ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
31.08.20 року Справа № 917/509/20
Суддя Білоусов С. М. при секретарі судового засідання Мацко О.В., розглянувши матеріали
про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/509/20 -
про стягнення грошових коштів
25.03.2020 року до господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" до відповідача Приватного підприємства "АВіК" про стягнення заборгованості у сумі 9 431,50 грн. у зв`язку з порушенням зобов`язання за Договором.
Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.03.2020 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Рішенням господарського суду Полтавської області від 10.06.2020 року у справі № 917/509/20 позов задоволено повністю: стягнуто з Приватного підприємства "АВіК" (вул. Автобазівська, 2-9, оф. 204, м. Полтава, 36008, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" (вул. Закревського, 16, м. Київ, 02222, ) основний борг в розмірі 8 379,30 грн., пеню у сумі 734,16 грн., 12% річних у сумі 318,04 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

01.07.2020 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" від 25.06.2020 року № 2020/06/25-1 про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача судових витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 8 143,00 грн.

Обгрунтовуючи заяву, позивач посилається на ту обставину, що при прийнятті рішення у даній справі господарським судом Полтавської області не було вирішено питання про судові витрати, а саме: вимога про стягнення з відповідача фактично понесених витрат за надання правової (правничої) допомоги адвокатом відповідно до договору № 1/16/03/2020 від 16.03.2020 року та додаткової угоди до укладеного між сторонами договору.

За приписами ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки у рішенні господарського суду Полтавської області від 10.06.2020 року по справі № 917/509/20 не було здійснено розподіл витрат на професійну правничу допомогу, які поніс позивач, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи те, що при розгляді справи № 917/509/20 від відповідача відзиву та жодних заперечень стосовно витрат на професійну правничу допомогу не надходило, як і на саму заяву від 25.06.2020 року за № 2020/06/25-1, суд не вбачає за необхідне викликати сторони в судове засідання для прийняття додаткового рішення по справі. В зв`язку з цим додаткове рішення ухвалюється без виклику сторін.

При ухваленні додаткового рішення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" та адвокатом Спиридоновим О.В. 16.03.2020 року було укладено договір № 1/16/03/2020 про надання правової (правничої) допомоги за яким адвокат взяв на себе зобов"язання в порядку та на умовах, визначених Договором, надати необхідну правову допомогу клієнту (позивачу) щодо захисту прав та законних інтересів у господарському суді Полтавської області. Порядок оплати послуг адвоката визначений розділом 4 даного Договору.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що за правову допомогу, передбачену цим Договором позивач сплачує адвокату винагороду в розмірі, визначену в додатковій угоді до Договору за ставкою 1 200,00 грн. за одну годину витраченого часу адвоката. При цьому, в цей розмір не включаються фактичні витрати, пов`язані з виконанням адвокатом зобов`язань за цим Договором (пункт 4.2. Договору).

У свою чергу, пунктом 1 додаткової угоди до Договору від 16.03.2020 року визначено, що розмір винагороди за надання послуг за основним Договором становить:

- за вивчення та аналіз документів, що підтверджують наявність спору, чинного законодавства України, якими врегульовані спірні правовідносини та процесуальні підстави для проведення позовної роботи в інтересах позивача, судової практики Верховного Суду, а також підготовку та подання до Господарського суду Полтавської області позовної заяви - 6 000 (шість тисяч) гривень 00 копійок (пункт 1.1. додаткової угоди до Договору);

- за представництво та ведення справи у Господарському суді Полтавської області в процесуальному статусі позивача - 1 200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок за 1 годину витраченого часу адвоката (пункт 1.2. додаткової угоди до Договору).

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди до Договору винагорода, згідно з пунктом 1.1. сплачується позивачем на умовах 100% попередньої оплати. А винагорода, що передбачена пунктом 1.2., сплачується після виконання всіх умов основного Договору на підставі акту приймання-передачі.

До позовної заяви долучено копії платіжних доручень від 20.03.2020 р. № 373 на суму 1 080,00 грн., № 374 на суму 90,00 грн. та № 372 на суму 4 830,00 грн. (а.с. 15,16, 31), всього на суму 6 000,00 грн., як доказ виконання позивачем приписів пункту 1, 2 додаткової угоди до Договору, в частині виплати адвокату 6 000,00 грн.

Після прийняття рішення у справі № 917/509/20 позивач додатково сплатив адвокату 1 200,00 грн. за надання допомоги адвокатом у підготовці та складанні заяви про ухвалення додаткового рішення та 943,00 грн. гонорару, про що сторони погодили пунктом 4 додаткової угоди до Договору, а всього 2 143,00 грн.

Як доказ викладеного, до заяви долучено акт приймання-передачі послуг від 19.06.2020 року (а.с. 54) та видатковий касовий ордер від 19.06.2020 року № 278 (а.с. 56).

Враховуючи все вище зазначене позивач просить суд стягнути з відповідача 8 143,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Від відповідача до суду надійшло клопотання від 20.07.2020 року (вх. № 7708 від 20.07.2020 року) про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу, в якому просив суд зменшити розмір.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" зазначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Верховний Суд в постанові від 01.08.2019 року по справі 915/237/18 зазначив, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи вищевикладене, виходити з критерію реальності адвокатських витрат, їх дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, беручи до уваги клопотання відповідача (вх. № 7708 від 20.07.2020 року) стосовно зменшення витрат на оплату правової допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, зважаючи на складність справи та ціну позову, суд встановив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним та неспіврозмірним, а тому підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 4 071,50 грн.

Керуючись статтями 123,126,129, 237, 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Приватного підприємства "АВіК" (вул. Автобазівська, 2-9, оф. 204, м. Полтава, 36008, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" (вул. Закревського, 16, м. Київ, 02222, ) суму у розмірі 4 071,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу по Договору про надання правової допомоги від 16.03.2020 року № 1/16/03/2020.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

2. В іншій частині щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Повне рішення складено "31" серпня 2020 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Суддя Білоусов С.М.