ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2020 р. Справа № 910/10481/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Алданової С.О.

Пашкіної С.А.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.07.2020 р. (повний текст складено 27.07.2020 р.)

у справі № 910/10481/20 (суддя - Стасюк С.В.)

за позовом приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України"

до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назаренко Катерини Валеріївни та товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрига-4"

про визнання договору купівлі-продажу недійсним та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Надра України" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назаренко Катерини Валеріївни та товариства з обмеженою відповідальністю "Квадрига-4" про:

- визнання недійсним договору купівлі-продажу будівель та споруд № 3574-425/19 від 14.11.2019 р., укладеного між приватним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Надра України" та товариством з обмеженою відповідальністю "Квадрига-4";

- зобов`язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назаренко Катерину Валеріївну повернути позивачу оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно по вул. Зеленій, 111, м. Львів;

- скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назаренко Катерини Валеріївни про державну реєстрацію прав на нерухоме майно, індексний номер: 49687281 від 14.11.2019 р., номер запису про право власності: 34153314, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- зобов`язання приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назаренко Катерину Валеріївну провести державну реєстрацію зміни прав на нерухоме майно за позивачем, індексний номер: 49687281 від 14.11.2019 р., номер запису про право власності: 34153314, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір купівлі-продажу будівель та споруд № 3574-425/19 від 14.11.2019 р. був укладеним позивачем під впливом тяжких обставин та на вкрай невигідних умовах, що є підставою для визнання його недійсним в силу положень ст. 215, 233 Цивільного кодексу України, а рішення приватного нотаріуса не відповідають та порушують положення статтей 54, 55 Закону України "Про нотаріат", пп. 1.1, 1.2, пункту 1 розділу ІІ глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусів України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.07.2020 р. у справі № 910/10481/20 позовну заяву з доданими до неї матеріалами передано за підсудністю до господарського суду Львівської області.

Мотивуючи ухвалу, судом першої інстанції встановлено, що спір належить до виключної підсудності господарського суду Львівської області в розумінні приписів ч.ч. 3, 12 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), так як виник з приводу нерухомого майна, тому повинен розглядатися господарським судом за місцезнаходженням майна.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, приватне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Надра України" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та направити позовну заяву з доданими до неї матеріалами до господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Наводячи підстави скасування оскаржуваної ухвали, апелянт зазначав, що на вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна не розповсюджуються правила виключної підсудності, тож спір належить розглядати за місцем вчинення договору і місцем знаходження нотаріуса, який залучений в якості одного з відповідачів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Пашкіна С.А., Алданова С.О., відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 02.09.2020 р.

31.08.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких приватний нотаріус зазначає, що є неналежною стороною у справі та може бути залучений лише як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, тож просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні, що відбулось 02.09.2020 р., апелянт вказував на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до господарського суду міста Києва для продовження розгляду.

Інші учасники справи не взяли участі, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. За висновками суду, неявка їх представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приписами статті 271 ГПК України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з приписами п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці

Територіальна юрисдикція (підсудність) господарських справ визначена §3 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Чинним процесуальним законодавством підсудність справ визначається як за предметними, так і за територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ.

Зокрема, частиною 3 статті 30 ГПК України встановлено, що спори, які виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як зазначено в постановах Верховного Суду від 23.01.2018 р. у справі № 460/4286/16-ц та від 16.05.2018 р. у справі № 640/16548/16-ц до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу вищезазначеного, правила щодо виключної підсудності поширюються і на будь-які вимоги, пов`язані з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно тощо.

Отже, спори, що пов`язані з визнанням недійсними правочинів, підсудні господарським судам за місцезнаходженням нерухомого майна.

Положеннями ч. 12 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України визначено, що вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо розгляд таких вимог віднесений до юрисдикції господарського суду, розглядаються господарським судом, визначеним за правилами підсудності щодо розгляду спору, похідними від якого є такі вимоги.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Пунктом 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи наведене, доводи апелянта ґрунтуються на невірному тлумаченні норм права, а тому судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятої судом першої інстанції ухвали у даній справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Надра України" на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.07.2020 р. у справі № 910/10481/20 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 27.07.2020 р. у справі № 910/10481/20 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/10481/20 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст складено 04.09.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.О. Алданова

С.А. Пашкіна