РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.07.2020Справа № 910/1247/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ЛАДОН ТЕХНО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екомісто"

про стягнення 7799,63

Суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕГА-ЛАДОН ТЕХНО" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОМІСТО" про стягнення 7799,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором №Т10/05.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2020 відкрито провадження у справі № 910/1247/20 та призначено засідання на 21.02.2020.

В судове засіданні 21.02.2020 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення по суті позовної заяви.

В судове засіданні 21.02.2020 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою суду від 21.02.2020 розгляд справи відкладено на 27.03.2020.

Однак, з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, судове засідання призначене на 27.03.2020 не відбулось. Зважаючи на період карантину, який визначений постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11.03.2020 №211 (із змінами, внесеними згідно з постановами КМ від 16.03.2020 №215, від 25.03.2020 №239, від 29.03.2020 №241, від 20.03.2020 №242, від 02.04.2020 №255, від 08.04.2020 №262, від 15.04.2020 №284 і від 22.04.2020 №291, від 29 квітня 2020 року N 313, від 4 травня 2020 року N 332, від 4 травня 2020 року N 343), враховуючи послаблення карантинних обмежень, відповідно до постанови "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" від 4 травня 2020 р. N 343, суд вважає за можливе призначити судове засідання у справі № 910/1247/20, про що повідомити учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 призначено розгляд справи на 10.07.2020.

В судове засідання 10.07.2020 представники сторін не з`явилися, причини неявки суду не повідомили.

У судовому засіданні судом винесено рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

01.10.2017 між позивачем, як виконавцем та відповідачем, як замовником було укладено Договір №Т10/05 відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов`язання по здійсненню щомісячного технічного обслуговування систем пожежної безпеки, а саме: системи пожежної сигналізації, системи оповіщення про пожежу та управління евакуювання людей, системи газового протипожежного водопроводу на об`єкті замовника, що знаходиться за адресою: Житловий комплекс «Паркове місто», секції 1-15, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 45.

Відповідно до п. 3.1 Договору, щомісячна вартість послуг виконавця по обслуговування систем пожежної безпеки становить 30 000 грн.

Оплата за цим договором здійснюється після підписання акту виконаних робіт протягом 5 робочих днів.

01.03.2019 між сторонами було укладено Додаткову угоду №1 до Договору №Т10/05 від 01.10.2017, відповідно до якої сторони погодили, що щомісячна вартість послуг виконавця по обслуговуванню систем пожежної безпеки становить -38 000 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме Акту наданих послуг №457 від 31.03.2019 вартість наданих послуг становить 38 000 грн.

Позивач обґрунтовує свої вимоги, тим, що відповідач виконав взяті на себе зобов`язання частково, а саме сплатив вартість наданих послуг у розмірі 32 000 грн.

Відповідач не надав ніяких доказів які б спростовували заявлене позивачем.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за надані послуги підлягає задоволенню, в розмірі 6000грн.

З огляду на прострочення відповідачем оплати за надані послуги, позивачем заявлено також позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 96 грн., 3% річних в розмірі 142,98 грн. та пені в розмірі 1560,65 грн.

Відповідно до п. 4.1.2 Договору, у випадку несвоєчасної оплати, вказаної в п. 3.2 Договору, замовник оплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний прострочений день.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 1560,65грн. Розрахунок пені відповідає матеріалам справи та умовам договору.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних з простроченої суми та інфляційних, суд вважає його обґрунтованим, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 142,98 грн. - 3% річних та 96,00 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати на судовий збір покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКОМІСТО» (04114, м. Київ, вул. Вишгородська, 45-А/4, оф. 34, ідентифікаційний код 35429115) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕГА-ЛАДОН ТЕХНО» (03061, м. Київ, вул.. М. Шепелєва, 6, ідентифікаційний код 41358817) заборгованість в розмірі 6000 (шість тисяч) грн., пеню в розмірі 1560 (одна тисяча п`ятсот шістдесят) 65 грн., інфляційних втрат в розмірі 96 (дев`яносто шість) грн., 3% річних в розмірі 142 (сто сорок дві) грн. 98 коп., судовий збір в розмірі 2102 ( дві тисячі сто дві) грн.

3. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.09.2020

Суддя В.І. Мельник