ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2020 Справа № 917/204/20

за позовною заявою Виконавчого комітету Полтавської міської ради вул.Соборності (Жовтнева), б. 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000,

до Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" пров.Р.Шухевича (Піонерський), б.4, м. Полтава, Полтавська область, 36000,

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

представник позивача: Божко Р.О., док. в справі

представник відповідача Тукало В.І., док. в справі

Виконавчий комітет Полтавської міської ради звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою ( вх. № 215/20 від 06.02.2020 р.) до Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.02.2020р. даний позов був переданий на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 10.02.2020р. позовну заяву Виконавчого комітету Полтавської міської ради прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі № 917/204/20 у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.03.2020р.

05.03.2020р. від Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" надійшла заява (вх. №2683) про відвід судді Ореховської О.О. та закриття провадження у справі.

В судовому засіданні 10.03.2020р. оголошено перерву до 12.03.2020р. для розгляду заяви про відвід судді.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.03.2020р. суд постановив задовольнити заяву Приватного підприємства Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" (вх. №2683 від 06.02.2020р.) про відвід судді Ореховської О.О. від розгляду справи №917/204/20.

Розпорядженням керівника апарату суду № 21 від 12.03.20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020р.справу № 917/204/20 передано на розгляд Судді Киричука О.А.

Ухвалою від 16.03.20 р. суд постановив прийняти справу № 917/204/20 до свого провадження, розгляд справи №917/204/20 розпочати спочатку зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання призначити на 07.04.2020.

01.04.20 від відповідача надійшла заява (вх. № 3717).

Ухвалою від 07.04.20 р. суд постановив відкласти підготовче засідання на 30.04.20.

27.04.20 від позивача надійшли пояснення по справі (вх. № 4693).

29.04.20 та 30.04.20 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він вказав на незаконність позову та просив закрити провадження у справі (вх. № 4831 та № 30.04.20).

Ухвалою від 30.04.20 суд постановив відкласти підготовче засідання на 14.05.2020 р., запропонувати учасникам справи вчинити дії на виконання завдання підготовчого провадження.

12.05.20 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на пояснення (вх. № 5127 від 12.05.20).

В підготовчому засіданні 14.05.20 суд оголосив перерву до 04.06.20.

22.05.20 від позивача до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив (вх. № 5502 від 22.05.20).

В підготовчому засіданні 04.06.20 суд оголосив перерву до 16.06.20.

09.06.20 від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на пояснення (вх. № 6096 від 09.06.20).

Присутні в засіданні 16.06.2020р. представники сторін повідомили суд про те, що заяв і клопотань немає, ними вчинені всі дії, передбачені у підготовчому провадженні.

Ухвалою від 16.06.20 р. закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 25.06.2020.

Приватним підприємством Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" з обґрунтуванням необхідності закриття провадження у справі, подана апеляційна скарга на ухвалу від 16.06.20 р. про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 20.06.20 р. суд постановив повернути Приватному підприємству Полтавське бюро технічної інвентаризації "Інвентаризатор" апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Полтавської області від 16.06.20 р.

В судовому засіданні 25.06.20 за клопотанням представника відповідача оголошено перерву до 04.08.20.

26.06.20 від відповідача надійшла заява про залучення до матеріалів справи доказу в підтвердження відсутності предмету спору.

04.08.20 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Верховним судом касаційного провадження у справі № 440/28/20.

В судовому засіданні 04.08.20 оголошено перерву до 11.08.20.

05.08.20 від позивача надійшли заперечення щодо заяви відповідача про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 11.08.20 суд розглянув клопотання відповідача про зупинення провадження у справі та вирішив відмовити в його задоволенні, виходячи з наступного.

Так, в обгрунтування свого клопотання відповідач послався на необхідність зупинення у справі № 917/204/20 до вирішення Верховним судом касаційного провадження у справі № 440/28/20, правовою підставою для зупинення відповідач вказав п.1 ч.1 ст.227 ГПК України.

Фактичною підставою клопотання про зупинення відповідач вказав відкриття провадження ухвалою від 07.07.2020 Верховним судом касаційного провадження у справі № 440/28/20, в межах якої оскаржуються питання підсудності.

Суд зазначає, що з наданих відповідачем матеріалів вбачається, що рішення судів у справі № 440/28/20 за позовом Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» до Полтавської міської ради про визнання протиправними та скасування рішень набрали законної сили, вирішення Верховним судом касаційного провадження у справі № 440/28/20 згідно норм ГПК України не припиняє дії судових рішень, що набрали законної сили, а відповідно відсутні правові підстави для зупинення провадження у справі № 917/204/20 відповідно до статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також зазначає, що даному випадку неможливе також зупинення провадження у справі з посиланням на приписи ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у справах № 917/204/20 та № 440/28/20 правовідносини не є подібними.

Так, предметом спору у справі № 917/204/20 є правовідносини щодо невиконання відповідачем - Приватним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» зобов`язань, визначених пунктом 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Тоді-як, предметом спору у справі № 440/28/20 є правовідносини щодо реалізації Полтавською міською радою повноважень стосовно створення виконавчого органу ради та затвердження положення про даний структурний підрозділ.

Крім того, умовою для зупинення провадження відповідно до приписів ст. 228 Господарського процесуального кодексу України є перегляд судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Докази щодо перегляду палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду адміністративної справи № 440/28/20 відсутні.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про зупинення провадження в господарській справі № 917/204/20 до вирішення Верховним судом касаційного провадження у справі № 440/28/20.

В судовому засіданні 11.08.2020 р. розпочато розгляд справи по суті.

В судовому засіданні 11.08.20 суд заслухав вступне слово представника позивача стосовно предмета та підстав заявленого позову.

В судовому засіданні 11.08.20 оголошено перерву до 14.08.20.

В судовому засіданні 14.08.20 суд заслухав вступне слово представника відповідача стосовно заперечень проти заявленого позову, перейшов до з`ясування обставин, на які посилаються учасники справи, дослідження доказів, якими вони обгрунтовуються.

В судовому засіданні 14.08.20 оголошено перерву до 14.08.20 - 12:00.

Після перерви, суд продовжив з`ясування обставин, на які посилаються учасники справи, дослідження доказів, якими вони обгрунтовуються, після чого суд перейшов до судових дебатів.

У судовому засіданні 14.08.20 представник позивача за позовом позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Присутній в засіданні 14.08.20 представник відповідача проти позову заперечив.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами по справі.

У судовому засіданні 14.08.20 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, заслухавши представників сторін, суд встановив наступне.

28 травня 2019 до суб`єкта державної реєстрації прав - виконавчого комітету Полтавської міської ради звернулася ОСОБА_1 шляхом подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, яка була сформована та зареєстрована програмними засобами ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) за номером 34274780.

30 травня 2019 року на виконання п. 3 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державним реєстратором Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради Рось З.М. направлено запит за № 17-18/733 до Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» щодо надання інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року на об`єкт нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 .

У відповідь на вищевказаний запит від 30.05.2019 року № 17-18/733 Приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» надіслало лист від 06.06.2019 року № 5517 який не містив запитуваної інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року.

24 червня 2019 до Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» державним реєстратором Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради Рось З.М. направлено запит за № 17-19/809 щодо надання інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року на об`єкт нерухомого майна, що містив додаткову інформацію.

У відповідь на вказаний запит від 24.06.2019 року № 17-19/809 отримано лист від Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 27.06.2019 року № 6311 який не містив запитуваної інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року.

02 липня 2019 року виконавчим комітетом Полтавської міської ради направлено лист Приватному підприємству «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 04.1-12/410/ОП щодо підстав ненадання на запит державного реєстратора інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року на квартиру, що розташована за адресою: Полтавська область, місто Полтава, вулиця АДРЕСА_2.

Приватним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» згідно з листом від 05.08.2019 року № 7843 надано відповідь на вказаний лист виконавчого комітету Полтавської міської ради, згідно з яким повідомлено, що на всі запити державного реєстратора з приводу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 надано відповіді, а також зазначено, що інформацію, як об`єкт права, створену за результатами діяльності ПП «Полтавське БТІ «Інвентаризатор» буде надано ОСОБА_1 в порядку визначеному законодавством тобто на підставі договору і платно.

02 серпня 2019 року виконавчим комітетом Полтавської міської ради направлено лист Приватному підприємству «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 04.2.2-20/2/1270 щодо необхідності належного виконання припису п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та надання державному реєстратору Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року на об`єкт нерухомого майна кв. АДРЕСА_1 , питання якої порушувалось управлінням державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Полтавської міської ради у запитах №17-18/733 від 30.05.2019р. та №17-19/809 від 24.06.2019р.

Відповіді на вказаний лист Приватним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» надано не було.

Позивач вказує, що внаслідок невиконання Приватним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» вимог пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та ненадання державному реєстратору безоплатно інформації (довідок, засвідчених в установлено законодавством порядку копій документів тощо) в паперовій та (за можливості) в електронній формі згідно з відповідними запитами, зробленими державним реєстратором під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, останній позбавлений можливості реалізувати свої повноваження та провести державну реєстрацію прав на об`єкт нерухомого майна.

Також, позивач вказує, що правовідносини стосовно ненадання ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» інформації на запити державного реєстратора відповідно до положень статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» були предметом розгляду судової справи № 554/3186/16-ц.

Так, постановою Апеляційного суду полтавської області від 10.07.2018 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 31.07.2019 року, по вказаній справі № 554/3186/16-ц зобов`язано Приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» надати безоплатно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» інформацію, у відповідь на запит державного нотаріуса, який у спірних правовідносинах виконував функції державного реєстратора.

Посилаючись на вказані обставини, позивач звернувся до суду та просить визнати протиправною бездіяльність Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (36014, місто Полтава, провулок Романа Шухевича, 4, ) щодо ненадання інформації на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019 стосовно інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 , а також зобов`язати Приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (36014, місто Полтава, провулок Романа Шухевича, 4, ) надати безоплатно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» інформацію стосовно речових прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 , у відповідь на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019.

При цьому, позивач зазначив, що твердження Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» щодо можливості надання відповідної інформації (довідок, засвідчених в установленому законодавством порядку копій документів тощо) на запити державних реєстраторів при проведенні останніми державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, виключно на договірній та оплатній основі не відповідає та спростовується положеннями законодавства.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказав, що вибраний позивачем спосіб захисту в частині вимог про визнання протиправними дій не являється способом захисту в господарському процесі, оскільки законодавчими актами України передбачені інші способи захисту, а саме визначені нормами ст. 16 ЦК України, ст. 20 Господарського кодексу України.

По позовній вимозі щодо зобов`язання безоплатно надати інформацію Виконавчому комітету для державної реєстрації речових прав нерухомого майна відповідач не погоджується із наступних підстав.

- відсутність інформації у вигляді довідки у відповідача, означає наявність підстав для закриття провадження у справі за відсутністю предмету спору;

- вимоги позивача щодо саме безоплатної передачі об`єкту права власності без письмової згоди на обробку персональних даних суб`єкта конфіденційної інформації, власника майна є такими, що не ґрунтуються на законодавстві України;

- позивач не надає доказів щодо фактів та обставин справи, посилаючись на наявність інтересів ОСОБА_2 по здійсненню державної реєстрації майна. Доказів порушення інтересів та прав позивача суду не надано.

- конфліктних ситуацій із ОСОБА_2 у нас не виникало, спірні правовідносини відсутні, а позивач, як владний суб`єкт здійснює захист інтересів іншого суб`єкта владних повноважень, щодо реєстрації права на майно ОСОБА_2 , без наявності у позивача інтересів і владних повноважень, як суб`єкта реєстрації права.

За вказаних обставин, відповідач робить висновок про відсутність правових інтересів та владних повноважень позивача щодо спору, а тому просить суд закрити провадження у справі.

Позивач, з приводу зазначених вище заперечень відповідача вказав, що ним обрано способи захисту у відповідності до вимог законодавства та з урахуванням фактичних обставин щодо невиконання відповідачем зобов`язань, визначених пунктом 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Крім того, позивач навів обгрунтування для спростування твердження Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» щодо можливості надання відповідної інформації (довідок, засвідчених в установленому законодавством порядку копій документів тощо) на запити державних реєстраторів при проведенні останніми державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, виключно на договірній та оплатній основі не відповідає та спростовується положеннями законодавства та вказаними обставинами.

Щодо твердження відповідача про те, що доказів порушення інтересів та прав позивача суду не надано, позивач вказав, що Департамент з питань реєстрації () було зареєстровано 06.08.2019, тоді-як спірні правовідносини між сторонами виникли до моменту створення та проведення державної реєстрації Департаменту з питань реєстрації. Враховуючи викладене, позивач робить висновок, що відповідачем Приватним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» у спірних правовідносинах було допущено порушення вимог пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та порушено відповідні права Виконавчого комітету Полтавської міської ради, як особи, яка з метою реалізації відповідних повноважень у сфері проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна зверталася з відповідними запитами до відповідача.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до положень ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом:

- визнання наявності або відсутності прав;

- визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

- відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання;

- припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

- присудження до виконання обов`язку в натурі;

- відшкодування збитків;

- застосування штрафних санкцій;

- застосування оперативно-господарських санкцій;

- застосування адміністративно-господарських санкцій;

- установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

- іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до положень ст. 5 Господарського процесуального кодексу України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Позивач у позові просить (1) визнати протиправною бездіяльність Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» щодо ненадання інформації на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019 стосовно інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 , а також (2) зобов`язати Приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» надати безоплатно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» інформацію стосовно речових прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 , у відповідь на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019.

Суд зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту, зокрема в частині вимоги про визнання протиправними дій (саме цей вибраний позивачем спосіб захисту, на думку відповідача не являється способом захисту в господарському процесі) є належним та ефективним у даному випадку, оскільки дана вимога заявлена поряд з вимогою про зобов`язання ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» вчинити дії, яка має прямий причинно-наслідковий зв`язок з вимогою про визнання протиправними дій.

Вказане спростовує твердження відповідача про те, що вибраний позивачем спосіб захисту не являється способом захисту в господарському процесі, що в свою чергу являється порушенням ст. 5 Господарського кодексу України.

Суд зазначає, що правове регулювання відносин, що склалися між сторонами регулюють положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, 28 травня 2019 до суб`єкта державної реєстрації прав - Виконавчого комітету Полтавської міської ради звернулася ОСОБА_1 шляхом подання заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка була сформована та зареєстрована програмними засобами ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) за номером 34274780.

На виконання ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в якості підстави для державної реєстрації речового права заявником (правонабувачем) подано договір дарування від 01.07.2002, відповідно до якого відчужувачу нерухоме майно належало на підставі правоустановчого документа - свідоцтва про право власності, виданого Полавський управлінням житло комунгоспу міськвиконкому від 04.03.1991 року № 479, зареєстрованого в Колективному підприємстві «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» в реєстровій книзі № 114 під реєстровим № 15726.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Так, при розгляді справи судом встановлено, що державний реєстратор Виконавчого комітету Полтавської міської ради на адресу відповідача направив запити № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019 стосовно інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 .

Твердження позивача про те, що у відповідь на вищевказані запити Приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» надсилало позивачу листи, зокрема, від 06.06.2019 року № 5517 та від 27.06.2019 року № 6311, які не містили запитуваної інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, відповідач не спростував.

При цьому, належних доказів протилежного Відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Суд зазначає, що відповідач у відзиві заперечує факт існування інформації у вигляді довідки, вказуючи, що запитувана інформація підлягає створенню через зібрання та обробку відомостей, та тверджень, що дане підприємство є власником всіх товарно-матеріальних цінностей, в тому числі і інформації збереженої на паперових носіях.

Стосовно цього твердження суд зауважує, що відповідно до пунктів 3, 4, 7 наказу Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, який був чинним до 01.01.2013, було установлено, що держателем Реєстру прав власності на нерухоме майно є Мін`юст, який забезпечує функціонування Реєстру.

Визначено адміністратором Реєстру прав власності на нерухоме майно державне підприємство «Інформаційний центр» Мін`юсту, що здійснює програмно-інформаційне забезпечення Реєстру прав власності на нерухоме майно, відповідає за його функціонування, збереження даних і захист їх від руйнування, має повний доступ до структури єдиної комп`ютерної бази даних Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Установлено, що до створення електронної версії Реєстру прав власності на нерухоме майно реєстрація прав власності на нерухоме майно здійснюється на паперових носіях.

Згідно з положеннями пунктів 1.2, 1.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 № 7/5, яке було чинне до 01.01.2013, державна реєстрація прав - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також права власності на об`єкти незавершеного будівництва шляхом внесення відповідного запису до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Державна реєстрація прав проводиться реєстраторами бюро технічної інвентаризації (далі - БТІ) у межах визначених адміністративно-територіальних одиниць, обслуговування на території яких здійснюється БТІ, створеними до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» та підключеними до Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Згідно з приписами Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 № 121, яка була чинною до 2002 року, було визначено, що однією із складових порядку здійснення реєстрації права власності є вивчення відповідальним працівником бюро технічної інвентаризації законності та повноти документів і внесення на підставі них відповідного запису у реєстрову книгу.

Реєстрові книги ведуться окремо щодо кожного населеного пункту на фізичних осіб, юридичних і окремо щодо житлового та нежитлового фонду.

Згідно з положеннями Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13.12.1995, визначено, що реєстрація передбачає вивчення законності та повноти документів відповідальним працівником бюро технічної інвентаризації і внесення на підставі них відповідного запису в реєстрову книгу.

Реєстрові книги ведуться окремо по кожному населеному пункту на фізичних осіб, юридичних осіб і окремо по житловому та нежитловому фонду.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966, на підставі перевірених документів і свого висновку бюро технічної інвентаризації вносить відомості про право власності на будинок (домоволодіння) до реєстрової книги даного населеного пункту і проставляє на документі власника реєстраційний напис за встановленою формою (додаток N 4).

Згідно з рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 22.07.1998 року № 166 «Про порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна» було доручено Полтавському бюро технічної інвентаризації (БТІ) - колективне підприємство «Інвентаризатор» за заявками власників об`єктів нерухомого майна здійснювати підготовку матеріалів і проектів рішень райвиконкомів про оформлення права власності на об`єкти нерухомості. На підставі прийнятого рішення райвиконкому БТІ повинно підготувати свідоцтво про право власності, засвідчити його підписом і печаткою міськжитлокомунуправління та зареєструвати право власності на цей об`єкт нерухомості.

Крім того, між Управлінням житлово-комунального господарства Полтавської обласної державної адміністрації («адміністрація») та Колективним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» («підприємство») було підписано договори 08.07.1992 року та 01.08.2000 року відповідно до яких, враховуючи, що згідно наказу управління житлово-комунального господарства № 12 від 22.01.91 р. КП «Інвентаризатор» є правонаступником державного підприємства Полтавського міжміського бюро технічної інвентаризації (БТІ), приймаючи до уваги також те, що БТІ, з дня створення, здійснювало реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомості, «адміністрація», за згодою «підприємства» доручає йому і в подальшому здійснювати як інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, так і реєстрацію прав власності, за фізичними і юридичними особами.

«Підприємство» зобов`язується здійснювати інвентаризацію об`єктів нерухомого майна і державну реєстрацію прав на них, відповідно до діючого законодавства, незалежно від форми власності.

«Підприємство» здійснює необхідний облік, надає відповідним державним органам повну інформацію, в установленому законом порядку.

Також 18.12.2001 року між Полтавською обласною радою («рада») та Колективним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» («підприємство») було укладено договір відповідно до якого, враховуючи, що згідно наказу управління житлово-комунального господарства № 12 від 22.01.91 р. КП «Інвентаризатор» є правонаступником державного підприємства Полтавського міжміського бюро технічної інвентаризації (БТІ), приймаючи до уваги також те, що БТІ, з дня створення, здійснювало реєстрацію прав власності на об`єкти нерухомості, «рада», за згодою «підприємства» доручає йому і в подальшому здійснювати як інвентаризацію об`єктів нерухомого майна, так і реєстрацію прав власності, за фізичними і юридичними особами.

«Підприємство» зобов`язується здійснювати інвентаризацію об`єктів нерухомого майна і державну реєстрацію прав на них, відповідно до діючого законодавства, незалежно від форми власності (пункт 2 договору).

Підприємство здійснює необхідний облік об`єктів нерухомості, їх власників і надає органам місцевого самоврядування, з якими співпрацює, а також відповідним державним органам повну інформацію в установленому законом порядку (пункт 6 договору).

До 01 січня 2013 року у м. Полтава, Приватним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» здійснювалися функції щодо оформлення та реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна, що підтверджується наведеним вище обґрунтуванням.

При цьому, суд погоджується з доводами позивача, про те, що будь-які дії, що вчинялися відповідачем стосовно вказаних договорів після 01 січня 2013 року, зокрема, щодо їх розірвання, не мають жодного значення для даних спірних правовідносин, які стосуються не виконання відповідачем вимог закону щодо надання інформації щодо прав власності на об`єкти нерухомого майна, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року.

Крім того, як зазначено вище, відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, державний реєстратор обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником.

Органи державної влади, підприємства, установи та організації зобов`язані безоплатно протягом трьох робочих днів з моменту отримання запиту надати державному реєстратору запитувану інформацію в паперовій та (за можливості) в електронній формі.

Відповідно до вказаної норми визначено вимоги стосовно інформації, що запитується державним реєстратором, під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, що й було зроблено державним реєстратором виконавчого комітету Полтавської міської ради в даних правовідносинах.

При цьому, ні державним реєстратором, ні законодавством не ставиться питання щодо створення нової інформації, а лише стосовно надання інформації, яка уже створена органами влади, підприємствами, установами та організаціями, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав до 01.01.2013 року.

За даних обставин, заперечення відповідача, що наведені вище, спростовуються обставинами справи та нормами законодавства, у тому числі Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), а тому судом відхиляються за необгрунтованістю.

Стосовно твердження відповідача, що Виконавчий комітет Полтавської міської ради є неналежним позивачем по даній справі суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1) Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2) суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; 3) державні реєстратори прав на нерухоме майно.

Вказані запити щодо надання інформації відповідачу було направлено державним реєстратором Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконавчого комітету Полтавської міської ради, а також самим Виконавчим комітетом Полтавської міської ради.

Таким чином, внаслідок не виконання відповідачем вимог пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та ненадання відповідної інформації було порушено права саме Виконавчого комітету Полтавської міської ради як суб`єкта державної реєстрації прав та особи, що зверталася до відповідача щодо надання відповідної інформації.

Крім того, судом взяті до уваги пояснення позивача про те, що Департамент з питань реєстрації () було зареєстровано 06.08.2019, тоді-як спірні правовідносини між сторонами виникли до моменту створення та проведення державної реєстрації Департаменту з питань реєстрації.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем Приватним підприємством «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» у спірних правовідносинах було допущено порушення вимог пункту 3 частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та порушено відповідні права Виконавчого комітету Полтавської міської ради, як особи, яка з метою реалізації відповідних повноважень у сфері проведення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна зверталася з відповідними запитами до відповідача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Решта долучених до матеріалів справи доказів та наданих сторонами пояснень була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків суду не спростовує.

З огляду на вищезазначене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приймаючи до уваги встановлені обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (36014, місто Полтава, провулок Романа Шухевича, 4, ) щодо ненадання інформації на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019 стосовно інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 , а також про зобов`язання Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (36014, місто Полтава, провулок Романа Шухевича, 4, ) надати безоплатно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» інформацію стосовно речових прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 , у відповідь на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019 повністю.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем до суду покладається на відповідача повністю.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (36014, місто Полтава, провулок Романа Шухевича, 4, ) щодо ненадання інформації на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019 стосовно інформації про речові права, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, на об`єкт нерухомого майна - кв. АДРЕСА_1 .

2. Зобов`язати Приватне підприємство «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (36014, місто Полтава, провулок Романа Шухевича, 4, ) надати безоплатно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» інформацію стосовно речових прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року., на об`єкт нерухомого майна - АДРЕСА_2, у відповідь на запити державного реєстратора Виконавчого комітету Полтавської міської ради № 17-18/733 від 30.05.2019 та № 17-19/809 від 24.06.2019.

3. Стягнути з Приватного підприємства «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (36014, місто Полтава, провулок Романа Шухевича, 4, ) на користь Виконавчого комітету Полтавської міської ради (вул.Соборності (Жовтнева), б. 36, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 204 грн. 00 коп.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення у зв"язку із відпусткою судді складено 02.09.2020р.

Суддя Киричук О.А.