ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1300/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецпромпечать", м. Харків
про стягнення 129 128,69 грн. та виселення
за участю представників:

позивача - Мартинова А.М., довіреність № 13454 від 24.12.19р,

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Управління комунального майна та приватизації ДЕКМ Харківської міської ради, м. Харків звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з ТОВ "Спецпромпечать", м. Харків заборгованість за Договором оренди №2908 від 29.01.07р. в сумі 88862,08 грн., пеню в сумі 40266,61 грн.; виселити відповідача з займаних нежитлових приміщень першого поверху № 9-:-14 площею 107,3 кв.м та другого поверху № 21, 21а, 216, 23, 23а площею 120,9 кв.м. загальною площею 228,2 кв.м, розташованих за адресою: вул. Благовіщенська, 8, у м. Харкові (літ. 3-2), та передати орендоване приміщення Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 04.05.20р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "01" червня 2020 р. о 10:00 год.

Підготовче засідання у справі №922/1300/20 було відкладено протокольною ухвалою суду, яка занесена до протоколу підготовчого засідання від 01.06.2020р.

04.06.20р. на адресу відповідача направлено ухвалу про повідомлення від 04.06.20р., відповідно до якої повідомлялось Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпромпечать", м. Харків про те, що підготовче засідання у справі №922/1300/20 відкладено на "01" липня 2020 р. о 10:00 год.

Ухвалою суду від 01.07.20р. закрито підготовче провадження по справі №922/1300/20. Продовжено строк розгляду справи по суті на строк дії карантину. Призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на "20" серпня 2020 р. о 12:30 год.

19.080.20р. від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме акт обстеження від 17.08.20р. яким встановлено, що орендовані приміщення не звільнено та не передано позивачу. Дані документи судом долучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 20.08.20р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 20.08.20р. не з`явився. Ухвали суду, які направлялись на адресу відповідача та ОСОБА_1 (КІНЦЕВИЙ БЕНЕФІЦІАРНИЙ ВЛАСНИК ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СПЕЦПРОМПЕЧАТЬ") повернулись до суду без вручення.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

29.01.2007 між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМПЕЧАТЬ» було укладено договір оренди № 2908 (далі - Договір) на нежитлову двоповерхову відокремлену будівлю, загальною площею 228,2 кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Карла Маркса, 8, (змінена назва вул. Благовіщенська) літера «З-2», у м. Харкові.

Пунктом 10.2. Договору встановлено, що зміни та доповнення, що вносяться, розглядаються сторонами протягом 20 днів і оформлюються додатковими угодами, які є невід`ємними частинами цього Договору.

У подальшому, на умовах визначених Договором у період з 2007 року по 2011 рік між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦПРОМПЕЧАТЬ» було укладено 8 (вісім) додаткових угод до Договору.

Останню чинну та узгоджену сторонами редакцію договору від 29.01.2007 № 2908 містила Додаткова угода № 8.

Пунктом 1.1 Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) визначено, що орендодавець передає в оренду, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення першого поверху № 9-:-14 площею 107,3 кв.м. та другого поверху № 21, 21а, 21б, 23, 23а площею 120,9 кв.м загальною площею 228,2 кв.м., розташовані за адресою: м. Харків, вул. Карла Маркса, 8, (змінена назва - вул. Благовіщенська) літ. 3-2.

Пунктом 1.2 Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) визначено, що майно передається в оренду з метою використання: для здійснення виробничої діяльності суб`єкта малого підприємництва.

Згідно з пунктом 4.1. Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) орендар зобов`язаний протягом 20 робочих днів підписати цей Договір, укласти договір страхування орендованого Майна на весь термін дії цього Договору та прийняти Майно за актом приймання-передачі. При визначенні страхової суми за основу приймається незалежна оцінка вартості Майна.

Пунктом 4.4. Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) передбачено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (у грошовій формі).

Відповідно до пункту 4.10. Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) орендар зобов`язаний здійснити укладання договорів на отримання комунальних послуг (газо-, водо-, теплопостачання, послуги водовідведення та електрифікації), договорів на оплату експлуатаційних витрат та договору на пропорційну частину відшкодувань на утримання прилеглої до будівлі території у термін, визначений відповідними розпорядчими документами обслуговуючих підприємств з дати підписання акту приймання-передачі.

Пунктом 4.12. Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) передбачена також за необхідністю узгодити призначення приміщення з органами пожежної безпеки та санітарно-епідеміологічною службою за місцем знаходження об`єкта оренди та надати копії вищезазначених дозволів Орендодавцю в трьохмісячний термін з дати підписання акту приймання-передачі.

Пунктом 10.1. Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) було встановлено, що цей договір діє з 29.10.2011 до 29.10.2012 року.

Пунктом 10.5. Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) було передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору протягом 30 днів після закінчення його строку, Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах.

Пунктом 10.6 Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) передбачено, що однією з підстав припинення дії Договору є закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з п. 3.2 Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) орендна плата визначається на підставі методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що знаходиться в комунальній власності територіальної громади м. Харкова, затвердженої рішенням 15 сесії Харківської міської ради 5 скликання від 03.10.2007 № 208/07.

Базова орендна плата становить за листопад 2011 - 2287,50 грн. (дві тисячі двісті вісімдесят сім гривень п`ятдесят копійок).

Ставка орендної плати становить 5% (п`ять відсотків) за рік.

Пунктом 3.3. Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) передбачено, що нарахування орендної плати починається з дати підписання акту приймання-передачі.

Пунктом 3.5. Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) передбачено, що орендна плата за орендоване майно сплачується орендарем щомісяця протягом 15 календарних днів наступного місяця.

Розмір орендної плати за кожний місяць визначається шляхом коригування орендарем розміру орендної плати за минулий місяць на індекс інфляції за поточний місяць і сплачується ним самостійно (п. 3.6 Додаткової угоди № 8).

Відповідно до п. 3.7. Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) орендна плата, перераховується на бюджетний рахунок відділення державного казначейства.

Проте, відповідач (орендар), всупереч умовам Договору, вносив оренду плату несвоєчасно та не в повному обсязі внаслідок чого станом на 12.12.2019 утворилась заборгованість з орендної плати у розмірі 88 862,08 грн., згідно розрахунку суми заборгованості по орендній платі за договором оренди № 2908 від 29.01.2007, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 88 862,08 грн. заборгованості та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором у сумі 88 862,08 грн., суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 88 862,08 грн. заборгованості, правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно статям 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Згідно п. 3,8. Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному обсязі, стягується на користь орендодавця відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня за кожний день прострочення (включаючи день проплати).

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

В частині 2 статті 343 Господарського кодексу України прямо зазначається, що пеня за прострочення платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Позивачем обґрунтовано нараховано відповідачу пеню на суму заборгованості у розмірі 40266,61 грн., розрахунок пені перевірено судом з урахуванням вимог діючого законодавства та не спростовано відповідачем.

Наведені законодавчі приписи та установлені фактичні дані, зокрема й щодо вини в невиконанні взятих на себе зобов`язань по сплаті грошових коштів у строк, встановлений договором, дають підстави для висновку суду про стягнення на користь позивача пені у сумі 40266,61 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 ГК України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених законодавством для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 ГК України.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої ним шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ч. 1 ст. 783 ЦК України, орендодавець має право вимагати розірвання договору оренди, якщо орендар користується приміщенням всупереч договору.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Пунктом 7.1. Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) оренди передбачено, що орендар має право відмовитись від цього Договору і вимагати повернення майна, що передане в оренду, якщо орендар не вносить орендну плату протягом двох місяців підряд.

Крім того, підпунктом 6 пункту 7.2. Договору (у редакції Додаткової угоди № 8) визначено, що орендодавець має право вимагати розірвання цього Договору та відшкодування збитків, якщо орендар не виконує, зокрема, п. 3.5, 3.6, 3.7., 4.1., 4.2, 4.4, 4.10, 4.12, 4.13, 4.16, 4.17, 4.18, 4.20, 4.23, 4.24.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря вій зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний негайно повернути орендодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено договором.

Відповідно до п. 4.14. Договору у разі припинення або розірвання Договору, орендар зобов`язаний повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцю збитки в разі погіршення стану орендованого майна чи його втрати (повної або часткової) з вини орендаря.

Позивачем на адресу відповідача, в порядку ст. 188 ГК України та ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», було направлено лист від 14.11.2019 № 11442 з повідомленням про не надання згоди на пролонгацію договору оренди від 29.01.2007 № 2908 та проханням вважати його розірваним у зв`язку з закінченням терміну дії.

У листі наголошено, що протягом дії договору орендарем порушено його суттєві умови, а саме: несвоєчасно та не в повному обсязі сплачувалась орендна плата, не надано договір страхування на строк дії договору оренди, декларацію відповідності матеріально - технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, копію договору на вивезення побутових відходів.

Відповідно до інформації вказаній у зверненні Управління комунального майна та приватизації до Юридичного департаменту від 22.01.2020 № 1008 заборгованість з орендної плати не сплачена, звернень орендаря щодо відмови від подальшого використання приміщень до Управління не надходило.

Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміни та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцяти денний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягай згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Приймаючи до уваги, що відповідачем систематично не здійснюється оплата орендної плати, то звернення позивача до суду з вимогою про розірвання договору суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 526, 546, 548, 549, 610-612, 629, 631, 651, 783, 785 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 188, 224, 225, 291 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВ "Спецпромпечать" (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 8, ) на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16, , рахунок одержувач - UA 0033770 в Держказначейська служба України, м. Київ) заборгованість за Договором оренди №2908 від 29.01.07р. в сумі 88862,08 грн., пеню в сумі 40266,61 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 4204,00 грн.

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Спецпромпечать" (61052, м. Харків, вул. Благовіщенська, 8, ) з займаних нежитлових приміщень першого поверху № 9-:-14 площею 107,3 кв.м та другого поверху № 21, 21а, 21б, 23, 23а площею 120,9 кв.м. загальною площею 228,2 кв.м, розташованих за адресою: вул. Благовіщенська, 8, у м. Харкові (літ. З-2) та передати орендоване приміщення Управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, буд. 16, ).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 31.08.20р.

Суддя Л.В. Шарко