ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року м. ОдесаСправа № 923/560/20
м.Одеса, проспект Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді М.А. Мишкіної,

суддів Л.В. Поліщук, С.В. Таран

(склад судової колегії змінений відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи №261 від 25.08.2020р. та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020р.)

секретар судового засідання Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Бакун Т.В. . не з`явився;

від Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Херсонської міської ради Павлюченко Олега Юрійовича не з`явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу господарського суду Херсонської області від 15 червня 2020 року про відмову у відкритті провадження

у справі №923/560/20

за позовом ОСОБА_1

до Державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Херсонської міської ради Павлюченко Олега Юрійовича

про скасування та визнання незаконною реєстраційної дії від 06.12.2011р., визнання незаконною реєстраційної дії від 20.03.2012р.

суддя суду першої інстанції: Нікітенко С.В.

час і місце постановлення ухвали 15.06.2020р., м.Херсон, господарський суд Херсонської області

ухвалу підписано 16.06.2020р.

встановив:

10.06.2020р. ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Херсонської області з позовом до державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Херсонської міської ради Павлюченко О.Ю., в якому просила:

- скасувати та визнати незаконною реєстраційну дію за №6000484 від 06.12.2011 (зміна складу підписантів), яка була внесена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в реєстраційні відомості про юридичну особу, приватне підприємство "Т.І.К.", ґрунтуючись на недостовірній інформації викладеної в підробленому (сфальшованому) протоколі зборів засновників ПП "Т.І.К." №2 від 01.08.2011 р.;

- визнати незаконною реєстраційну дію під номером №7000484 від 20.03.2012р. (зміна керівника юридичної особи), яка була внесена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в реєстраційні відомості про юридичну особу, приватне підприємство "Т.І.К.", ґрунтуючись на недостовірній інформації викладеної в підробленому (сфальшованому) протоколі зборів засновників ПП "Т.І.К." №2 від 19.03.2012 р.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що рішенням Високопільського районного суду Херсонської області від 18.12.2013р. встановлено факт фальсифікації протоколів загальних зборів учасників ПП «Т.І.К.» від 01.08.2011р. та від 19.03.2012р.. Також ту обставину, що в протоколах №2 від 01.08.2011 року та від 19.ОЗ.2012р., підписи ОСОБА_1 є підробленими та виконані іншою особою, що встановлено висновком судово-почеркознавчої експертизи №1629. В подальшому ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Херсонської області з позовом до Приватного підприємства "Т.І.К." про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Приватного підприємства "Т.І.К.", викладеного в протоколі засновників підприємства №2 від 19.03.2012р. Рішенням господарського суду Херсонської області від 30.06.2016р. у справі №923/458/16 відмовлено у задоволені позову, однак постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.10.2016р. у справі №923/458/16, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.01.2017р. рішення господарського суду Херсонської області від 30.06.2016р. у справі №923/458/16 скасовано, позов задоволено, визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Приватного підприємства "Т.І.К.", зазначене в протоколі засновників підприємства №2 від 19.03.2012р.

12.03.2020р. позивачка, як директор приватного підприємства Т.І.К., надіслала до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Херсонської міської ради пакет документів для внесення змін в реєстраційні відомості про юридичну особу, приватне підприємство Т.І.К..

21 березня 2020 року на адресу ПП "Т.І.К" надійшло повідомлення від державного реєстратора про зупинення розгляду документів поданих для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Позивачка стверджує, що подана нею заява про внесення змін в реєстраційні відомості про юридичну особу ПП «Т.І.К», а саме скасування недостовірної інформації, була оформлена у відповідності до діючих законодавчих норм ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань », а надані до заяви підтверджуючі документи були завірені належним чином, в той час, як держреєстратором порушено права та Інтереси ОСОБА_1 , як власника ПП «Т.І.К.», на те щоб реєстраційні дані про підприємство були достовірними і не містили неправдивої інформації. Досудове урегулювання питання скасування недостовірних відомостей, які містяться у відомостях ЄДР стосовно ПП «Т.І.К.», вирішено не було.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 15.06.2020р. (суддя С.В. Нікітенко) відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі; роз`яснено позивачу право звернення з даним позовом до відповідного місцевого загального суду з урахуванням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Постановляючи оскаржувану ухвалу господарський суд з посиланням на норми ст. 167 ГК України, ч.2 ст. 6 , ч.1 ст. 34 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», ч.3 ст. 3, ч.ч. 2, 3 ст. 4, п.3 ч. 1 ст. 20, п. 13 ч.1 ст.20, ст 21, п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України зазначив, що дана справа не належить до предметної юрисдикції господарського суду, оскільки спору, що виник з корпоративних відносин між засновником і підприємством в даній справі немає, предмет спору за відсутністю вимог звернених до ПП "Т.І.К", не ідентифікується; будь-яких позовних вимог ОСОБА_1 до ПП «Т.І.К.» , які б дозволяли ідентифікувати як наявний в дійсності спір між ОСОБА_1 , як учасником/засновником ПП "Т.І.К" в межах даної справи, та визначити його природу як корпоративного спору між засновником господарського товариства, позивачкою не заявлено; вимоги щодо реєстраційних дій не є похідними від спору, що виник з корпоративних відносин, адже з позовної заяви вбачається, що вони не передані на розгляд господарського суду разом з вимогами, які виникли з корпоративних відносин.

30.06.2020р. безпосередньо до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу від 15.06.2020р., в якій скаржник просить суд скасувати оскаржену ухвалу та направити позовну заяву ОСОБА_1 до господарського суду Херсонської області.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, окрім доводів, які містилися в позовній заяві, ОСОБА_1 зазначала, що 29.05. 2020р Херсонським окружним адміністративним судом відмовлено ОСОБА_1 , як засновнику ПП "Т.І.К" у відкритті провадження у адміністративній справі за її позовом до державного реєстратора відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Херсонської міської ради Павлюченко О.Ю. про визнання незаконними та скасування спірних реєстраційних дій з підстав, що характер спірних відносин пов`язаний з необхідністю захисту корпоративних та майнових прав, тому з рахуванням суб`єктного складу спір підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було подано позов до господарського суду Херсонської області;

- характер спірних відносин пов`язаний з необхідністю захисту корпоративних та майнових прав ОСОБА_1 , як засновника підприємства, тому з урахуванням суб`єктного складу спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

- господарським судом Херсонської області при винесенні ухвали від 15 червня 2020 року не повністю досліджено викладені позивачем обставини і не враховано діючу правову позицію Верховного Суду, викладену в Дайджесті судової практики Верховного Суду у справах, що виникають із корпоративних відносин від 16.07.2019р., відповідно до якої позовні вимоги засновника товариства про внесення змін до ЄДР щодо зміни відомостей про керівника юридичної особи, зміни відомостей про підписантів, що не пов`язані із змінами в установчих документах, обгрунтовані порушеннями у порядку призначення керівника товариства, підлягають розгляду за правилами господарського судочинства.

Ухвалою суду від 15.07.2020р. (головуючий суддя ОСОБА_2 , судді О.Ю.Аленін, Л.В.Лавриненко) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Херсонської області від 15 червня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі №923/560/20; встановлено іншим учасникам справи згідно з нормами ст.263 ГПК України строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань - 10 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше дня закінчення карантину, установленого Кабінетом Міністрів України; призначено справу до розгляду на 27.08.2020р., 11.00год.

У зв`язку із перебуванням суддів О.Ю.Аленіна та ОСОБА_3 з 03.08.2020р. по 04.09.2020р. у відпустках, розпорядженням в.о.керівника апарату суду №261 від 25.08.2020р. призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №923/560/20.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - М.А.Мишкіна, судді: Л.В. Поліщук, С.В. Таран.

Ухвалою від 26.08.2020р. справу прийнято до провадження у зміненому складі суду.

У судове засідання 27.08.2020р. представники сторін не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У відповідності до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про відмову у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст. 269 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

За приписом частини четвертої статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. Корпоративні права учасників товариства є об`єктом такого захисту.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (частина перша статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Справи, які відносяться до юрисдикції господарського суду, перелічені у статті 20 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 20 Господарського процесуального кодексу України до юрисдикції господарських судів відносяться, крім інших, справи за позовом фізичних осіб, які не є підприємцями, у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Положення ст.20 Господарського процесуального кодексу України передбачають визначення юрисдикції господарських судів у справі як за суб`єктним, так і за предметним критерієм. Отже, визначення юрисдикції цієї справи залежить від змісту права, на захист якого позивач подав позов у цій справі.

Як зазначає ОСОБА_1 відповідно до Протоколу №1 від 12.08.2009р. вона була єдиним власником та директором ПП «Т.І,К.» . 29.09.2010р. у відповідності до рішення засновника від 31.08.2010р., як єдиного власника ПП «Т.І.К.», відбулася державна реєстрація зміни юридичної адреси підприємства.

15.04.2011р. ОСОБА_1 прийнято рішення про передачу частки у статутному каріталі, - п`ятдесят відсотків (50%) Статутного капіталу ПП «Т.І.К.» на користь ОСОБА_4 про що зроблено відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміна складу або інформації про засновників (запис 4000484).

15.04.2013р., за твердженням ОСОБА_1 , їй стало відомо про існування рішення загальних зборів учасників ПП " ОСОБА_5 " від 01.08.2011р. оформленого протоколом №2, яким надано ОСОБА_6 право представляти інтереси ПП "Т.І.К." та від 19.03.2012р. оформленого протоколом №2, яким вирішено призначити на посаду директора ПП "Т.І.К." ОСОБА_6 та доручити здійснити всі дії, пов`язані із внесенням змін до відомостей по ПП " ОСОБА_5 " новообраному директору.

Про вказані рішення внесено записи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а саме: державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи;6000484 від 06.12.2011р.;заміна складу підписантів; внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; №17000484 від 20.03.2012 (скасована); зміна видів діяльності, зміна керівника юридичної особи.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, у квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Херсонської області з позовом до ПП "Т.І.К." про визнання недійним рішення загальних зборів учасників ПП "Т.І.К." від 19.03.2012р., оформленого протоколом №2 засновників підприємства, згідно з яким вирішено обрати на посаду директора ПП "Т.І.К." ОСОБА_6 та доручити здійснити всі дії, пов`язані із внесенням змін до відомостей по ПП "Т.І.К.".

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на свою неприсутність на загальних зборах ПП "Т.І.К.", що відбулися 19.03.2012р., оскільки не була повідомлена про дату та місце проведення цих зборів і не підписувала протокол №2, який був оформлений за результатами загальних зборів. Враховуючи наявність в протоколі №2 від 19.03.2012р. підпису ОСОБА_1 , остання вважала, що даний підпис є підробленим, що підтверджується висновком судово-почеркознавчої експертизи від 29.05.2013 №1629, проведеної в рамках кримінального провадження №650/1244/13-к.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 30.06.2016р. у справі № 923/458/16 в позові відмовлено у зв`язку зі спливом позовної давності без поважних причин її пропуску.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.10.2016р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.01.2017р. рішення господарського суду від 30.06.2016р. скасовано. Прийнято нове рішення про задоволення позову. Визнано недійним рішення загальних зборів учасників ПП "Т.І.К.", зазначене в протоколі засновників підприємства №2 від 19.03.2012р.

Як зазначає ОСОБА_1 , 12.03.2020р. вона, як директор приватного підприємства «Т.І.К.», надіслала почтовим відправленням, з описом вкладення, начальнику відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Херсонської міської ради Купліванчук Галині Павлівні, нотаріально завірену заяву про внесення змін в реєстраційні відомості про юридичну особу, приватне підприємство «Т.І.К.», з копіями документів завірених належним чином.

Відповідно до наявного в матеріалах справи опису документів, що надаються юридичною особою державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Внесення змін до відомостей про юридичну особу , що не пов`язані зі змінами в установчих документах» (дата формування опису 17.03.2020р.) ПП «Т.І.К.» було надано до відділу державної реєстрації документи: Реєстраційна картка на внесення змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, опис вкладення, заяву від 12.03.2020р., копію ухвали Високопільського районного суду Херсонської області №650/1244/13-к від 18.12.2013р., копію висновка експерта №1629 від 29.05.2013р., квитанція від 12.03.2020р.

Повідомленням від 18.03.2020р. №17-16/392 адресованому заявнику ПП «Т.І.К.» Банкун Т.В. державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Херсонської міської ради Павлюченко 0.Ю. повідомлено ПП «Т.І.К.» про зупинення до 01.04.2020р. розгляду документів, поданих для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ПП «Т.І.К.» ( 35005285) на підставі на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», а саме: не подано примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи про зміни, що вносяться до ЄДР. Заява про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу , що містяться в ЄДР повинна бути викладена на спеціальному бланку нотаріальних документів на підставі ч. 3 ст. 34 ЗУ «Про нотаріат». Також у повідомленні зазначено, що у разі подання документів необхідних для усунення підстав для зупинення їх розгляду протягом встановленого строку розгляд документів поновлюється.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 29.05.2020р. у справі №540/1339/20 у відкритті провадження відмовлено та зазначено, що позовна заява підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, після чого ОСОБА_1 звернулася з відповідним позовом до господарського суду Херсонської області.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, господарський суд дійшов висновку, що корпоративний спір між позивачем, як засновником ПП "Т.І.К" в межах даної справи фактично відсутній. Предмет спору за відсутністю вимог звернених до ПП "Т.І.К", не ідентифікується, тобто спору, що виник з корпоративних відносин, між засновником і підприємством в даній справі не має, а також вимога скасування реєстраційних дій не є похідною від вимог в корпоративному спорі.

Однак з таким висновком господарського суду погодитися не можна з огляду наступного.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Пунктом 1 ч.2 ст. 55 ГК України передбачено, що господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Таким чином, під корпоративними відносинами є відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Отже, корпоративним є спір, зокрема, щодо управління, діяльності юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (член) такої юридичної особи.

При розгляді такого спору по суті суд має перш за все встановити, чи порушені корпоративні права позивача, вирішення питання про наявність чи відсутність такого порушення та відповідно підстав для задоволення позову з`ясовується судами під час розгляду справи по суті позовних вимог.

Така правова позиція зазначена Великою Палатою Верховного Суду у справі №916/1295/18 від 09.04.2019.

Спір між учасниками юридичної особи або спір учасників юридичної особи з цією юридичною особою щодо скасування запису в ЄДР є корпоративним спором і підлягає вирішенню за правилами господарського судочинства.

Вимога про визнання неправомірними дій державного реєстратора з внесення в ЄДР відомостей, щодо достовірності яких виник корпоративний спір, має похідний характер від корпоративного спору та залежить від наявності самого порушеного права, яке підлягає захисту вефективний спосіб.

Аналогічна позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4.09.2018р. у справі № 904/5857/17, постанові Касаційного господарського суду від 11.02.2020р. у справі 916/45/19.

У даній справі ОСОБА_1 звернулася з позовом як фізична особа, засновник ПП «Т.І.К.», про що зазначає у позовній заяві. Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 43-48) станом на 03.04.2020р. засновниками (учасниками) та кінцевими беніфіціарними власниками ПП «Т.І.К.» є ОСОБА_1 розмір внеску до статутного фонду 500,00грн., ОСОБА_4 розмір внеску до статного фонду 500,00грн.; кінцевими беніфіціарними власниками ПП «Т.І.К.» є ОСОБА_1 , ОСОБА_6 .

Позивачка стверджує, що записи 6000484 від 06.12.2011р. та 17000484 від 20.03.2012 р. були вчинені за результатами прийняття рішень зборів засновників ПП «Т.І.К.» оформлених протоколами зборів засновників ПП « ОСОБА_5 » № 2 від 01.08.2011р. та №2 від 19.03.2012р. підписи від імені ОСОБА_1 на яких підроблені, що підтверджено висновком судово-почеркознавчої експертизи №16/1629 від 29.05.2013р.

Спірним реєстраційними записами державного реєстратора була здійснена державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи;6000484 від 06.12.2011р.;заміна складу підписантів та внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 17000484 від 20.03.2012 (скасована); зміна видів діяльності, зміна керівника юридичної особи.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 зверталася до господарського суду Херсонської області з позовом до ПП "Т.І.К." про визнання недійним рішення загальних зборів учасників ПП "Т.І.К." від 19.03.2012р., оформленого протоколом №2 .

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 31.10.2016р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 12.01.2017р. скасовано рішення господарського суду від 30.06.2016р. та прийнято нове рішення про задоволення позову. Визнано недійним рішення загальних зборів учасників ПП "Т.І.К.", зазначене в протоколі засновників підприємства №2 від 19.03.2012р.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_1 вказує на порушення її прав та інтересів як власника ПП «Т.І.К.», оскільки наявність недостовірних відомостей в ЄДР про ПП «Т.І.К.» порушуєїї права власника підприємства, встановлені ст. 65 ГК України та Статутом ПП «Т.І.К.» щодо управління підприємством.

Отже, позовні вимоги у розглядуваній справі (923/560/20) стосуються стверджуваного порушення корпоративних прав позивачки, характер спірних відносин пов`язаний з необхідністю захисту її прав власника підприємства, що за своїм змістом наближені до корпоративних прав.

Відтак, оскарження записів в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про внесення змін до відомостей про підприємство, що не пов`язані зі змінами в установчих документах, про зміну керівника та підписанта, підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а тому даний спір має розглядатися за правилами господарської юрисдикції.

Як свідчать матеріали справи, позивач ОСОБА_1 як засновник ПП «Т.І.К.» 26.05.2020р. зверталась до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою про скасування спірних реєстраційних дій, однак ухвалою суду від 29.05.2020р. у справі №540/1339/20 у відкритті провадження відмовлено та зазначено, що позовна заява підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Постановляючи ухвалу, Херсонський окружний адміністративний суд послався на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, зокрема, постанови від 05.06.2018 справа №805/4506/16-а, від 22.08.2018, справа №805/4505/16-а.

Велика Палата Верховного Суду в подібних правовідносинах прийшла до висновку, що оскарження реєстраційних дій, у тому числі щодо зміни засновників товариства, зумовлене необхідністю захисту корпоративних та майнових прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, а тому виключає розгляд справи в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів констатує, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не врахував характер спірних правовідносин та на захист якого (яких) права подано позов, що є вирішальним для визначення предметної юрисдикції даного спору.

Щодо застосування п. 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України, колегія суддів вважає доречним згадування цієї норми в оскаржуваній ухвалі, проте кінцевий висновок суду мав узгоджуватися із висновками Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 805/4506/16-а, 22.08.2018 у справі № 805/4505/16-а, від 07.08.2019 у справі № 826/14675/16, від 18.09.2019 у справі № 826/14632/17, від 04.09.2018 у справі 904/5857/17, від 04.06.2019 у справі 826/4204/18, від 12.06.2019 у справі № 344/10480/16-а, як того вимагає норма ч. 4 ст. 236 ГПК України.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та відмовив у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 ..

За таких обставин, ухвала місцевого господарського суду про відмову у відкритті провадження у справі є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню на підставі ч. 1 ст. 277 ГПК України, адже це порушення призвело до неправильного вирішення питання юрисдикції спору.

За приписами частини 3 ст.271 ГПК України суд у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу господарського суду Херсонської області від 15.06.2020р. та направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236, 240, 269, 270, 271, 275, 280, 281-284 ГПК України,

колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Херсонської області області від 15 червня 2020 року у справі №923/560/20 скасувати.

Справу №923/560/20 за позовною заявою ОСОБА_1 (вх.. №1180/20 від 10.06.2020р.) направити для продовження розгляду до господарського суду Херсонської області.

Постанова в порядку ст.282 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст.284 ГПК України.

Постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст.287, 288 ГПК України (з урахуванням норм п.4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України).

Повний текст постанови складений 31 серпня 2020 року.

Головуючий суддя М.А. Мишкіна

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран