РІШЕННЯ

Іменем України

31 серпня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/527/20

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Книш Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Рослий В.В.,

розглянуто у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 927/527/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Модуль"

вул. Гагаріна, 19, с. Табаки, Болградський район, Одеська область, 68730;

до відповідача: Приватного підприємства "Промінь Озерне"

вул. Набережна, 35, Козелецький район, Чернігівська область, 17072;

про стягнення 118681 грн 75 коп.

За участю представників учасників справи:

від позивача: Желясков Д.І. директор;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні була проголошена вступна та резолютивна частини рішення, на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Модуль" подано позов до Приватного підприємства "Промінь Озерне" про стягнення 118681,75 грн, а саме: 94000,02 грн боргу, 9400,00 грн штрафу, 5832,77 грн пені за період з 23.11.2019 по 15.06.2020, 1508,77 грн інфляційних втрат за період з грудня 2019 року по травень 2020 року, 7940,19 грн процентів річних за період з 23.11.2019 по 15.06.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору оренди зернозбирального комбайну з екіпажем №18/10/2019-1 від 18.10.2019 щодо своєчасної сплати орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 30.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання по розгляду справи по суті призначено на 27.07.2020 о 10:40, явка учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою.

14.07.2020 на адресу Господарського суду Чернігівської області від позивача надійшла заява про проведення судового засідання 27.07.2020 о 10:40 у режимі відеоконференції в приміщенні Болградського районного суду Одеської області, яка ухвалою від 21.07.2020 задоволена судом, судове засідання 27.07.2020 о 10:40 ухвалено провести в режимі відеоконференції.

У судове засідання 27.07.2020 прибув представник позивача, представник відповідача у судове засідання не прибув. Заяв, клопотань та відзиву на позов від відповідача на час проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходило.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 01.07.2020 за ШКІ № 294 та від 21.07.2020 за ШКІ № 167.

У судовому засіданні 27.07.2020 представник позивача виклав позовні вимоги та просив їх задовольнити повністю.

Суд, керуючись ст.216 Господарського процесуального кодексу України, не виходячи до нарадчої кімнати, постановив: оголосити перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті до 31.08.2020 до 11:00, що занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою від 27.07.2020 повідомлено відповідача про оголошену перерву в судовому засіданні до 31.08.2020 до 11:00, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 30.07.2020 за ШКІ № 850.

Слід зазначити, що після судового засідання, яке відбулося 27.07.2020, від відповідача, за підписом директора В.В.Тищенко, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його перебуванням у відрядженні «з 26.06.2020 по 28.06.2020» (мовою документа) з доданим наказом від 23.07.2020 про відрядження директора ОСОБА_1 до м. Одеса з 26.07.2020 по 28.07.2020 та витягом з ЄДРЮОФОПГФ станом на 10.07.2020.

Суд у судовому засіданні 31.08.2020 відхилив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки воно надійшло до суду після закінчення судового засідання, яке відбулося 27.07.2020.

30.07.2020 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява №30/07/2020-3 від 30.07.2020 про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з повідомленням, що оригінал заяви з доданими до неї документами надіслано поштою. Вказана заява позивача не містить електронного цифрового підпису, про що свідчить відповідна відмітка канцелярії суду. Отже, заява подана позивачем не у відповідності до вимог Закону України "Про електронні довірчі послуги", не є офіційною та не прийнята судом до розгляду.

03.08.2020 від позивача на адресу суду поштовим зв`язком надійшла заява №30/07/2020-3 від 30.07.2020 про проведення судового засідання 31.08.2020 о 11:00 у режимі відеоконференції в приміщенні Болградського районного суду Одеської області, яка ухвалою від 07.08.2020 задоволена судом, судове засідання 31.08.2020 о 11:00 ухвалено провести в режимі відеоконференції.

Ухвала від 07.08.2020 отримана відповідачем 13.08.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №505.

Зважаючи на те, що згідно з ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані користуватися визначеними законом процесуальними правами; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, а тому неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи з огляду на приписи ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, судом враховано, що відповідно до частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Частиною 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи обізнаність відповідача про наявність судового провадження по справі №927/527/20, що підтверджується поштовими повідомленнями №294, №167, 850, №505, зокрема, обізнаність про оголошену перерву у судовому засіданні з розгляду справи по суті, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень та отримати відповідну інформацію щодо розгляду справи.

Відповідач відзив на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив. Заяви та клопотання від відповідача до суду не надходили. В ухвалі про відкриття провадження у справі від 30.06.2020 попереджено відповідача про те, що у разі ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на дату розгляду справи по суті від відповідача відзиву на позовну заяву не надійшло; заперечень, інших доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення щодо позовних вимог суду надано не було.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки відповідачем не подано відзив на позов у встановлений судом строк без поважних причин, тому в силу приписів ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа вирішується судом за наявними у ній матеріалами.

З урахуванням наведеного, розгляд справи проводився в межах розумного строку, та з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до ст. 169 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

Заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

Згідно з ч. 1, 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору в даній справі є стягнення з відповідача 118681,75 грн, а саме: 94000,02 грн боргу, 9400,00 грн штрафу, 5832,77 грн пені за період з 23.11.2019 по 15.06.2020, 1508,77 грн інфляційних втрат за період з грудня 2019 року по травень 2020 року, 7940,19 грн процентів річних за період з 23.11.2019 по 15.06.2020.

До обставин, які є предметом доказування у даній справі, відноситься встановлення факту наявності між сторонами договірних відносин, факту передачі орендодавцем в оренду відповідачу зернозбирального комбайна з екіпажем, прийняття орендодавцем з оренди зернозбирального комбайна, сплати орендарем орендодавцю орендної плати на умовах договору №18/10/2019-1 від 18.10.2019, розмір заборгованості, наявність підстав для нарахування сум штрафу, пені, процентів річних та інфляційних втрат.

18 жовтня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Модуль» (орендодавець) та Приватним підприємством «Промінь Озерне» (орендар) був укладений договір № 18/10/2019-1 оренди зернозбирального комбайну з екіпажем (далі - договір).

Згідно з п. 1.1. договору орендодавець зобов`язується передати орендарю в тимчасове платне користування зернозбиральний комбайн (далі - техніка) з екіпажем (трактористами), забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а орендар зобов`язується прийняти в тимчасове платне користування техніку під керуванням екіпажу (трактористів) орендодавця і зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату.

У п. 1.2 договору сторони визначили, що ознаки і технічні характеристики техніки відображаються в додатку № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 1.3 договору, орендодавець гарантує, що техніка, яка передається в оренду за договором, на момент його підписання сторонами належить орендодавцеві на праві власності, не знаходиться під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави чи іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами чи державою, а також не обтяжена та не обмежена будь-яким іншим чином, передбаченим чинним законодавством.

Згідно з п. 2.1 договору орендар зобов`язується використовувати техніку виключно за її цільовим призначенням, з метою провадження сільськогосподарської діяльності та іншої діяльності, не забороненої чинним законодавством, а саме збирання врожаю технічних культур (кукурудза).

У п. 3.1 договору визначено, що техніка повинна бути передана орендодавцем та прийнята орендарем у строк до 19 жовтня 2019 р. або в інший термін, погоджений сторонами у додатковій угоді до договору. Передача техніки здійснюється за місцезнаходженням орендаря на умовах DDP (Інкотермс-2010) - склад орендаря або інше місце в межах України, додатково вказане орендарем.

У п. 3.2 договору передбачено, що передача техніки в оренду здійснюється сторонами за актом приймання-передачі, який підписується повноважними представниками сторін та скріплюється печатками орендаря та орендодавця.

Орендар зобов`язаний у присутності представника орендодавця перевірити справність, кількість та комплектність техніки. Після підписання представниками орендаря та орендодавця акту приймання-передачі техніка вважається такою, що передана в належному стані (п. 3.3 договору).

Згідно з п. 4.1 договору техніка вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами відповідного акту приймання-передачі.

За умовами п. 4.2 договору строк закінчення оренди: 16 листопада 2019 року.

У п. 4.3 договору сторони погодили, що строк оренди може бути змінений за згодою сторін, що оформляється додаткова угодою до цього договору.

Відповідно до п. 5.1 договору, орієнтовна сума орендної плати за весь строк оренди техніки та фактичне розташування орендованої техніки орендодавця протягом терміну оренди вказується у додатку № 1 до цього договору.

У п. 5.2 договору сторони визначили, що орендна плата за договором становить загальну вартість наданих послуг з оренди техніки з екіпажем, сплачених орендарем орендодавцеві протягом дії договору на підставі актів приймання-передачі наданих послуг, які підписуються сторонами не рідше 1-го разу на тиждень, та розраховується наступним чином:

Орендна плата встановлюється в розмірі 2701,15 грн плюс ПДВ 20% 540,23 грн, разом 3241,38 грн за одну добу користування орендованою технікою (п.5.3 договору).

За умовами п. 5.4 договору розрахунки за цим договором здійснюються в національній грошовій одиниці України (гривня) через установу банку згідно із правилами, передбаченими чинним в Україні законодавством для безготівкових розрахунків.

Згідно з п.п. 6.2.1 п. 6.2 договору орендар за цим договором зобов`язується своєчасно прийняти техніку орендодавця та оплачувати орендну плату за надані послуги.

Відповідно до п. 7.1 договору, після закінчення строку оренди орендар зобов`язаний повернути техніку орендодавцю за актом приймання-передачі. Повернення техніки здійснюється за місцезнаходженням орендаря на умовах EXW (Інкотермс 2010) - склад орендаря.

За умовами п. 7.2 договору техніка повинна бути передана орендодавцю у справному стані з урахуванням нормального фізичного зносу, пов`язаного зі спливом часу та її цільовим використанням.

У п. 8.1 договору визначено, що у разі порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором і чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням визначених змістом зобов`язання.

За умовами п. 8.13 договору закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Положеннями п. 9.1 договору сторони погодили, що він набуває чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Зміни у цей договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у самій додатковій угоді, цьому договорі або у чинному в Україні законодавстві (п. 9.3 договору).

Відповідно до п. 9.4 договору закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору, а також від проведення взаєморозрахунків у частині фактично виконаних за договором зобов`язань.

Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено додаток № 1 до договору від 18.10.2019 року № 18/10/2019-1 оренди зернозбирального комбайну з екіпажем, яким визначено марку та модель транспортного засобу - комбайн зернозбиральний John Deere, S660 з жаткою, для збирання кукурудзи Geringhoff MS-SC800B, серію та номер свідоцтва про державну реєстрацію - ЕЕ, 013430, державний номер - НОМЕР_1 , рік випуску - 2016, ПІБ водія/механізатора/інших членів екіпажу - ОСОБА_2 /ОСОБА_3, номер мобільного телефону - НОМЕР_2 , а також найменування населеного пункту та фактичного розташування орендованої техніки - с.Озерне Козелецького району Чернігівської області, орієнтовна площа, на якій мають бути здійснені роботи в період оренди - 94 га, кількість діб оренди - 29, орендна плата за добу - 3241,38 грн, орендна плата за весь час оренди - 94000,02 грн, плановий початок робіт - 19.10.2019.

Також, як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) був складений та підписаний акт приймання-передачі від 19.10.2019 до договору від 18.10.2019 № 18/10/2019-1 оренди зернозбирального комбайну з екіпажем, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду техніку, а саме комбайн зернозбиральний John Deere, S660 з жаткою, для збирання кукурудзи Geringhoff MS-SC800B, серію та номер свідоцтва про державну реєстрацію - ЕЕ, 013430, державний номер - НОМЕР_1 , рік випуску - 2016, ПІБ водія/механізатора/інших членів екіпажу - ОСОБА_2 /ОСОБА_3, номер мобільного телефону - НОМЕР_2 . У вказаному акті сторони підтвердили, що техніка знаходиться в нормальному технічному стані і повністю придатна для використання за її цільовим призначенням; зауваження до зовнішнього вигляду та технічного стану техніки - відсутні.

При цьому з умов договору оренди зернозбирального комбайну з екіпажем вбачається, що сторонами погоджено строк оренди, який закінчується 16 листопада 2019 року.

З огляду на закінчення строку оренди, 16 листопада 2019 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) був складений та підписаний акт приймання-передачі (повернення) до договору від 18.10.2019 № 18/10/2019-1 оренди зернозбирального комбайну з екіпажем, згідно якого орендар повернув, а орендодавець прийняв з оренди (строкового платного користування) наступну техніку: комбайн зернозбиральний John Deere, S660 з жаткою, для збирання кукурудзи Geringhoff MS-SC800B, серію та номер свідоцтва про державну реєстрацію - ЕЕ, 013430, державний номер - НОМЕР_1 , рік випуску - 2016, ПІБ водія/механізатора/інших членів екіпажу - ОСОБА_2 /ОСОБА_3, номер мобільного телефону - НОМЕР_2 . У вказаному акті сторони підтвердили, що техніка знаходиться в нормальному технічному стані і повністю придатна для використання за її цільовим призначенням; зауваження до зовнішнього вигляду та технічного стану техніки - відсутні.

Однак, за твердженнями позивача, умови договору щодо сплати орендної плати, відповідачем не виконані в повному обсязі до теперішнього часу, що стало підставою для звернення позивача до суду із заявленим позовом.

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 ст. 202 Цивільного кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 Цивільного кодексу України).

В силу ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Згідно ч. 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Виходячи з вищенаведеного, суд доходить висновку про належне виконання позивачем своїх зобов`язань перед відповідачем за укладеним договором щодо передання в оренду обумовленої договором № 18/10/2019-1 оренди зернозбирального комбайну з екіпажем від 18.10.2019 техніки.

В силу ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Так, в п. 5.5 договору визначено, що орендна плата вноситься шляхом перерахування орендарем грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця на підставі затверджених обома сторонами актів приймання-передачі наданих послуг у наступні строки: 100 % від суми орендної плати, що зазначена в акті приймання-передачі наданих послуг, протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати затвердження акту.

На виконання умов договору сторонами було складено та підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №230 від 16.11.2019, яким підтверджено надання послуг - оренда зернозбирального комбайна з екіпажем на 29 діб, за ціною 2701,15грн, загальна вартість робіт (послуг) склала 78333,35 грн, сума ПДВ 15666,67 грн, загальна вартість робіт (послуг) з ПДВ 94000,02 грн.

Позивачем було виписано рахунок на оплату №386 від 16.11.2019 на суму 94000,02 грн та виписано і зареєстровано податкову накладну від 16.11.2019 № 45 на суму 94000,02 грн (в т.ч. ПДВ 15666,67 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи умови договору, відповідач повинен виконати взяті на себе зобов`язання з оплати наданих послуг не пізніше 22.11.2019.

Як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав та оренду плату за користування технікою не провів, у зв`язку з чим у відповідача існує заборгованість по орендній платі в розмірі 94000,02 грн.

Вказана сума заборгованості 94000,02 грн підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків між сторонами станом на 31.12.2019, який підписаний представниками сторін і копія якого додана до матеріалів справи.

Так, несплата відповідачем орендної плати за вищевказаним договором оренди є порушенням вимог чинного законодавства та умов цього договору, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України. Таким чином, з огляду на неналежне виконання відповідачем умов договору щодо сплати орендної плати, що не спростовано відповідачем, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в розмірі 94000,02 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 5832,77 грн. за період з 23.11.2019 по 15.06.2020

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу положень ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання.

Згідно зі ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

За приписами ст. 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Відповідальність у вигляді сплати пені сторони погодили у п. 8.7 договору, зазначивши, що за порушення строків сплати орендної плати згідно підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення та сплачує орендодавцю проценти в розмірі 15 % річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Нарахування пені та процентів починається з дня, коли зобов`язання по оплаті мало виконане орендарем, та припиняється у день повної оплати.

Пунктом 8.11 договору сторони дійшли згоди встановити строк позовної давності в три роки до вимог про стягнення пені за цим договором.

Умова договору погоджена сторонами у п. 8.7, а саме: щодо «Нарахування пені та процентів починається з дня, коли зобов`язання по оплаті мало виконане Орендарем, та припиняється у день повної оплати» свідчить про встановлення іншого строку за який нараховується пеня, що повністю узгоджується з вимогами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, а відповідний правовий висновок щодо застосування вказаної норми матеріального права, саме при погодженні в договорі сплати пені «день фактичної оплати», або «день сплати заборгованості» або «фактичний момент оплати», вміщений у постанові КГС ВС від 05.07.2018 у справі №910/2031/16, постанові КГС ВС від 04.10.2019 у справі № 912/1433/16..

За таких обставин, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю в сумі 5832,77грн. за період з 23.11.2019 по 15.06.2020.

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

В силу положень ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 8.8. договору сторони передбачили, що у разі порушення орендарем строків сплати орендної плати згідно підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг орендар сплачу орендодавцю штраф у розмірі 10 % від суми невиконаних зобов`язань за договором.

Позивач просить стягнути з відповідача 9400,00 грн штрафу згідно п.8 8 договору.

Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання з оплати за користування орендованою технікою не виконав, суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю в сумі 9400,00 грн.

Щодо нарахування позивачем 15% річних та інфляційних втрат суд зазначає наступне.

Виходячи з системного аналізу законодавства, обов`язок боржника сплатити кредитору суму боргу з нарахуванням процентів річних та відшкодувати кредитору спричинені інфляцією збитки випливає з вимог ст. 625 Цивільного кодексу України.

До того ж у п. 8.7 договору передбачено, що за порушення строків сплати орендної плати згідно підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг орендар сплачує орендодавцю проценти в розмірі 15 % річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Нарахування пені та процентів починається з дня, коли зобов`язання по оплаті мало виконане орендарем, та припиняється у день повної оплати.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Слід зазначити, що виходячи з положень ст. 625 Цивільного кодексу України, право кредитора на стягнення процентів річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення процентів річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством.

Наразі слід зазначити, що згідно положень Цивільного кодексу проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань. Так, розмір таких процентів річних може бути визначений сторонами в договорі. З огляду на те, що в укладеному сторонами по справі договорі оренди встановлено 15% річних, що не суперечить приписам ст. 625 Цивільного кодексу України, відповідно сплаті підлягають саме 15% річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Враховуючи вищенаведене та порушення відповідачем термінів сплати орендної плати, суд вважає, що позивачем цілком правомірно нараховано 15% річних на існуючу суму боргу. Дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми 15% річних за період з 23.11.2019 по 15.06.2020 в розмірі 7940,19 грн у зв`язку з несвоєчасною сплатою орендної плати, судом встановлено, що вказаний розрахунок 15% річних за обраний позивачем період прострочення не суперечить чинному законодавству та є вірним. Також вказаний розрахунок відповідачем не спростовано. Відтак, з відповідача підлягають стягненню 15% річних за несвоєчасну сплату орендної плати в розмірі 7940,19 грн.

Індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. В листі Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97 р. також наведені відповідні рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та з урахуванням наведених рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції, судом було перевірено здійснений позивачем розрахунок інфляційних нарахувань за несвоєчасну оплату орендної плати в розмірі 1508,77 грн за період з грудня 2019 року по травень 2020 року та встановлено, що розрахунок інфляційних втрат було здійснено позивачем вірно. Відтак, з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 1508,77 грн. При цьому здійснений позивачем розрахунок суми інфляційних втрат за несвоєчасну оплату орендної плати відповідачем не оспорено.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Вказані положення Цивільного кодексу кореспондуються з положеннями ст. 20 Господарського кодексу України.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст.525, 526 Цивільного кодексу України, взяті на себе зобов`язання за договором оренди зернозбирального комбайну з екіпажем №18/10/2019-1 від 18.10.2019 у повному обсязі не виконав, суд з урахуванням вищезазначеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати.

У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2102,00 грн, сплаченого судового збору. Платіжним дорученням № 96 від 15.06.2020 позивач сплатив судовий збір у сумі 2102,00 грн (а.с.10).

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки спір виник у зв`язку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2102,00грн.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 238, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Модуль" (вул. Гагаріна, 19, с. Табаки, Болградський район, Одеська область, 68730) до Приватного підприємства "Промінь Озерне" (вул. Набережна, 35, Козелецький район, Чернігівська область, 17072) про стягнення 118681грн 75коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Промінь Озерне" (вул. Набережна, 35, Козелецький район, Чернігівська область, 17072, ідентифікаційний код 38049084) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Модуль" (вул. Гагаріна, 19, с. Табаки, Болградський район, Одеська область, 68730, ідентифікаційний код 31690378) 94000грн 02 коп. боргу, 5832грн 77коп. пені, 9400грн 00коп. штрафу, 7940грн 19коп. 15% річних, 1508грн 77коп. інфляційних втрат та 2102грн 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, подається протягом двадцяти днів

Відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається у порядку визначеному ст. 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

До відома сторін:

- адреса Господарського суду Чернігівської області: проспект Миру, 20, м. Чернігів, Україна;

- засоби зв`язку контактні телефони: 672-847; 676-311, факс 774-462; електронна адреса Господарського суду Чернігівської області: e-mail: .

Повне судове рішення складено та підписано 07.09.2020.

Суддя Н. Ю. Книш