ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.09.2020 Справа № 914/1571/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Роберт Бош (Robert Bosch Gesellschaft mit beschrдnkter Haftung ) м. Гьорлінген

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю МЕШТАРА, м.Львів

про захист прав інтелектуальної власності

Суддя Мороз Н.В.

при секретарі Банзулі М. С.

Представники:

Не викликались

Суть спору:

Позовну заяву подано Товариством з обмеженою відповідальністю Роберт Бош (Robert Bosch Gesellschaft mit beschrдnkter Haftung) до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕШТАРА» про захист прав інтелектуальної власності.

Ухвалою суду від 02.07.21020 вжито заходів до забезпечення позову Товариством з обмеженою відповідальністю Роберт Бош (Robert Bosch Gesellschaft mit beschrдnkter Haftung) до Товариства з обмеженою відповідальністю МЕШТАРА.

Ухвалою суду від 06.07.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.08.2020.

В підготовчому засіданні 04.08.2020 оголошено перерву до 25.08.2020.

13.08.2020 на поштову адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

25.08.2020 в підготовче засідання представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача 25.08.2020 в підготовче засідання з`явився, проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Крім цього, в судовому засіданні подав заяву від 25.08.2020 про зустрічне забезпечення.

02.09.2020 через канцелярію Господарського суду Львівської області представником відповідача подано заяву про долучення належним чином завіреної копії відповіді Державної митної служби України Галицької митниці Державної митної служби (вх. № 25788/20).

03.09.2020 через канцелярію Господарського суду Львівської області представником позивача подано письмове пояснення з приводу зустрічного забезпечення (вх. № 25797/20).

Розглянувши подане клопотання про зустрічне забезпечення у справі, оцінивши подані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення повноважного представника позивача та відповідача, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Роберт Бош (Robert Bosch Gesellschaft mit beschrдnkter Haftung) звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕШТАРА» про захист прав інтелектуальної власності, а саме:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "МЕШТАРА" () використовувати знак для товарів і послуг «BOSCH» за свідоцтвом України на знак для товарів і послуг №1544;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "МЕШТАРА" () імпорт та продаж товарів із нанесеним знаком для товарів і послуг «BOSCH» - вказаних у митних деклараціях: тип ІМ 40 ДЕ №: UА209170/2020/040576 від 17.06.2020, тип ІМ 40 ДЕ №: UА209170/2020/040586 від 17.06.2020, тип ІМ 40 ДЕ №: UА209170/2020/042622 від 24.06.2020, тип IМ 40 ДЕ №: UА209170/2020/042779 від 24.06.2020.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Роберт Бош» (Robert Bosch Gesellschaft mit beschrдnkter Haftung) посилається на порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕШТАРА» майнових прав інтелектуальної власності позивача шляхом ввезення на митну територію України товару із нанесеним позначенням «BOSCH» без отримання права на це від позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Роберт Бош» (Robert Bosch Gesellschaft mit beschrдnkter Haftung).

30.06.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Роберт Бош» (Robert Bosch Gesellschaft mit beschrдnkter Haftung) одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову, в якій просив суд вжити заходи щодо його забезпечення.

Ухвалою від 02.07.2020 заяву про забезпечення позову задоволено шляхом заборони Галицькій митниці Державної митної служби, до набрання рішенням суду законної сили, здійснювати митне оформлення товарів, що містять об`єкт інтелектуальної власності - знак для товарів і послуг «BOSCH», отримувачем яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕШТАРА» () та вказаних у митних деклараціях: тип ІМ 40 ДЕ №: UА209170/2020/040576 від 17.06.2020, тип ІМ 40 ДЕ №: UА209170/2020/040586 від 17.06.2020, тип ІМ 40 ДЕ №: UА209170/2020/042622 від 24.06.2020, тип IМ 40 ДЕ №: UА209170/2020/042779 від 24.06.2020.

25.08.2020 в підготовчому судовому засіданні представником відповідача подано заяву, в якій просить суд застосувати зустрічне забезпечення у формі надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на суму 513 964, 07 грн, яка складається з: понесених витрат на закупівлю товару з торговою маркою «Бош», який зберігається і фактично вилучений з господарського обороту відповідача- 457 873,19 грн та коштів необхідних на оплату послуг по зберіганню товару на ліцензованому складі протягом 6 місяців (протягом терміну орієнтовного розгляду справи)- 56090,88 грн, для забезпечення відшкодування збитків у випадку скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування поданої заяви представник відповідача зазначив, що у випадку винесення судом рішення про відмову у задоволенні позову тягар оплати за зберігання товару ляже виключно на відповідача і через відсутність зареєстрованої адреси позивача на території України- стягнути з позивача понесені витрати буде неможливо.

Ствердив, що господарюючий суб`єкт несе збитки, оскільки грошові кошти вкладені в господарську діяльність мали би приносити дохід і перебувати у постійному обороті.

Крім того, Товариство понесе витрати на оплату послуг по зберіганню товару на ліцензованому складі протягом 6 місяців (орієнтовного розгляду справи).

Таким чином, просить забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову шляхом внесення на депозитний рахунок суду позивачем коштів на можливе відшкодування збитків спричинених зберіганням товару на митному складі в сумі 513 964,07 грн, яка включає 457 873,19 грн понесених витрат на закупівлю товару з торговою маркою «Бош», який зберігається і фактично вилучений з господарського обороту відповідача та коштів необхідних на оплату послуг по зберіганню товару на ліцензованому складі протягом 6 місяців (орієнтованого терміну розгляду справи) в розмірі 56 090,88 грн.

Відповідно до ст. 141 Господарського процесуального кодексу України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання. Копія ухвали про зустрічне забезпечення направляється учасникам справи не пізніше наступного дня після її постановлення. В ухвалі про забезпечення позову або про зустрічне забезпечення зазначаються розмір зустрічного забезпечення або інші дії, що повинен вчинити заявник в порядку зустрічного забезпечення. Строк надання зустрічного забезпечення визначається судом та не може перевищувати десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову або ухвали про зустрічне забезпечення, якщо інше не випливає зі змісту заходів зустрічного забезпечення. Особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення. Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення. Ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Отже, з наведеного вбачається, що зустрічне забезпечення є гарантією відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів.

Відтак, в контексті вказаних положень закону, особа, звертаючись до суду із заявою про зустрічне забезпечення, повинна аргументувати та довести відповідними доказами в порядку статей 73, 76-79 Господарського процесуального кодексу України наявність можливості заподіяння збитків, які можуть бути спричинені забезпеченням позову у справі.

Щодо тверджень відповідача, що у випадку винесення судом рішення про відмову у задоволенні позову тягар оплати за зберігання товару ляже виключно на відповідача суд зазначає наступне.

В обгрунтування своїх вимог, відповідач послався на лист Галицької митниці Держмитслужби від 03.08.2020 №7.4-1/21/13/198779, де вказано, що витрати митного органу відшкодовуються власником товарів, транспортних засобів або уповноваженою ним особою (далі-платник) після їх митного оформлення при фактичному отриманні цих товарів, транспортних засобів.

Механізм відшкодування витрат митних органів за зберігання товарів, транспортних засобів визначений Порядком відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.07.2012 за № 1140/21452, а саме п.п.2,3,6,7,8.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з повідомлень в.о. начальника митниці В. Цабака від 18.06.2020: № 7.4-1/18/13/16016, №7.4-1/18/13/16023 та від 25.06.2020 № 74-1/18/13/16658 на підставі ст. 399 Митного кодексу України Галицькою митницею Державної митної служби 18.06.2020 та 25.06.2020 на термін 10 робочих днів було призупинено митне оформлення товарів відповідача, що містять об`єкт інтелектуальної власності торговельну марку «Bosh» без дозволу компанії Роберт Бош ГмбХ (Robert Bosh GmbH).

Ч. 6 ст. 397 Митного кодексу України передбачено, що у разі призупинення митного оформлення товарів відповідно до статей 399, 400 і 401-1 цього Кодексу відшкодування витрат, пов`язаних із зберіганням цих товарів, здійснюється за рахунок правовласника.

Зберігання на складі митного органу товарів, митне оформлення яких призупинено відповідно до статей 399, 400 і 401-1 цього Кодексу, є платним, починаючи з наступного календарного дня за днем їх розміщення на такому складі.

Правовласник, якому повідомлено про призупинення митного оформлення товарiв, що підозрюються у порушенні прав інтелектуальної власності, має право за запитом отримати від митних органів інформацію про розмір очікуваних витрат, пов`язаних зі зберіганням цих товарів на складі митного органу.

Згідно Порядку відшкодування витрат на зберігання товарів та транспортних засобів на складах митних органів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2012 №731, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09.07.2012 за № 1140/21452, а саме п.п.2 передбачено, що відшкодування витрат митного органу, пов`язаних із зберіганням товарів, що містять об`єкти права інтелектуальної власності, здійснюється правовласником або за його згодою іншою особою.

З вищенаведеного вбачається, що позивач як правовласник самостійно оплачує грошові суми за зберігання товару. Тому вартість зберігання товару не може бути віднесена до збитків відповідача, заради запобігання яким він просить здійснити зустрічне забезпечення.

Також відповідач стверджує, що через відсутність зареєстрованої адреси позивача на території України, стягнути з позивача понесені витрати буде неможливо. Суд не погоджується з даним твердженням, оскільки сам лише факт, що позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця знаходження на території України, без встановлення обставин, які свідчать про можливе заподіяння збитків відповідачу невжиттям зустрічного забезпечення, не є підставою для застосування такого зустрічного забезпечення.

Що стосується твердження відповідача про відшкодування понесених витрат в розмірі 457 873, 19 грн на закупівлю товару, який зберігається і фактично вилучений з господарського обороту відповідача, то суд звертає увагу відповідача, що даний спір стосується захисту прав інтелектуальної власності, тому позовна вимога щодо заборони використовувати знак для товарів і послуг «Bosh» та заборона імпорту та продажу товарів із нанесеним знаком для товарів і послуг «Bosh» не призводить до втрати права власності на товар відповідачем. Спір носить немайновий характер, у зв`язку із прийняттям судового рішення, відповідач не позбавляється права власності на товар, вимог про знищення товару позивач не заявляв. Відтак, вартість товару не може бути віднесена до збитків відповідача, заради запобігання яким він просить здійснити зустрічне забезпечення.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Представником відповідача не надано суду доказів на підтвердження потенційних збитків та інших ризиків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову а також не надано належних доказів на підтвердження можливого їх існування.

Керуючись ст. ст. 141, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕШТАРА" від 25.08.2020 про зустрічне забезпечення відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Н.В. Мороз