ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" серпня 2020 р. Справа № 870/89/20

Західний апеляційний господарський суд, в особі судді Якімець Г.Г.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників сторін:

від позивача за первісним позовом - Степанюк Н.Л.

від відповідача за первісним позовом (заявника) - Вороненко А.З.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрітерра», б/н від 17 липня 2020 року

у справі №870/89/20

про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 02 липня 2020 року у справі №383/05.20 (третейський суддя Демчик О.І.)

за первісним позовом Приватного підприємства «Автотранском», смт. Славське, Львівська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрітерра», м. Чорноморськ, Одеська область

про стягнення заборгованості, 3% річних та інфляційних втрат

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрітерра», м. Чорноморськ, Одеська область

до відповідача Приватного підприємства «Автотранском», смт. Славське, Львівська область

про визнання зобов`язання ТОВ «Агрітерра» з оплати послуг ПП «Автотранском» в сумі 473 661,79 грн. припиненим у зв`язку з вирахуванням сум заподіяної шкоди (сум втрати вантажів)

в с т а н о в и в:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 02 липня 2020 року у справі №383/05.20 (третейський суддя Демчик О.І.) первісний позов задоволено в повному обсязі: присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрітерра» на користь Приватного підприємства «Автотранском» 5 500 000 грн. - основного боргу, 34 713,11 грн. - 3% річних, 88 352 грн. - інфляційних втрат за весь час прострочення та 10 510 грн. - сплаченого третейського збору за розгляд справи в третейському суді. В задоволенні зустрічного позову - відмовлено.

20 липня 2020 року до Західного апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрітерра» (б/н від 17 липня 2020 року) про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 02 липня 2020 року у справі №383/05.20 (третейський суддя Демчик О.І.). Підставою для скасування рішення заявник вказує невідповідність складу третейського суду вимогам закону (п.4 ч.2 ст.350 ГПК України).

Справі Західного апеляційного господарського суду з розгляду вказаної вище заяви присвоєно номер - 870/89/20.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 липня 2020 року справу розподілено судді Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27 липня 2020 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрітерра» (б/н від 17 липня 2020 року) про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 02 липня 2020 року у справі №383/05.20 прийнято до розгляду та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 31 серпня 2020 року, ПП «Автотранском» надано строк (15 днів з дня вручення ухвали суду) на подання відзиву на заяву.

Листом від 28 липня 2020 року витребувано третейську справу №383/05.20.

30 липня 2020 року третейську справу передано судді Якімець Г.Г. для розгляду заяви про скасування рішення третейського суду.

14 серпня 2020 року від ПП «Автотранском» до суду надійшов відзив (б/н від 11.08.2020) на заяву ТзОВ «Агрітерра».

31 серпня 2020 року від ТзОВ «Агрітерра» до суду надійшла відповідь на відзив (б/н від 31.08.2020).

В судове засідання 31 серпня 2020 року з`явилися представники обох сторін.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав вимоги заяви та просив суд скасувати рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 02 липня 2020 року у справі №383/05.20 із посиланням на п.4 ч.2 ст.350 ГПК України (склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону). На думку заявника, третейський суддя Демчик О.І., який розглядав справу №383/05.20 в третейському суді, особисто (опосередковано) заінтересований в результаті розгляду вказаної справи. Зокрема, зазначав, що третейський суддя Демчик О.І. та представник позивача за первісним позовом Степанюк Н.Л. є адвокатами АО «Ловейлс», що підтверджується витягами з Єдиного реєстру адвокатів України, поряд з тим, одним із засновників вказаного об`єднання є Демчик О.І., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у зв`язку з чим, на думку заявника, виникає конфлікт інтересів, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи невчинення дій під час виконання повноважень як судді. Також заявник посилається на те, що Демчик О.І. як засновниця АО «Ловейлс» отримує дохід від представництва Степанюк Н.Л. однієї зі сторін третейської справи, а також на те, що вказаний суддя був представником ПП «Автотранском» у справі №813/4313/14 (постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 28 серпня 2014 року), однак, незважаючи на наведене, третейський суддя під час розгляду справи №383/05.20 не взяла самовідвід. Поряд з цим, представник заявника наголошувала, що робоче місце представника ПП «Автотранском» знаходиться за тією ж адресою що і Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» - м. Львів, вул. Героїв УПА, 72, а АО «Ловейлс» є одним із засновників Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація», що свідчить про наявність конфлікту інтересів. Наведене на думку заявника слугувало підставою для вжиття дій щодо самовідводу у справі №383/05.20. Обґрунтовуючи упереджене ставлення третейського судді до сторони заявника, останній зазначає про ненадання йому можливості подати докази, на яких ґрунтувався зустрічний позов, що призвело до порушення принципу змагальності сторін. На думку заявника, третейський суддя, відмовивши у задоволенні зустрічного позову, позбавив позивача за зустрічним позовом права на повторне звернення до суду.

Представник ПП «Автотранском» в судовому засіданні проти вимог заяви про скасування третейського рішення заперечив, просив відмовити в задоволенні заяви ТзОВ «Агрітерра», а третейське рішення залишити без змін. Зокрема, зазначав, що у розділі 5 договору про надання послуг транспортного експедирування (перевезення вантажів автомобільним транспортом) №36153111 від 18 березня 2019 року сторони погодили про вирішення усіх спорів і розбіжностей Постійно діючим третейським судом при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» в складі одного третейського судді. Представник наголошував, що третейським судом дотримано порядок призначення третейського судді Демчик О.І. для розгляду справи №383/05.20, що підтверджується матеріалами третейської справи. Поряд з цим, зазначив, що в матеріалах третейської справи відсутні докази звернення ТзОВ «Агрітерра» із заявою про відвід третейського судді Демчик О.І., при цьому, повноваження на вирішення такої заяви належать виключно третейському суду.

Згідно з п.11 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України «Про третейські суди», якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті.

Справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (ч.2 ст.24 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст.346 ГПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем розгляду справи третейським судом стороною, третьою особою протягом дев`яноста днів з дня ухвалення рішення третейським судом, а особою, яка не брала участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про її права та (або) обов`язки, - протягом дев`яноста днів з дня, коли вона дізналася або повинна була дізнатися про ухвалення рішення третейського суду (ч.2 ст.346 ГПК України).

Згідно з ст.348 ГПК України суд до початку розгляду справи за клопотанням будь-кого з учасників судового розгляду може витребувати матеріали справи третейського розгляду, рішення в якій оскаржується, а також докази у порядку, встановленому цим Кодексом. Справа направляється до суду протягом п`яти днів з дня надходження такої вимоги.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.349 ГПК України справа про оскарження рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом тридцяти днів з дня надходження до господарського суду заяви про скасування рішення третейського суду. Про дату, час і місце розгляду справи повідомляються учасники справи. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

При розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу (ч.ч.3,4 ст.349 ГПК України).

Частиною 5 ст.349 ГПК України передбачено, що справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цим розділом.

Згідно з ч.3 ст.51 ЗУ «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону; третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до ст.350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:

1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано судом недійсною;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Західним апеляційним господарським судом встановлено відсутність підстав для скасування рішення третейського суду, передбачених статтею 350 ГПК України та ч.3 ст.51 ЗУ «Про третейські суди», з огляду на наступне:

Частиною 2 ст.1 ЗУ «Про третейські суди» передбачено, що до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Так, Приватне підприємство «Автотранском» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрітерра» у розділі 5 договору від 18.03.2019 про надання послуг транспортного експедирування (перевезення вантажів автомобільним транспортом) №36153111 передбачили третейське застереження та дійшли взаємної згоди про те, що всі спори і розбіжності, що можуть виникнути між сторонами із умов цього Договору, або в зв`язку з ним (при його укладенні, виконанні, зміні, розірванні, припиненні, визнанні неукладеним, визнанні недійсним і т.ін.) підлягають вирішенню Постійно діючим третейським судом при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація», який знаходиться за адресою - м. Львів, вул. Героїв УПА, 72. Сторони дійшли взаємної згоди про те, що третейський розгляд здійснюється третейським судом, в складі одного третейського судді, який призначається в порядку, передбаченому Регламентом Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація».

Юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону (ч.1 ст.5 ЗУ «Про третейські суди»).

Згідно з ст.14 ЗУ «Про третейські суди» сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів.

Тобто сторонами передбачено третейське застереження стосовно того, що спір за даним договором від 18.03.2019 про надання послуг транспортного експедирування (перевезення вантажів автомобільним транспортом) №36153111 має розглядатися у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація», відтак, спір за позовом ПП «Автотранском» до ТОВ «Агрітерра» про стягнення заборгованості за договором від 18.032019 про надання послуг транспортного експедирування (перевезення вантажів автомобільним транспортом) №36153111 підвідомчий третейському суду відповідно до закону.

Поряд з цим, сторонами в договорі не передбачено домовленості щодо персонального складу третейського суду для вирішення спору у Постійно діючому третейському суді при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація».

В силу положень ст.16 ЗУ «Про третейські суди» склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду.

Відповідно до ст.17 ЗУ «Про третейські суди» формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється у порядку, встановленому регламентом третейського суду.

Згідно з ст.51 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» за умови відсутності у третейській угоді домовленості сторін щодо кількісного та/або персонального складу третейського суду, провадження у справі відкривається ухвалою голови третейського суду, або за письмовим дорученням голови третейського суду його заступника, в якій зазначаються: а) номер справи; б) дата прийняття ухвали; в) найменування сторін; г) підстави прийняття справи до провадження третейського суду; д) предмет спору; е) ім`я та прізвище третейського судді (складу третейського суду), що здійснюватиме третейський розгляд справи.

Як вбачається з матеріалів третейської справи, ухвалою голови третейського суду від 29.05.2020 про відкриття провадження у справі та призначення третейського судді для розгляду справи по суті було призначено третейську суддю Демчик О.І. за її згодою. Скаржником не надано доказів формування складу третейського суду для розгляду справи №383/05.20 з порушенням ст.51 Регламенту третейського суду. Демчик О.І. входить до списку третейських суддів Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація», затвердженого в установленому законом порядку.

Підстави відводу чи самовідводу третейського судді встановлені ст.19 ЗУ «Про третейські суди».

Згідно з частиною першою вказаної статті третейський суддя не може брати участі у розгляді справи, а після його призначення чи обрання підлягає відводу чи самовідводу: якщо він особисто чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи; якщо він є родичем однієї із сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, або перебуває з цими особами чи сторонами в особливих стосунках; на його прохання або за спільним рішенням сторін; у разі встановлення стороною обставин, які дають їй підстави вважати упередженим або необ`єктивним ставлення третейського судді до справи, про яке сторона дізналася після його обрання чи призначення; у разі тривалого, більш як один місяць від дня призначення чи обрання, невиконання ним обов`язків третейського судді у конкретній справі; у разі виявлення невідповідності третейського судді вимогам, встановленим статтею 18 цього Закону; якщо третейський суддя бере участь у вирішенні спору, який прямо чи опосередковано пов`язаний з виконанням ним службових повноважень, наданих державою.

Жодна особа не може бути третейським суддею у справі, в якій вона раніше брала участь як третейський суддя, але була відведена чи заявила самовідвід, як сторона, представник сторони або в будь-якій іншій якості.

У третейському суді для вирішення конкретного спору угодою сторін можуть бути встановлені додаткові підстави для відводу чи самовідводу третейського судді.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.20 ЗУ «Про третейські суди» у разі звернення до особи за отриманням згоди на обрання чи призначення її третейським суддею у конкретній справі ця особа повинна повідомити про наявність обставин, які є підставами для відводу чи самовідводу відповідно до статті 19 цього Закону. Третейський суддя повинен без зволікання повідомити сторони про підстави його відводу чи самовідводу, зазначені у статті 19 цього Закону, що виникли після початку третейського розгляду, та заявити самовідвід.

Частиною 3 ст.20 ЗУ «Про третейські суди» передбачено, що за наявності підстав, зазначених у ст.19 цього Закону, сторона може заявити про відвід обраного нею третейського судді лише у разі, якщо обставини, які є підставою для відводу призначеного чи обраного нею третейського судді, стали відомі цій стороні після його призначення чи обрання. Сторони можуть погоджувати процедуру відводу третейського судді у третейському суді для вирішення конкретного спору. Процедура відводу третейського судді у постійно діючому третейському суді визначається регламентом третейського суду з додержанням вимог цього Закону.

Якщо в третейській угоді або у регламенті третейського суду не визначена процедура відводу третейського судді, то письмова мотивована заява про відвід третейського судді має бути подана стороною протягом трьох днів після того, як цій стороні стали відомі обставини, які є підставою для відводу третейського судді відповідно до цього Закону. У разі пропуску встановленого строку питання про прийняття заяви про відвід третейського судді вирішується головою третейського суду залежно від причин пропуску строку, якщо інше не передбачено регламентом третейського суду. Заява сторони про відвід подається третейському судді третейського суду для вирішення конкретного спору, кандидатура якого відводиться, або голові постійно діючого третейського суду. За відсутності заперечень іншої сторони щодо заявленого відводу третейський суддя є відведеним з дня подання стороною заяви про його відвід.

Якщо інша сторона не погоджується з відводом третейського судді, вона має право протягом трьох днів подати голові третейського суду свої мотивовані заперечення. В цьому випадку питання про відвід вирішується головою третейського суду спільно з іншими третейськими суддями, призначеними чи обраними у справі, протягом п`яти днів з моменту отримання заяви сторони, рішення яких є обов`язковим для сторін. Незалежно від заперечень сторони третейський суддя третейського суду для вирішення конкретного спору, якому заявлений відвід, не може брати участі у справі.

Відповідно до ст.27 ЗУ «Про третейські суди» третейський суд, з додержанням вимог цього Закону, самостійно вирішує питання про наявність або відсутність у нього компетенції для розгляду конкретної справи. Сторона має право заявити про відсутність у третейського суду компетенції стосовно переданого на його вирішення спору до початку розгляду справи по суті. З питань наявності чи відсутності компетенції третейський суд у зазначених випадках виносить мотивовану ухвалу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №873/35/19 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/83822386).

Як вбачається з матеріалів справи, сторони не заявляли про відсутність компетенції третейського суду для розгляду справи №383/05.20.

В матеріалах третейської справи відсутні докази звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрітерра» із заявою про відвід судді Демчик О.І. у порядку, передбаченому Регламентом Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація». Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрітерра» підтвердив, що під час розгляду третейської справи відвід судді Демчик О.І. не заявлявся. При цьому, як вбачається з матеріалів третейської справи ТзОВ «Агрітерра» було відомо про розгляд справи №383/05.20 третейським суддею Демчик О.І.

Суд критично оцінює доводи скаржника про те, що про обставини, на які він покликається як на підставу скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 02.07.2020 у справі №383/05.20 йому стало відомо лише після отримання вказаного рішення, оскільки такі не підтверджені документально, більше того, вказані скаржником обставини є відомостями з відкритих джерел, зокрема, Реєстру адвокатів України, Єдиного державного реєстру судових рішень, Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і могли були відомі учасникам третейського спору на момент розгляду третейської справи, чого скаржником не спростовано.

Обставинами, що вказують на те, що суддя прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи є будь-який доведений в судовому засіданні належними та допустимими доказами майновий або немайновий інтерес судді у результатах розгляду справи. Процесуальний інтерес у вирішенні спору (сам по собі інтерес у вирішенні спору, завершенні справи та ухваленні рішення) не свідчить про таку заінтересованість.

Обставинами, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді можуть бути незаконні дії судді під час розгляду справи. Для того щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

При цьому, такі обставини як окремо, так і в сукупності можуть бути підставою для відводу лише з ініціативи осіб, які беруть участь у справі. Самовідвід з цієї підстави суддя заявити не може, адже у нього не може бути сумнівів у власній об`єктивності чи неупередженості.

Разом з тим, під час третейського розгляду справи №383/05.20 ТзОВ «Агрітерра» не скористалось, у відповідності до ЗУ «Про третейські суди» та Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація», своїм правом щодо заявлення відводу третейському судді.

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.08.2019 у справі №873/35/19 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/83822386).

Доводи заявника, вказані в заяві як підстава скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 02 липня 2020 року у справі №383/05.20, не свідчать про те, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону, у зв`язку з чим, зазначена у п.4 ч.1 ст.350 ГПК України підстава, за якої рішення третейського суду може бути скасовано, в цьому випадку відсутня.

Крім того, проаналізувавши вищевказані вимоги чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, судом не встановлено наявності інших, передбачених ст.350 ГПК України, підстав для скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 02 липня 2020 року у справі №383/05.20.

Разом з тим, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10.01.2008 №1-рп/2008 гарантуючи судовий захист з боку держави, Основний Закон України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ч.5 ст.55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене.

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду (абзац перший пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про виконання рішень третейських судів від 24.02.2004 №3-рп/2004).

Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (стаття 17 Цивільного процесуального кодексу України, стаття 12 ГПК України, стаття 6 Закону України «Про третейські суди»).

Суд зазначає, що Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» діє на підставі Положення про Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» на титульній сторінці якого, в лівому верхньому куті, завірене печаткою Міністерства юстиції України, зазначено: «Зареєстровано Головним управлінням юстиції у Львівській області 17.03.2009; Наказ 62-р; Свідоцтво № 8». На офіційному сайті Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» http://arbitr.net.ua/ розміщені свідоцтва про реєстрацію, Регламент Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» та положення про Постійно діючий третейський суд при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація», а також вказаний перелік суддів.

Третейська угода спрямована на реалізацію права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права та свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних і господарських правовідносин, вона не встановлює зобов`язання, з метою виникнення якого сторони вступають у правовідносини між собою. Третейське застереження не регулює будь-які фінансові чи економічні обставини.

Відповідно до ч.6 ст.349 ГПК України за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право:

1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін;

2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Враховуючи наведене вище, беручи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.350 ГПК України, для скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 02 липня 2020 року у справі №383/05.20, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви ТзОВ «Агрітерра» та залишення вказаного рішення третейського суду без змін.

Після розгляду судом заяви про скасування рішення третейського суду справа підлягає поверненню до третейського суду, якщо господарський суд витребував справу з третейського суду (ч.7 ст.349 ГПК України).

Слід зазначити, що в провадженні Західного апеляційного господарського суду (суддя Галушко Н.А.) перебуває справа №870/87/20 за заявою ПП «Автотранском» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 02 липня 2020 року у справі №383/05.20, відтак, третейська справа підлягає передачі вказаному судді.

Судовий збір за подання заяви про скасування рішення третейського суду слід залишити за заявником.

Керуючись ст.ст.234, 246-351 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

У Х В А Л И В :

1.Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрітерра» (б/н від 17 липня 2020 року) про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 02 липня 2020 року у справі №383/05.20.

2.Рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 02 липня 2020 року у справі №383/05.20 залишити без змін.

3.Матеріали третейської справи №383/05.20 передати судді Західного апеляційного господарського суду Галушко Н.А. для розгляду справи №870/87/20 за заявою ПП «Автотранском» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації «Всеукраїнська інвестиційна асоціація» від 02 липня 2020 року у справі №383/05.20.

Ухвалу суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня її проголошення.

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції (Верховним Судом).

Повний текст ухвали підписано 04 вересня 2020 року.

Головуючий (судя-доповідач) Якімець Г.Г.