ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26 серпня 2020 року м. ТернопільСправа № 921/43/17-г/5
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гевка В.Л. розглянувши скаргу від 11.08.2020 вих. №545 (вх. № 5369 від 11.08.2020) Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва та зняття арешту з коштів у справі № 921/43/17-г/5

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021

до відповідача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", вул. М.Шептицького, 20, м. Тернопіль, 46006

про стягнення 68 427 524 грн 06 коп.

За участю представників:

представника скаржника (відповідача, боржника): адвоката Панчука Сергія Миколайовича, довіреність №5 від 03.02.2020 (дійсна до 31.12.2020), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №626 від 25.03.2011, представник Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз".

представника позивача (стягувача): адвоката Гасай Мар`яни Борисівни, довіреність №1-2247 від 23.01.2020 (є чинною до 31.12.2020), представник АТ "Укртрансгаз".

1. Судові процедури.

1.1. Повідомлення учасників про справу

Сторони, за правилами статей 120, 121 ГПК України, були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином у встановленому законом порядку.

1.2. Суть та рух розгляду скарги.

24.04.2017 рішенням Господарського суду Тернопільської області (головуючий суддя Андрушків Г.З., суддя Хома С.О., суддя Гирила І.М.) у справі №921/43/17-г/5, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.06.2017, позов Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", вул. М.Шептицького, 20, м. Тернопіль, на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, код ЄДРПОУ 300197грн.28 коп.заборгованості за надані послуги з балансування обсягів природного газу; 1638914 грн.02коп. пені, 641229 грн. 21коп. три проценти річних, 2629096 грн. 89коп. інфляційних втрат та 206700 грн.00 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору, в решті позову відмовлено.

06.07.2017 на примусове виконання даного рішення судом видано наказ.

Приватне акціонерне товариство "Тернопільміськгаз" звернулося до господарського суду Тернопільської області зі скаргою вих. №545 від 11.08.2020 (вх. № 5369 від 11.08.2020) у якій просить суд зняти арешт з коштів ПрАТ Тернопільміськгаз, які містяться на розрахункових рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 відкритих у відділенні АТ ПУМБ та призначені для виплати заробітної плати, здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПАТ "Тернопільміськгаз" та сплати інших платежів до бюджету України.

Ухвалою суду від 17.08.2020 прийнято до розгляду скаргу Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" та призначено розгляд скарги на 21 серпня 2020 року о 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 21.08.2020 продовжено строк розгляду скарги по 26.08.2020 та відкладено судове засідання по розгляду скарги на 26 серпня 2020 року о 15 год. 00 хв.

2. Аргументи учасників у справі.

2.1. Правова позиція скаржника (відповідача, боржника)

Приватне акціонерне товариство "Тернопільміськгаз" звернулося до господарського суду Тернопільської області зі скаргою вих. №545 від 11.08.2020 (вх. № 5369 від 11.08.2020). В обґрунтування вимог скарги зазначає, що 21.07.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим І.М. в межах зведеного виконавчого провадження №62633473 винесено постанову №62633473 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти ПрАТ "Тернопільміськгаз", що містяться на рахунках, зокрема, на розрахункових рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .

Вказана постанова про арешт коштів боржника від 21.07.2020 на адресу ПрАТ «Тернопільміськгаз» не надходила, про існування останньої скаржник дізнався по факту блокування зазначених рахунків в момент намагання провести розрахункові операції з виплати заробітної плати працівникам ПрАТ «Тернопільміськгаз» та даних реєстру виконавчих проваджень.

З огляду на арешт коштів на розрахункових рахунків №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та необхідності проводити виплату заробітної плати працівникам та сплати обов`язкових платежів та податків, ПрАТ «Тернопільміськгаз» звернулося до приватного виконавця Щербакова І.М. із листом №340 від 29.07.2020 про зняття арешту із вищевказаних рахунків в межах місячного фонду оплати праці. Відповіді ПрАТ «Тернопільміськгаз» не отримало.

Вважає, що постанова приватного виконавця про арешт коштів боржника від 21.07.2020 є неправомірною та підлягає скасуванню в частині накладення арешту на кошти, які містяться на рахунку на розрахункових рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , які призначені для виплати заробітної плати працівникам, а також сплати податків та зборів до бюджетів усіх рівнів, оскільки спричиняє невиплату працівникам ПАТ Тернопільміськгаз заробітної плати, чим порушує їхні права, передбачені Конституцією та Законами України, а також призводить до невиконання підприємством зазначеного законом обов`язку щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та сплати відповідних податків і зборів.

Крім цього, скаржником подано клопотання №б/н від 26.08.2020 (вх.№5772 від 26.08.2020) про долучення до матеріалів справи копію опису вкладення ф. 107 від 29.07.2020 та копію поштової накладної №226, як доказ направлення на адресу приватного виконавця заяви №340 від 29.07.2020 про скасування арешту.

2.2. Правова позиція позивача

АТ "Укртрансгаз" через канцелярію подано відзив на скаргу (вх.№5620 від 20.08.2020), у якому просить суд скаргу ПрАТ "Тернопільміськгаз" залишити без задоволення.

У відзиві зазначає, що АТ ПУМБ, на яке нормами законодавства покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 виконало.

Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Таким чином, приватний виконавець при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 21.07.2020 у зведеному виконавчому провадженні № 62633473 діяв в межах вимог та в спосіб, визначений Законом, а перевірка інформації про призначення та (або) режиму використання рахунку є обов`язком банківської установи.

Разом з тим, боржник зазначаючи про необхідність зняття арешту з коштів, що знаходяться на спірних рахунках, у тексті скарги також стверджує про використання останніх з метою забезпечення господарської діяльності підприємства та, відповідно до прохальної частини, просить суд зняти арешт з усіх коштів, що знаходяться на таких рахунках.

На переконання АТ «Укртрансгаз», такі дії вчиняються боржником задля введення суду в оману та направлені на унеможливлення виконання остаточного рішення суду.

Оскільки, ПрАТ «Тернопільміськгаз» в тексті поданої до суду скарги зазначає, що квартальний фонд оплати праці становить 5451,3 тис. грн., однак, відповідно до положень статті 115 Кодексу законів про працю, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Враховуючи зазначені положення, заробітна плата виплачується два рази на місяць, а отже зняття арешту зі спірних рахунків можливе лише в певному розмірі, а саме в частині виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в сумі, яка формується за 15 днів місяця.

Боржником у тексті скарги зазначено надмірно високий розмір заробітної плати, що не відповідає долученим доказам. Крім того, вимога зняття арешту з обох банківських рахунків фактично унеможливлює виконання остаточного судового рішення, постановленого відносно нього, що свідчить про те, що метою подання скарги боржником є не виконання ним своїх зобов`язань по виплаті заробітної плати, а про використання необхідності виплати заробітної плати, як приводу для повного зняття арештів з рахунків боржника і, як наслідок, унеможливлення примусового виконання рішення суду у зведеному виконавчому провадженні № 62633473.

Боржником зазначено про направлення на адресу приватного виконавця листа № 340 від 29.07.2020 з вимогою щодо зняття арешту зі спірних рахунків.

Відповідно до копії скарги, яка надійшла на адресу АТ «Укртрансгаз» в останній, як додаток, відсутній вищезазначений лист звернення до приватного виконавця.

Однак, згідно зазначеного в пункті Додатки йдеться мова лише про наявність такого листа без долучення до нього відповідного доказу відправлення останнього на адресу приватного виконавця

Вважає звернення боржника до суду спробою останнього, шляхом зловживання своїми процесуальними правами, уникнути виконання остаточного судового рішення, оскільки неконкретизована вимога в прохальній частині скарги стосовно зняття арешту з усіх коштів, що знаходяться на спірних рахунках та які в свою чергу також використовуються з метою забезпечення господарської діяльності підприємства боржника унеможливлює виконання остаточного рішення суду.

2.3. Правова позиція приватного виконавця

Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим І.М. через електронну адресу суду подано пояснення вих. №2138 від 20.08.2020 (вх.№5640 від 21.08.2020), у яких просить суд відмовити у задоволенні скарги ПрАТ "Тернопільміськгаз" на дії приватного виконавця в повному обсязі.

У поясненнях, зазначає, що додані додатки божником до скарги, а саме копія постанови про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні №62633473 від 21.07.2020 була адресована до банківських установ, таким чином ПрАТ «Тернопільміськгаз» отримав дану копію постанови від банківської установи та не надав належну копію, так як в даній копії відсутня 2 та 5 сторінка даної постанови. Також зазначає, що всі документи виконавчого провадження приватний виконавець направляє сторонам рекомендованими листами з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Лист №340 від 29.07.2020 щодо зняття арешту з коштів боржника до приватного виконавця відсутній навіть у додатках до скарги та йдеться мова лише про наявність такого листа без долучення до нього відповідного доказу відправлення останнього на адресу приватного виконавця. Відтак, без належного підтвердження надсилання цього листа приватному виконавцю та опису вкладення до нього, зазначений у додатках доказ не може слугувати таким, що підтверджує факт звернення ПрАТ «Тернопільміськгаз» до приватного виконавця з вимогами щодо зняття арешту з рахунків та відмови останнього від вчинення таких дій.

Також зазначає, що АТ «ПУМБ», на яке нормами законодавства покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунках №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 виконало та надано відповідь щодо даних рахунків.

Зазначене свідчить про те, що банк не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Таким чином, приватний виконавець при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 21.07.2020 у зведеному виконавчому провадженні № 62633473 діяв в межах вимог та в спосіб, визначений законом, а перевірка інформації про призначення та (або) режиму використання рахунку є обов`язком банківської установи.

Разом з тим, боржник зазначаючи про необхідність зняття арешту з коштів, що знаходяться на спірних рахунках, у тексті скарги також стверджує про використання останніх з метою забезпечення господарської діяльності підприємства та, відповідно до прохальної частини, просить суд зняти арешт з усіх коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Дані дії вчиняються боржником задля введення суду в оману та направлені на унеможливлення виконання остаточного рішення суду.

Оскільки, ПрАТ «Тернопільміськгаз» в тексті поданої до суду скарги зазначає, що квартальний фонд оплати праці становить 5451,3 тис. грн., однак відповідно до положень ст. 115 Кодексу законів про працю Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Враховуючи зазначені положення, заробітна плата виплачується два разі на місяць, а отже зняття арешту зі спірних рахунків можливе лише в певному розмірі, а саме в частині виникнення в Боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в сумі, яка формується за 15 днів місяця.

Боржником у тексті скарги зазначено надмірно високий розмір заробітної плати, що не відповідає долученим доказам.

Вважає, що звернення боржника до суду є спробою останнього, шляхом зловживання своїми процесуальними правами, уникнути виконання остаточного судового рішення, оскільки неконкретизована вимога в прохальній частині скарги стосовно зняття арешту з усіх коштів, що знаходяться на спірних рахунках та які в свою чергу також використовуються з метою забезпечення господарської діяльності підприємства Боржника унеможливлює виконання остаточного рішення суду.

3. Висновок суду із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків, і закону, яким керувався суд постановляючи ухвалу.

Розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" на дії приватного виконавця вих. №545 від 11.08.2020 (вх. № 5369 від 11.08.2020), суд прийшов до висновку, що скарга підлягає до задоволення частково. При цьому, суд виходив із наступного:

24.04.2017 рішенням Господарського суду Тернопільської області (головуючий суддя Андрушків Г.З., суддя Хома С.О., суддя Гирила І.М.) у справі №921/43/17-г/5, яке залишено без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.06.2017, позов Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволено частково, стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Тернопільміськгаз", вул. М.Шептицького, 20, м. Тернопіль, на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, код ЄДРПОУ 300197 грн. 28коп.заборгованості за надані послуги з балансування обсягів природного газу; 1638914 грн. 02коп. пені, 641229 грн. 21коп. три проценти річних, 2629096 грн.89 коп. інфляційних втрат та 206700грн.00коп. в повернення витрат по сплаті судового збору, в решті позову відмовлено.

06.07.2017 на примусове виконання даного рішення судом видано наказ.

В подальшому, Касаційним господарським судом постановою від 10.05.2018 залишено без змін постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.06.2017 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 24.04.2017.

За заявою стягувача, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Щербаковим І.М. відкрито 21.10.2019 виконавче провадження №60363396, з виконання наказу господарського суду від №921/43/17-г/5 від 06.07.2017, яке було об`єднане у зведене виконавче провадження №62633473.

21.07.2020 приватним виконавцем в межах зведеного виконавчого провадження №62633473 винесено постанову про арешт коштів боржника по виконавчих документах: наказ №921/43/17-г/5 від 06.07.2017., наказ №921/694/19 від 16.07.2020, якою накладено арешт, зокрема, на грошові кошти, що містяться на рахунках відкритих в АТ ПУМБ, №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , по яких здійснюється виплата у тому числі заробітної плати працівникам, сплата єдиного соціального внеску, інших платежів.

Підтвердженням виплати заробітної плати по зазначених рахунках, сплати єдиного соціального внеску, екологічного податку, інших платежів до Державного бюджету України є Заява про приєднання до Договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів від 25.11.2019, звіт форми Д4 про нарахування єдиного внеску, суми нарахованої заробітної плати, звіт форми 1ДФ податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, довідка боржника про виплату заробітної плати та сплату податків з поточних рахунків за перше півріччя 2020 року, довідка АТ ПУМБ №ТР4-07.8/40 від 07.08.2020 про те, що за період з 01.01.2020 по 30.06.2020 за поточними рахунками №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 здійснювалися наступні операції: - з оплати податків, зборів та інших платежів до відповідних бюджетів; - з переказу коштів для виплати заробітної плати та інших виплат, передбачених законодавством України, найманим працівникам; - з переказу коштів на інші цілі, пов`язані з господарською діяльністю Клієнта та довідки АТ ПУМБ №ТР4-07.8/1 від 13.01.2020, №ТР4-07.8/67 від 27.11.2019 про відкриття вищезазначених рахунків.

Боржник (ПрАТ Тернопільміськгаз) 29.07.2020 звернувся до приватного виконавця з листом № 340 в якому повідомив, що рахунки №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 відкриті у відділенні АТ "ПУМБ" використовуються в тому числі і для виплати заробітної плати, тому просив зняти арешт накладений на зазначені рахунки в межах липневого фонду оплати праці в розмірі 2 800 000,00грн.

При цьому, зі сторони боржника, на вимогу суду, надано як доказ, як лист № 340 від 29.07.2020 так і підтвердження того, що він надсилався на адресу приватного виконавця рекомендованою кореспонденцією, проте, повернувся на адресу боржника з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Суд має за необхідне зазначити, що належне забезпечення отримання поштової кореспонденції є обов`язком кожного адресата. При цьому з матеріалів справи підтверджується адреса приватного виконавця як і те, що він отримує за нею поштову кореспонденцію, зокрема судову.

В силу зазначеного, суд вважає доведеним боржником, що він звертався до виконавця з повідомленням про зняття арешту і в цій частині заперечення як стягувача так і приватного виконавця подані суду про відсутність будь яких звернень зі сторони боржника з цього приводу, спростовуються матеріалами справи.

Згідно статей 18, 326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до статті 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей (п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (ч.ч. 2, 3 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно частин 1, 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Дана норма Закону покладає саме на банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 4 статті 59 ЗУ Про виконавче провадження виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Таке зняття арешту здійснюється на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру.

Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Слід зазначити, що чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати.

Як випливає з матеріалів доданих до скарги, рахунки ПАТ Тернопільмісьгаз, на кошти на яких виконавцем був накладений арешт, є поточними рахунками, які використовуються у тому числі, але не вкилючно, для виплати заробітної плати. На цих рахунках зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати та такі не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на які заборонено.

ПАТ "ПУМБ", на яке нормами статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти ПАТ Тернопільмісьгаз на рахунку виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Відповідно до статті 43 Конституції України, держава гарантує кожному право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, при цьому, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Право громадян України на працю, тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, забезпечується державою згідно ст. 2 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України).

Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці (ч. 5 ст. 97 КЗпП України).

Відповідно до статті 25 Закону України "Про оплату праці", забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством. При цьому, своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості (ст. 24 Закону "Про оплату праці").

Відповідно до статті 10 Конвенції № 95 щодо захисту заробітної плати від 01.07.1949р., яка ратифікована Україною 04.08.1961р., заробітна плата може бути об`єктом арешту або передачі тільки в тій формі і в тому розмірі, який передбачений національним законодавством. Заробітна плата повинна охороняться проти арештів і передачі в тій мірі, в якій це вважається необхідним для утримання працюючого і його сім`ї.

Пунктом 7 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 28.01.2016 р. №01-06/131/16 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням господарськими судами Закону України "Про виконавче провадження" (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку ВГСУ)" встановлено, що накладення арешту на рахунок боржника, призначений для виплати заробітної плати працівникам підприємства, призводить до порушення їх конституційних прав.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. (ч. 2 ст. 11 ГПК України).

Відповідно до частини 3 статті 8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", кошти, що надходять від сплати єдиного внеску та застосування фінансових санкцій відповідно до цього Закону, не можуть зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів та використовуватися на цілі, не передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно частини 1 статті 3 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загально-обов`язкове державне соціальне страхування", збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами обов`язковості сплати; захисту прав та законних інтересів застрахованих осіб.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу) (ч. 12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

З аналізу вищезазначених норм законів випливає, що забороняється арешт коштів на рахунках, з яких виплачується заробітна плата, та сплачуються обов`язкові платежі, з ціллю виконання рішення суду щодо стягнення з цих коштів заборгованості за невиконання грошового зобов`язання підприємства за господарським договором.

При таких обставинах, враховуючи відмову приватного виконавця зняти арешт з рахунків, не визначення банком статусу коштів на поточному рахунку божника та те, що скаржник довів, що розрахункові рахунки №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 відкриті у відділенні АТ "ПУМБ" призначені, зокрема, серед іншого і для виплати заробітної плати, здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПрАТ "Тернопільміськгаз" та інших платежів до бюджету, суд приходить до висновку, що на вказані рахунки забороняється накладення арешту відповідно до Закону в частині зазначених нарахувань.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 19. 05. 2020 року у справі N 905/361/19.

Суд, також критично розцінює і посилання виконавця та представника стягувача на ту обставину, що боржником не доведено та не обраховано точної суми заробітної плати та суми обов`язкових платежів з яких потрібно зняти арешт, з огляду на те, що таку суму можливо точно визначити лише за попередні періоди і неможливо вказати на майбутнє. Звідси, якщо керуватись позицією стягувача, то боржнику потрібно кожного періоду, коли настає новий строк для виплати чи заробітної плати, чи обов`язкових платежів до бюджету знову і знову звертатись до суду із клопотаннями та заявами про зняття арешту, що є, на думку суду, нерозумно, неефективно та несправедливо по відношенню до працівників боржника, які очікують на виплату їм їхньої заробітної плати.

При цьому в силу змісту статті 2 ГПК України Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, вірогідними (ст. ст. 76-79 ГПК України).

Згідно із статтею 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд частково відхиляє доводи приватного виконавця та стягувача, як такі, що суперечать нормам чинного законодавства, та вважає за необхідне скаргу Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" задовольнити частково та зняти частково арешт з коштів ПрАТ "Тернопільміськгаз", які містяться на розрахункових рахунках №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , відкритих у відділенні АТ "ПУМБ" в частині коштів призначених для виплати заробітної плати, здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПрАТ "Тернопільміськгаз" та сплати інших платежів до бюджету України.

В іншій частині арешт коштів судом не знімається.

На підставі наведеного, керуючись статтями статтями 1,2,5, з 232 по 235, з 339 по 345 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства "Тернопільміськгаз" від 11.08.2020 вих. №545 (вх. № 5369 від 11.08.2020) на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва та зняття арешту з коштів у справі № 921/43/17-г/5 задовольнити частково.

2. Зняти частково арешт з коштів ПрАТ "Тернопільміськгаз", які містяться на розрахункових рахунках №№ НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , відкритих у відділенні АТ "ПУМБ" в частині коштів призначених для виплати заробітної плати, здійснення нарахувань на заробітну плату працівників ПрАТ "Тернопільміськгаз" та сплати інших платежів до бюджету України.

3. Ухвала, набирає законної сили з моменту її оголошення з 26.08.2020.

4. Повний текст ухвали, враховуючи вихідні дні, виготовлено 02.09.2020 - протягом п`яти робочих днів з дня оголошення скороченої ухвали та надіслано учасникам у справі та приватному виконавцю рекомендованою кореспонденцією чи отримано ними нарочно уповноваженими представниками за їх зверненням.

5. Ухвалу може бути оскаржено чи заперечено за правилами статей з 253 по 259 ГПК України.

Інформацію по справі, що розглядається учасники справи можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за Веб-адресою сторінки https://court.gov.ua/sud5022/.

Суддя В.Л. Гевко