ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 Справа № 917/1078/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "КПД-Медклінік"

до Фізичної особи - підприємця Сушко Світлани Андріївни

про стягнення 132855,90 грн.

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "КПД-Медклінік" до Фізичної особи - підприємця Сушко Світлани Андріївни про стягнення 132855,90 грн., у тому числі: 114000,00 грн. - повернення коштів попередньої оплати за товар, згідно договору поставки № 4 від 14.03.2018р., 11897,80 грн. - інфляційних, 6958,10 грн. - 3 % річних; а також 2102,00 грн. витрат на сплату судового збору.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що на виконання договору позивач сплатив відповідачу 137000,00 грн. попередньої оплати за товар; проте відповідач товар не поставив, а кошти попередньої оплати повернув частково - у сумі 23000,00 грн.; залишок неповернутих коштів становить 114000,00 грн.

Відповідач відзив на позов не надав.

Ухвалою від 06.07.2020р. встановлено відповідачу строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов (а.с.44-45).

Ухвала від 06.07.2020р. була вручена відповідачу 17.07.2020р., що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.49).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ Х Прикінцевих положень ГПК України доповнено пунктом 4, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено карантин з 12.03.2020 на усій території України. який продовжено до 22.06.2020 - постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 та до 31.07.2020 - постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 р. № 500.

В Законі України від 18 червня 2020 року № 731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (далі - Закон № 731-IX) встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Закон № 731-IX набрав чинності 17 липня 2020 року.

Отже, строк для подачі відзиву закінчився 07.08.2020.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися. Клопотання про продовження цього строку відповідач суду не надав.

Згідно ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У даній справі були вчинені наступні процесуальні дії.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2020р. даний позов було передано на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.40).

Ухвалою суду від 06.07.2020 року відкрито провадження у справі № 917/1078/20, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовим повідомленнями від 16.07.2020р. (а.с.49-50).

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Сушко Світлана Андріївна з 12.02.2010 зареєстрована як фізична особа - підприємець за адресою: вул. Патріарха Мстислава, буд. 72А, кв.4, м. Полтава, Полтавська область, 36011 (а.с.42-43).

Відповідно до частини п`ятої статті 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч.5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "КПД-Медклінік" (позивачем) та Фізичною особою - підприємцем Сушко Світланою Андріївною (відповідачем) укладено договір поставки № 4 від 14.03.2018р. (далі - Договір; а.с.11).

Згідно з п. 1.1 Договору позивач, як постачальник, зобов`язується передати відповідачу (покупцю) у власність, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його згідно умов договору та специфікації.

Згідно з п. 2.3 Договору товар переходить у власність покупця з моменту підписання його представником накладних або акту приймання.

Згідно з п. 2.4.1 та п.2.4.2 Договору поставка товару здійснюється постачальником до складу покупця протягом 24 робочих днів після оплати товару.

Згідно з п. 3.1. Договору загальна сума договору 137 000,00 грн. Згідно з п. 3.2. Договору оплата товару здійснюється в національній валюті України, відповідно до виписаного рахунку.

Згідно з п. 6.1 Договору цей Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018 р.

В додатку - специфікації від 14.03.2018р. сторони узгодили найменування товару, що постачається, - стерилізатор паровий СП-ВК-75 (автомат) у кількості 1 (одна) шт., вартістю - 137000,00 грн. (а.с.12).

На виконання договору позивач перерахував відповідачу загальну суму 137000,00 грн. за такими платіжними дорученнями: № 81 від 14.03.2018р. у сумі 12000,00 грн., №82 від 19.03.2018р. у сумі 28000,00грн., № 84 від 28.03.2018р. у сумі 40000,00грн., №95 від 11.04.2018р. у сумі 57000,00 грн. в призначенні платежу у вказаних плетіжних доручення вказано, що це попередня оплата за стерилізатор (а.с.13-16).

В п.2.4.2 Договору встановлено, що поставка товару здійснюється протягом 24 робочих днів після оплати товару.

Відповідач товар позивачу не поставив.

Відповідач в гарантійному листі № 6 від 08.08.2018 зобов`язався повернути кошти за непоставлений товар до 08.09.2018, оскільки затримка поставки стерилізаторів сталася в зв`язку з великим навантаженням заводу виробника (а.с.17).

Як зазначає позивач у позові, відповідач повернув грошові кошти у сумі 23000,00 грн., в підтвердження чого надав довідку про стан розрахунків від 23.06.2020р. № 1-2306/20 (а.с.18).

Позивач посилаючись на те, що залишок коштів в сумі 114000,00 грн. відповідач позивачу не повернув, оплачений товар не поставив, звернувся до суду з цим позовом.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки попередньо оплачений товар поставлений не був, відповідач повинен повернути позивачеві суму попередньої оплати в розмірі 114000,00 грн.

Відповідно до ст.ст.13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Подані суду договір та інші первісні бухгалтерські документи сторонами не оспорюються, доказів визнання їх недійсними сторони суду не подали і на них під час розгляду справи не посилалися.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення 114000,00 грн. - повернення коштів попередньої оплати є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач заявив вимоги про стягнення 11897,80 грн. - інфляційних за період жовтень 2018р.- квітень 2020р. та 6958,10 грн. - 3% річних за період 18.09.2018-26.06.2020р. (а.с.9-10).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При нарахуванні інфляційних та річних на вимогу про повернення попередньої оплати, судом враховано наступні правові позиції:

- обов`язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов`язання в розумінні статті 625 ЦК України, оскільки повернення суми попередньої оплати є поверненням суми авансу (а не грошовим зобов`язанням). На аванс можуть нараховуватися лише проценти, передбачені статтею 536 ЦК України (постанова ВСУ від 16.09.2014 № 3-90гс14 у справі № 921/266/13-г/7).

- в разі здійснення попередньої оплати товару, та не поставлення товару, відповідно до частини другої статті 693 ЦК України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк;

- водночас застосування позивачем частини другої статті 625 ЦК України щодо стягнення з відповідача суми індексу інфляції та трьох процентів річних є помилковим, оскільки стягнення з постачальника суми попередньої оплати, перерахованої за договором на поставку природного газу, не вважається грошовим зобов`язанням у розумінні статті 625 ЦК України;

- повернення попередньої оплати є не наслідком порушення відповідачем грошового зобов`язання, а поверненням сплаченого авансу за невиконані підрядні роботи і за своєю суттю не вважається грошовим зобов`язанням у розумінні статті 625 ЦК України. (постанова Верховного Суду України від 15.10.2013 р. № 3-30гс13у справі № 5011- 42/13539-2012):

Посилання позивача на правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц судом не може бути прийнято до даної справи, оскільки вказаний висновок зроблено щодо застосування ч.2 ст.625 ЦК України до зобов`язання сплатити кошти, яке виникло на підставі рішення суду про відшкодування моральної і майнової шкоди. Тобто, правовідносини у справі, що розглядається не є тотожними із вказаними у постанові Великої Палати Верховного Суду.

У даній справі позивач не надав суду доказів направлення відповідачу вимоги чи претензії в порядку ч. 2 ст. 693 ЦК України про повернення суми попередньої оплати. Вимоги про повернення коштів позивач заявив у позовній заяві.

Отже, до звернення позивача з вимогою про повернення коштів попередньої оплати у відповідач існувало зобов`язання поставити товар, яке не є грошовим зобов`язанням, і до якого положення ч. 2 ст. 625 ЦК України не застосовуються.

Підстави для нарахування інфляційних та 3 % річних виникнуть у позивача на підставі рішення суду у цій справі в разі невиконання його відповідачем.

Таким чином вимоги про стягнення інфляційних та 3% річних судом відхиляються.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі на сплату судового збору.

При подачі даного позову позивачем сплачено 2102,00 грн. судового збору за платіжним дорученням від 24.06.2020р. № 169 (а.с.8). Факт надходження даного судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 25.06.2020р. (а.с.41).

Відповідно до ч.1 та ч. 9 ст. 129 ГПК України вказані судові витрати повністю покладаються на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Сушко Світлани Андріївни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "КПД-Медклінік" (проспект Московський, буд. 62, м. Харків, Харківська область, 61001; ідентифікаційний код 41258349) 114000грн. 00 коп. - боргу з повернення коштів попередньої оплати, 2102грн. 00 коп. - відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Полтавської області.

Дата складення повного судового рішення: 08.09.2020.

Суддя Т. М. Безрук