується ним протягом строку оренди.

Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995, і становить за базовий місяць розрахунку - жовтень 2014 року 20 660, 00 грн. згідно розрахунку орендної плати, який додається.

Згідно з п. 3.2 договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному законодавством.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Відповідно до п. 3.5 договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі істотної зміни стану об`єкту оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно з п. 3.6 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісяця, не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється плата, у наступному співвідношенні 70 % - до державного бюджету та 30 % - балансоутримувачу.

Пунктом 3.7 договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п. 3.11 договору у разі припинення (розірвання) договору оренди відповідач сплачує оренду плату до дня повернення майна за актом приймання-передачі включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє відповідача від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

Згідно з п. 3.12 договору сторони домовились, що всі платежі, які надходять від відповідача по даному договору зараховуються в рахунок погашення прострочених грошових зобов`язань в порядку черговості виникнення заборгованості.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що відповідач зобов`язався своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу, компенсувати експлуатаційні витрати на утримання майна, у тому числі податку на землю, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до п. 5.9 договору відповідач зобов`язався на вимогу третьої особи або балансоутримувача проводити звіряння взаєморозрахунків по орендних платежах і оформляти відповідні акти звіряння.

Згідно з п. 7.1 договору третя особа зобов`язалася передати за участю балансоутримувача відповідачу в оренду майно згідно з цим договором за актом приймання-передачі майна, який підписується одночасно з цим договором.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір укладено строком на 2 роки та 11 місяців, що діє з 02.02.2015 до 02.01.2018 включно.

10.06.2016 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець - третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енівей» (орендар - відповідач) укладено додатковий договір № 2 про внесення змін до договору оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015, яким сторони, враховуючи наказ № 128 від 24.11.2015 Державного агентства України з управління зоною відчуження, акт приймання-передачі основних засобів, малоцінних необоротних матеріальних активів № 2 від 01.02.2016 щодо зміни балансоутримувача об`єкта оренди, виклали п. 1.1 договору в такій редакції: третя особа передає, а відповідач приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 834,4 кв.м., що розташоване за адресою: м. Вільча, вул. Лісна, 77, Поліський район, Київська область, інвентарний номер с-16481 (далі - майно), що перебуває на балансі ДСП «Північна Пуща» (балансоутримувач - позивач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 31.10.2014 і становить за незалежною оцінкою 1 652 800, 00 грн. без врахування ПДВ.

Відповідно до п. 2 та п. 3 додаткового договору № 2 сторони визначили, що у додатку № 1 до договору слова «що обліковується на балансі ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» замінити словами «що обліковується на балансі ДСП «Північна Пуща», а у додатку № 2 до договору, а саме акті № 1 приймання-передачі державного майна, слова «що розташоване за адресою: м. Вільча, вул. Лісна, 77, Поліський район, Київська область, інвентарний номер с-16481, що перебуває на балансі ДСП «Чорнобильський спецкомбінат» замінити словами «що розташоване за адресою: м. Вільча, вул. Лісна, 77, Поліський район, Київська область, інвентарний номер с-16481, що перебуває на балансі ДСП «Північна Пуща».

Пунктом 4 додаткового договору № 2 передбачено, що відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України сторони домовились, що положення цього додаткового договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 01.02.2016.

16.03.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області (орендодавець - третя особа) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енівей» (орендар - відповідач) укладено додатковий договір № 3 про внесення змін до договору оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015, яким сторони погодили викласти п. 1.1 та п. 3.1 договору в такі редакції:

- п. 1.1. третя особа передає, а відповідач приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 834,4 кв.м. (далі - майно), що розміщене за адресою: Київська обл., Поліський р-н, м. Вільча, вул. Лісна, 77 та перебуває на балансі ДСП «Північна Пуща» (балансоутримувач - позивач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна станом на 31.12.2017 і становить за незалежною оцінкою 1 698 821, 00 грн. без врахування ПДВ.

- п. 3.1. орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 (зі змінами) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - грудень 2017 року - 21 235, 26 грн.

Відповідно до п. 3 додаткового договору № 3 сторони домовились, що термін дії договору продовжено на 2 роки і 11 місяців до 02.12.2020 включно.

Згідно з п. 4 додаткового договору № 3 всі інші умови договору залишаються незмінними.

Пунктом 5 додаткового договору № 3 передбачено, що відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України сторони домовились, що положення цього додаткового договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, а саме з 03.01.2018.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем та відповідачем складалися акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) до договору оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015, з урахуванням додаткового договору № 3 від 16.03.2018, а саме: акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 117 від 31.03.2018 на суму 23 417, 76 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 172 від 30.04.2018 на суму 8 001, 44 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 205 від 31.05.2018 на суму 8 041, 97 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 316 від 31.07.2018 на суму 7 978, 64 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 379 від 31.08.2018 на суму 7 922, 80 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 454 від 30.09.2018 на суму 7 922, 80 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 530 від 31.10.2018 на суму 8 223, 85 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 706 від 30.11.2018 на суму 8 361, 10 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 800 від 31.12.2018 на суму 8 476, 22 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 3 від 31.01.2019 на суму 8 543, 11 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 6 від 28.02.2019 на суму 8 627, 88 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 36 від 31.03.2019 на суму 8 712, 97 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 44 від 30.04.2019 на суму 8 799, 68 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 72 від 31.05.2019 на суму 8 800, 88 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 154 від 30.06.2019 на суму 8 978, 12 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 227 від 31.07.2019 на суму 9 066, 41 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 491 від 31.08.2019 на суму 9 156, 44 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 542 від 01.09.2019 на суму 9 247, 99 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 857 від 31.10.2019 на суму 9 342, 04 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 969 від 30.11.2019 на суму 9 436, 10 грн., акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1136 від 31.12.2019 на суму 9 529, 99 грн. Загальна сума орендної плати за вказаними актами становить 196 588, 19 грн.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що загальна сума орендної плати, нарахованої позивачем відповідачу згідно договору оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015, за період січень-травень 2018 року, липень-грудень 2018 року та січень-грудень 2019 року становить 196 588, 19 грн.

Проте, як стверджує позивач, в порушення своїх договірних зобов`язань, відповідач орендну плату за період січень-травень 2018 року, липень-грудень 2018 року та січень-грудень 2019 року сплатив частково, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість у розмірі 171 588, 19 грн.

Крім того, в травні 2018 року посадовими особами Північного офісу Держаудитслужби було проведено ревізію з окремих питань фінансово-господарської діяльності Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» за період з 24.11.2015 по 01.02.2018, про що складено акт № 10-30/383 від 24.05.2018.

Ревізією дотримання законодавства в частині законності проведення процедур при здачі майна в оренду встановлено, що протягом періоду з 10.06.2016 по 01.02.2018 в ДПС «Північна Пуща» діяли договори оренди укладені з орендарями, зокрема, з Товариством з обмеженою відповідальністю «Енівей» договір оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015.

Також, ревізією дотримання вимог законодавства при визначенні та нарахуванні орендної плати за користування індивідуально визначеним (нерухомим) майном, що належить до державної власності, встановлено, що при визначенні орендної плати ТОВ «Енівей» в період з 01.02.2016 по 01.02.2018 допускалися помилки, протягом періоду з 01.01.2017 по 01.02.2018 по ТОВ «Енівей» не проводилося коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. В ході ревізії проведено перерахунок розміру орендної плати, за результатами якого встановлено, що внаслідок допущених порушень ДПС «Північна Пуща» недоотримано доходів від орендної плати на загальну суму 24 888, 58 грн., в тому числі за лютий-грудень 2016 року - 2 953, 48 грн., за 2017 рік - 14 071, 84 грн. та за січень 2018 року - 7 863, 26 грн., чим порушено вимоги частин 4, 13 Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995.

З матеріалів справи вбачається, що 30.05.2019 та 07.04.2020 позивач звертався до відповідача з претензіями № 01-15/689 та № 01-15/2171 про сплату заборгованості з орендної плати за договором оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015.

Проте, відповідач не виконав свого зобов`язання щодо сплати заборгованості з орендної плати, на претензії не відповів, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідач у своїх письмових поясненнях заперечує проти задоволення позову та зазначає, що: до матеріалів справи не додано документів, які б підтверджували повноваження директора позивача видавати довіреність із переліком повноважень; до матеріалів справи не додано додаткову угоду № 1 до договору оренди; з копії додаткового договору № 3 неможливо встановити підписанта зі сторони орендодавця та на якій підставі діяла ця особа; інформація про об`єкт оренди в державному реєстрі відсутня, а тому право розпорядження нерухомим майном - об`єктом оренди не підтверджено жодними доказами; відсутність інформації щодо належності орендодавця ставить під сумнів проведення оцінки нерухомого майна; індексація орендної плати у 2016 році була зупинена Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік»; за 2017 рік всі платежі були оплачені відповідачем на підставі актів здачі-приймання робіт (надання) послуг; в акті звірки, що міститься у матеріалах справи, не розшифровано початкове сальдо та не враховано здійснену відповідачем у 2019 році оплату в розмірі 10 000, 00 грн.; у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували заміну кредитора у зобов`язанні чи достатній обсяг повноважень у ДПС «Північна Пуща» для звернення з позовом про стягнення орендної плати з відповідача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Статтею 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» об`єктами оренди за цим Законом є, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, нежитлові приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно підприємств.

Статтею 287 Господарського кодексу України передбачено, що орендодавцями щодо державного та комунального майна є: 1) Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо єдиних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом; 2) органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності; 3) державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом; 4) державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства.

Аналогічні положення містяться і в ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», зокрема, орендодавцями нерухомого майна, яке є державною власністю є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.

Суд звертає увагу, що зі змісту договору оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015 та додаткових договорів до нього вбачається, що в оренду передано індивідуально визначене нерухоме майно, яке перебуває у державній власності і відсутність в державному реєстрі цієї інформації не може свідчити про те, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській області є неналежним орендодавцем.

Статтею 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов`язань; забезпечення виконання зобов`язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об`єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна. За згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови. Умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря. Реорганізація орендодавця не є підставою для зміни умов чи розірвання договору оренди.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» оцінка об`єкта оренди здійснюється за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. Оцінка об`єкта оренди передує укладенню договору оренди. У разі якщо на момент продовження дії договору оренди остання оцінка об`єкта оренди була зроблена більш як три роки тому, для продовження (поновлення) договору оренди провадиться оцінка об`єкта оренди.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Статтею 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Так, згідно договору оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015 відповідачу передано в оренду майно з метою розміщення виробничих приміщень за плату, яка визначна в п. 3.1 договору.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим договором. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, твердження відповідача про те, що позивачем до матеріалів справи не додано додаткову угоду № 1 до договору оренди не свідчить про те, що така додаткова угода укладалася між сторонами, в свою чергу, відповідач не зазначив, яке значення така додаткова угода має для справи та не був позбавлений можливості, у разі її укладення сторонами, самостійно подати додаткову угоду до суду.

Разом з тим, оригінали наявних у справі копій договору оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015, додаткового договору № 2 та додаткового договору № 3 оглянуто судом у судовому засіданні, зі змісту додаткового договору № 3 вбачається, що його зі сторони орендодавця підписано в.о. начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області Спіріною О.Д., яка діє на підставі положення, що спростовує твердження відповідача про те, що з додаткового договору № 3 неможливо встановити його підписанта зі сторони орендодавця та на якій підставі діяла ця особа.

При цьому, відповідач жодного разу не заперечував факт укладення договору оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015, додаткового договору № 2 та додаткового договору № 3 з Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, не ставив під сумнів умови цих договорів, не оскаржував та не оспорював їх, а також не заперечував факт користування об`єктом оренди.

Згідно з ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ст. 286 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Так, постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995 було затверджено Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу (далі - Методика).

Орендна плата за цією Методикою розраховується у такій послідовності: визначається розмір річної орендної плати. На основі розміру річної орендної плати встановлюється розмір орендної плати за базовий місяць розрахунку орендної плати - останній місяць, за який визначено індекс інфляції, яка фіксується у договорі оренди. З урахуванням розміру орендної плати за базовий місяць оренди розраховується розмір орендної плати за перший та наступні місяці оренди. Розрахунок орендної плати за базовий місяць затверджується орендодавцем (п. 4 Методики).

Відповідно до пунктів 13 та 14 Методики розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Терміни внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з п. 17 Методики у разі коли орендодавцем майна є Фонд державного майна, його регіональне відділення чи представництво, орендна плата спрямовується: за нерухоме майно державних підприємств, установ, організацій (крім підприємств, установ та організацій галузі кінематографії, що належать до сфери управління Мінкультури, - на період до 31 грудня 2021) - 70 відсотків орендної плати до державного бюджету, 30 відсотків державному підприємству, організації, на балансі яких перебуває це майно.

Таким чином, з вищезазначеного вбачається, що умови договору оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015 в частині визначення та сплати орендної плати відповідають нормам чинного законодавства, а тому позивач має право отримувати 30 % орендної плати згідно вказаного договору, а відповідач зобов`язаний її сплачувати.

Разом з тим, судом встановлено, що позивач - Державне спеціалізоване підприємство «Північна Пуща» був створений, відповідно до наказу Державного агентства України з управління зоною відчуження № 128 від 24.11.2015, шляхом виділу з Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» Відділення лісового господарства «Чорнобильська Пуща» та є правонаступником майна, прав та обов`язків Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» у частині майна, прав та обов`язків, пов`язаних з діяльністю Відділення лісового господарства «Чорнобильська Пуща», згідно з розподільчим балансом.

Так, враховуючи вищезазначений наказ № 128 від 24.11.2015 та акт приймання-передачі основних засобів, малоцінних необоротних матеріальних активів № 2 від 01.02.2016, третьою особою та відповідачем було укладено додатковий договір № 2 від 10.06.2016, яким змінено балансоутримувача з Державного спеціалізованого підприємства «Чорнобильський спецкомбінат» на Державне спеціалізоване підприємство «Північна Пуща».

За таких обставин, посилання відповідача на те, що у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували заміну кредитора у зобов`язанні чи достатній обсяг повноважень у ДПС «Північна Пуща» для звернення з позовом про стягнення орендної плати з відповідача спростовуються матеріалами справи, умовами договорів та нормами чинного законодавства.

Отже, позивач як балансоутримувач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача належної йому 30 % орендної плати з урахуванням індексу інфляції, а саме: 171 588, 19 грн. - орендної плати за період січень-травень 2018 року, липень-грудень 2018 року та січень-грудень 2019 року і 24 888, 58 грн. - індексації орендної плати за лютий-грудень 2016 року, 2017 рік та січень 2018 року.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтями 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаний з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд звертає увагу, що відповідачем, окрім письмових пояснень, будь-яких доказів та контррозрахунку заявлених позовних вимог до суду не надано, разом з тим, під час розгляду даної справи відповідачем підтверджено, що він користувався та користується об`єктом оренди за договором оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015.

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів загальний розмір орендної плати, нарахованої позивачем відповідачу згідно договору оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015, за період січень-травень 2018 року, липень-грудень 2018 року та січень-грудень 2019 року становить 196 588, 19 грн.

Згідно акту звірки взаємних розрахунків за договором № 1656, з урахуванням додаткового договору № 3, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 31.12.2019 становить 171 588, 19 грн. Вказаний акт підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємства.

Зі змісту акту звірки вбачається, що відповідачем у 2019 році сплачено на користь позивача 25 000, 00 грн.

Разом з тим, відповідно до наданої позивачем банківської виписки за період з 21.02.2015 по 09.07.2020, вбачається, що відповідачем у 2019 році було сплачено на користь позивача 35 000, 00 грн., сплата здійснена відповідачем 23.12.2019 не відображена в акті звірки.

Таким чином, враховуючи наявні у матеріалах справи документи, суд дійшов висновку, що заборгованість відповідача перед позивачем з орендної плати за період січень-травень 2018 року, липень-грудень 2018 року та січень-грудень 2019 року складає 161 588, 19 грн.

Щодо заявленої позивачем до стягнення індексації орендної плати, суд зазначає таке.

Орендна плата з урахуванням її індексації є однією з істотних умов договору оренди, визначених ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї зі сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об`єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

При цьому, пунктом 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» дію норми ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в частині індексації орендної плати було зупинено на 2016 рік.

У зв`язку з цим слід враховувати, що відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень договору оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015, Закону України «Про оренду державного та комунального майна» і Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 786 від 04.10.1995, індексація є невід`ємною частиною орендної плати та підлягає обов`язковій сплаті відповідачем.

Разом з тим, як зазначено вище, п. 9 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» було частково припинено на 2016 рік виконання зобов`язання в частині індексації орендної плати, що також підтверджується листом Фонду державного майна України № 10-16-15948 від 15.08.2017.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем до стягнення індексація орендної плати за лютий-грудень 2016 року у розмірі 2 953, 48 грн. задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що строк сплати орендних платежів настав, доказів їх повної сплати відповідачем не надано, борг перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір у сумі 183 523, 29 грн. підтверджується наявними матеріалами справи та відповідачем належними, допустимими і достовірними доказами не спростований, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015 підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 183 523, 29 грн., у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 12 953, 48 грн. суд відмовляє.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енівей» (07053, Київська область, Поліський район, селище міського типу Красятичі, вулиця Жовтнева, будинок 84, ідентифікаційний код - 35525630) на користь Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» (07270, Київська область, Іванківський район, місто Чорнобиль, вулиця Леніна, будинок 148, ідентифікаційний код - 40247540) 183 523 (сто вісімдесят три тисячі п`ятсот двадцять три) грн. 29 коп. - заборгованості за договором оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015 та 2 752 (дві тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн. 85 коп. - судового збору.

3. В частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енівей» на користь Державного спеціалізованого підприємства «Північна Пуща» 12 953, 48 грн. заборгованості за договором оренди № 1656 нерухомого майна, що належить до державної власності від 02.02.2015 відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено та підписано: 07.09.2020.

Суддя Т.В. Лутак