номер провадження справи 27/81/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2020 Справа № 908/1117/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С., секретаря судового засідання Шолохова С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтермомонтаж-Енерго" (02002 м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23, кім. 723, ідентифікаційний номер юридичної особи 38622372)

до відповідача: Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (69006 м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20, ідентифікаційний код юридичної особи 00130872)

про стягнення суми 264 276 грн. 55 коп.

За участю представників сторін:

представник позивача: не з`явився

представник відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецтермомонтаж-Енерго" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" 259 700 грн. 28 коп. основного боргу, 2 362 грн.43 коп. інфляційних втрат, 2 213 грн. 84 коп. 3 % річних.

Відповідно до витягу з протоколу розподілу судової справи між суддями від 04.05.2020 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1117/20 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 06.05.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

19.05.2020 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтермомонтаж-Енерго" надійшли докази усунення недоліків позовної заяви, на виконання вимог ухвали суду від 06.05.2020.

Ухвалою суду від 20.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1117/20, присвоєно справі номер провадження 27/81/20 розгляд справи по суті призначено на 18.06.2020.

Справа № 908/1117/20 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

За приписами ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Ухвалою суду від 18.06.2020 р. судове засідання відповідно до ст. 216 ГПК України, відкладено на 09.07.2020.

Ухвалою суду від 09.07.2020, відповідно до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, строк розгляду справи № 908/1117/20 продовжено. Судове засідання відкладено на 27.08.2020.

25.08.2020 до суду від позивача надійшов лист-повідомлення (вих. № 11/08-20 від 20.08.2020) про оплату відповідачем основного боргу в розмірі 259700 грн. 28 коп., а саме: 129850 грн. 28 коп. платіжним дорученням № 1613175 від 26.06.2020 та 128850 грн. платіжним дорученням № 1661319 від 31.07.2020.

У судовому засіданні 27.08.2020 справу розглянуто за наявними матеріалами справи.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 27.08.2020 не з`явились, про поважні причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином.

Ухвали, що надсилались на адресу відповідача були отримані представником, про що міститься повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З урахуванням викладеного, суд вирішив за доцільне розглянути справу по суті за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю представників сторін.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд

УСТАНОВИВ:

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

15.09.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО» (Виконавець) та Акціонерним товариством «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (Замовник) було укладено Договір про надання послуг № 2377-ДЭ-КрТЭС (Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язується у 2018-2019 році надати Змовнику послуги, зазначені в п. 1.2 Договору, а Замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Пунктом 10.1 Договору встановлено, що Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до 30 квітня 2019 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх грошових зобов`язань. 31.12.2018 між Замовником та Виконавцем була укладена Додаткова угода № 1 до Договору. Згідно з якою строк дії був продовжений до 31 грудня 2019 року.

Згідно з пунктом 4.1 Договору оплата Замовником наданих послуг здійснюється на 90 календарний день після підписання Сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, пред`явлення Виконавцем рахунку на оплату послуг та за умови надання Виконавцем належним чином оформленої податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2018 Виконавець передав, а Замовник прийняв результати послуг з теплових випробувань парового котла паропродуктивністю 321-500 т/год. 2 категорії складності (Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень). Загальна вартість, послуг наданих Виконавцем 27.12.2018 складає 282 986,48 грн. з ПДВ. Оплата послуг, наданих за Актом № 1 від 27.12.2018 була здійснена Замовником у повному обсязі 28.03.2019, отже Замовник припустив прострочення платежу на 1 календарний день.

22.02.2019 Виконавець передав, а Замовник прийняв результати послуг з теплових випробувань парового котла паропродуктивністю 321-500 т/год. 2 категорії складності (Акт № 2 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2019). Загальна вартість, послуг наданих Виконавцем 22.02.2019 складає 164 657,63 грн. з ПДВ. Оплата послуг, наданих за Актом № 2 була здійснена Замовником чотирма платежами, а саме: 20 000,00 грн. - 26.06.2019, 50 000,00 грн. - 04.07.2019, 50 000,00 грн. - 18.07.2019, 44657,63 грн. - 26.07.2019. Таким чином, Замовник припустив прострочення платежу на 64 календарних днів (кінцева дата оплати - 23.05.2019).

16.10.2019 Виконавець передав, а Замовник прийняв результати послуг з розробки нормативних характеристик енергоблоків ст. 1-4 ДТЕККРИВОРІЗЬКА ТЕС при спалюванні суміші вугілля марок А та Г, яка за своїми характеристиками відповідає вугіллю марки П (Акт № 3 здачі-приймання наданих послуг від 16.10.2019). Загальна вартість послуг, наданих Виконавцем складає 259 700,28 грн. з ПДВ. Таким чином, станом на 16.10.2019 Виконавець надав Замовнику повний обсяг послуг з проведення режимно-налагоджувальних робіт, балансових випробувань котлоагрегату ст. № 1 з подальшою розробкою нормативних характеристик енергоблоків ст. 1-4 ДТЕК КРИВОРІЗЬКА ТЕС при спалюванні суміші вугілля марок А та Г, яка за своїми характеристиками відповідає вугіллю марки П на загальну суму 707 344,39 грн. з ПДВ.

Будь-яких претензій щодо своєчасності та якості наданих послуг Виконавець від Замовника до цього часу не отримав.

Кінцева дата оплати послуг за Актом № 3 від 16.10.2019 на суму 259 700,28 грн. визначається як 14 січня 2020 року. Проте станом на 27.04.2020 Замовник не здійснив на користь Виконавця оплату наданих послуг у сумі 259 700,28 грн. з ПДВ з невідомих Виконавцю причин. Термін прострочення заборгованості Замовника за надані послуги станом на 27.04.2020 складає 104 календарних дні.

Згідно з пунктом 6.1.1. Договору Замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати надані послуги. Згідно з пунктом 6.4.1. Договору Виконавець має право своєчасно та у повному обсязі отримувати оплату за надані послуги.

07.04.2020 позивач надіслав на адресу відповідача Претензію-вимогу (вих. № 33/04-20 від 06.04.2020), у якій позивач вимагав від відповідача сплатити у строк до 20.04.2020 прострочену заборгованість в розмірі 259 700,28 грн. Претензія-вимога була отримана відповідачем 14.04.2020.

Відповіді Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" на вказану вище претензію-вимогу матеріали справи не містять.

Отже, станом на день звернення позивача з позовом до суду, відповідачем не було оплачено суму боргу в розмірі 259700 грн. 28 коп., що змусило позивача звернутися з позовом до суду.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, згідно ч. 1 статті 627 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (ч. 1 ст. 631 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

З урахуванням вимог ст. 638 Цивільного кодексу України, сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору а відтак договір є укладеним.

Доказів розірвання договору, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачем під час розгляду справи оплачено суму основного боргу в розмірі 259 700 грн. 28 коп., а саме: 129850 грн. 28 коп. платіжним дорученням № 1613175 від 26.06.2020 та 128850 грн. платіжним дорученням № 1661319 від 31.07.2020.

Відповідно до норм п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. У разі закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Таким чином, позовна вимога про стягнення суми основного боргу в розмірі 259700 грн. 28 коп. підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України внаслідок відсутності предмета спору.

У зв`язку із несплатою відповідачем основної заборгованості у повному обсязі у визначений договором строк, позивачем нараховано до стягнення з відповідача за загальний період з 15.01.2020 по 31.03.2020 втрат від інфляції в розмірі 2362 грн. 43 коп. та 2213 грн. 84 коп. 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007, № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін").

Наданий розрахунок судом перевірений за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" та встановлено, що розрахунок 3 % та втрат від інфляції 15.01.2020 по 31.03.2020 виконані вірно та підлягають стягненню.

Дослідивши матеріали справи позивач довів суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором в повному обсязі.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо його виконання, відповідачем не виконані зобов`язання належним чином та порушено строк оплати у повному обсязі.

Кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб`єкта підприємницької діяльності, з яким він уклав договір.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов`язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейского суду з прав людини від 19.03.1997 р. (п. 40) по справі "Горнсбі поти Греції" зазначено: "…Право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні Гарантії, що надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним - і не передбачив при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.

Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сума судового збору підлягає поверненню за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Таким чином, із урахуванням вимог ст. 7 Закону України "Про судовий збір", позивач не позбавлений права, у зв`язку з закриттям провадження у справі внаслідок відсутності предмету спору в частині стягнення 259700 грн. 28 коп. основного боргу, подати до суду клопотання про повернення з державного бюджету 3895 грн. 50 коп. судового збору.

Враховуючи, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 4576 грн. 27 коп. (втрат від інфляції в розмірі 2362 грн. 43 коп. та 2213 грн. 84 коп. 3 % річних) задоволено, судовий збір в сумі 68 грн. 64 коп. (тобто в частині задоволених позовних вимог), відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судом покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 42, 46, 123, 129, 231, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтермомонтаж-Енерго" до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" задовольнити частково.

Закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 259700 грн. 28 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго" (69006 м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, 20, ідентифікаційний код юридичної особи 00130872) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтермомонтаж-Енерго" (02002 м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 23, кім. 723, ідентифікаційний номер юридичної особи 38622372) 2213 (дві тисячі двісті тринадцять) грн. 84 коп. 3 % річних, 2362 (дві тисячі триста шістдесят дві) грн. 43 коп. інфляційних втрат, 68 (шістдесят вісім) грн. 64 грн. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Рішення оформлено та підписано 01.09.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Дроздова