СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2020 р. Справа № 905/2356/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Пуль О.А.

при секретарі Голозубовій О.І.,

за участю представників:

від позивача - Каменюк Л.М. - на підставі Ордеру Серії АН №1016876 від 26.08.2020р.;

від відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області, Донецька область, м. Маріуполь, (вх. №1667 Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2020р. у справі №905/2356/19 (суддя Величко Н.В., ухвалене в м.Харків, час ухвалення судового рішення - не зазначено, дата складення повного тексту - 18.05.2020р.)

за позовом: Фізичної особи-підприємця Гребенюк Нелі Михайлівни, Донецька область, м. Маріуполь,

до відповідача: Маріупольської міської ради Донецької області, Донецька область, м. Маріуполь,

про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області № 7/46-4552 від 23.10.2019р. та про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки в запропонованій редакції, -

ВСТАНОВИЛА:

17.12.2019р. Фізична особа-підприємець Гребенюк Неля Михайлівна звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради Донецької області про скасування пункту 1 рішення Маріупольської міської ради №7/46-4552 від 23.10.2019р. "Про поновлення строку оренди земельної ділянки на перехресті проспекту Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста Маріуполя фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М."; про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста Маріуполя, укладений між Маріупольською міською радою та фізичною особою-підприємцем Гребенюк Н.М. від 30.10.2014р.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з 2000 року користується виділеною земельною ділянкою, належно виконує свої обов`язки за договором.

На орендованій земельній ділянці (кадастровий номер :01:017:0037) знаходиться належне їй на праві власності майно - торгівельний павільйон загальною площею 20 кв.м., розміщення якого на даній земельній ділянці узгоджено.

З метою використання свого переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, у серпні 2019 року позивач звернувся до Маріупольської міської ради з метою продовження строку дії договору оренди земельної ділянки від 12.01.2015р. у відповідності до положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та п.3.2 цього договору, але 23.10.2019р. відповідачем було прийнято рішення № 7/46-4552 від 23.10.2019р., яким відмовлено в поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови), кадастровий номер :01:017:0037, площею 0,0012га.

На переконання позивача, оскаржуваним рішенням порушуються його майнові права, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

03.02.2020р. позивачем було подано до господарського суду Донецької області уточнюючу позовною заявою (вх.№ 2306/20 від 03.02.2020р.), в якій просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Маріупольської міської ради Донецької області № 7/46-4552 від 23.10.2019р. "Про поновлення строку оренди земельної ділянки на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М.", яким відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови), кадастровий номер :01:017:0037, площею 0,0012 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для функціонування торгового павільйону з реалізації квітів) на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста Маріуполя фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М.;

- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, укладеного 12.01.2015р. між Маріупольською міською радою та фізичною особою-підприємцем Гребенюк Нелею Михайлівною про надання в оренду фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М. земельної ділянки площею 0,0012 га (кадастровий номер :01:017:0037) на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста Маріуполя, державна реєстрація договору оренди проведена 29.04.2015, на тих самих умовах і на той самий строк, в редакції що додається.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.05.2020р. у справі №905/2356/19 задоволено позовні вимоги фізичної особи-підприємця Гребенюк Нелі Михайлівни до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення, визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки у запропонованій позивачем редакції; визнано незаконним та скасовано рішення Маріупольської міської ради Донецької області № 7/46-4552 від 23.10.2019р. "Про поновлення строку оренди земельної ділянки на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М.", яким відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:017:0037) площею 0,0012 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для функціонування торгового павільйону з реалізації квітів) на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста фізичній особі-підприємцю Гребенюк Нелі Михайлівні; визнано укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, укладеного 12.01.2015р. між Маріупольською міською радою та фізичною особою-підприємцем Гребенюк Нелею Михайлівною про надання в оренду фізичній особі-підприємця Гребенюк Н.М. земельної ділянки площею 0,0012 га (кадастровий номер :01:017:0037) на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста Маріуполя, державна реєстрація договору оренди проведена 29.04.2015, на тих самих умовах і на той самий строк, в редакції викладеній в прохальній частині позовної заяви; стягнуто з Маріупольської міської ради Донецької області на користь фізичної особи-підприємця Гребенюк Нелі Михайлівни судовий збір в сумі 3842,00грн.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що позовні вимоги в частині визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 12.01.2015р. в редакції позивача підлягають задоволенню саме в силу положень частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі"; в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області №7/46-4552 від 23.10.2019р. місцевий господарський суд зазначив, що оскаржуване рішення є таким, що порушує права позивача, що свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Маріупольська міська рада Донецької області з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2020р. у справі №905/2356/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю. Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2020р. у справі №905/2356/19.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення господарським судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилається на те, що позивачем при зверненні з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки не було надано додаткову угоду, наявність якої імперативно передбачено статті 33 Закону України "Про оренду землі", що унеможливило ознайомлення з текстом проекту та його узгодження.

Відсутність одного з ключових елементів механізму поновлення договору оренди земельної ділянки за частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачає неможливість реалізації такої процедури. Більш того, проект додаткової угоди був наданий позивачем лише на етапі судового розгляду, що робить висновок суду про зволікання та відмову орендодавця в укладенні додаткової угоди недоцільним.

Також зауважує, що судом було встановлено дату звернення орендаря до Маріупольської міської ради задля поновлення договору оренди земельної ділянки 12.08.2019р., на підставі чого в подальшому, суд прийшов до висновку про порушення строку розгляду заяви ФОП Гребенюк Н.М., проте, матеріали справи не містять доказів звернення позивача з такою заявою саме у вказану дату, сам позивач в підставах звернення до суду не посилається на порушення його прав, що полягає в недотриманні строку розгляду його звернення, а його вимоги обґрунтовані положеннями частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" на підставі яких і просить поновити такий договір.

Апелянт також звертає увагу суду на те, що строк дії договору спливав 30.10.2019р., натомість, оскаржуване рішення міської ради № 7/46-4552 було прийнято 23.10.2019р. тобто, до закінчення строку дії такого договору.

У тексті оскаржуваного рішення міської ради відповідачем було висловлено небажання продовжувати договірні правовідносини, а у листі № 26.3-72357-09 від 22.11.2019р. було додатково повідомлено про прийняте рішення та запропоновано звільнити земельну ділянку, що можна кваліфікувати як передбачене частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" заперечення орендодавця проти поновлення строку договору оренди земельної ділянки.

Прийняття рішення про відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки не дає підставу орендарю розраховувати на таке поновлення, а тому жодним чином не порушує його законних прав та інтересі, отже за наведених обставин, на думку апелянта, Маріупольська міська рада скористалася своїм правом заперечити проти поновлення договірних правовідносин між сторонами.

Таким чином, на думку апелянта, наявність здійснених Маріупольською міською радою заходів повідомлення ФОП Гребенюк Н.М. про небажання продовження договірних правовідносин виключає існування "мовчазної згоди" з боку відповідача. В свою чергу, факт користування позивачем земельною ділянкою після закінчення строку оренди земельною ділянкою свідчить про недобросовісність орендаря та невиконання умов договору.

Маріупольською міською радою було розглянуто звернення ФОП Гребенюк Н.М. та за результатами такого звернення було прийнято вмотивоване та законне рішення № 746-4552 від 23.10.2019р., яке є заходом, передбаченим частиною 6 статі 33 Закону України "Про оренду землі", а тому позовні вимоги, на думку апелянта, задоволенню не підлягають.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2020р. залишено апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2020р. у справі №905/2356/19 без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

20.07.2020р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: платіжне доручення на підтвердження сплати судового збору (вх.№6810).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2020р. поновлено Маріупольській міській раді Донецької області строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2020р. у справі №905/2356/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Маріупольської міської ради Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2020р. у справі №905/2356/19; встановлено позивачу у справі строк до 17.08.2020р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання та призначено справу до розгляду на 26.08.2020р.

20.08.2020р. позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№7794), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Маріупольської міської ради Донецької області, рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2020р. у справі №905/2356/19 залишити без змін.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2020р., у зв`язку із відпусткою судді Мартюхіної Н.О. та судді Гези Т.Д., для розгляду справи №905/2356/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Пуль О.А.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 26.08.2020р. представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2020р. у справі №905/2356/19 залишити без змін.

Враховуючи, що наявних матеріалів справи достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, а також, що явка представників не була визнана судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, матеріали справи містять паспорт № 297 на об`єкт обслуговування населення - торгівельний павільйон площею 12,00 кв.м., призначення - реалізація квітів, місцезнаходження - перехрестя пр. Будівельників та бул. Шевченка у Жовтневому районі, замовник - ПП Гребенюк Неля Михайлівна (т.1 а.с.33).

На підставі рішення Маріупольської міської ради від 20.12.2000р. № 427/19 "Про надання земельних ділянок для встановлення павільйонів з реалізації квітів у Жовтневому районі міста приватному підприємцю Гребенюк Н.М." та договору оренди земельної ділянки від 09.04.2001р., фізичній особі-підприємцю Гребенюк Нелі Михайлівні (далі - позивачка) було надано в оренду земельну ділянку площею 0,0012 га, кадастровий номер :01:017:0037, в Жовтневому районі м. Маріуполя біля перехрестя пр. Будівельників і бул. Шевченка, терміном до 01.07.2001р. (т.1 а.с.18-23).

Згідно рішення Маріупольської міської ради від 30.10.2014р. № 6/42-4792 "Про поновлення строку оренди земельної ділянки біля перехрестя пр. Будівельників та бул. Шевченка в Жовтневому районі міста фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М." відповідно до технічної документації з землеустрою з встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площа земельної ділянки, що необхідна фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М. для функціонування торгівельного павільйону з реалізації квітів біля перехрестя пр. Будівельників та бул. Шевченка в Жовтневому районі міста, не змінилась і складає 0,0012 га.

Розглянувши звернення фізичної особи-підприємця Гребенюк Н.М., Маріупольська міська рада вирішила затвердити технічну документацію з землеустрою з встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і відновити на 5 (п`ять) років строк оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови), кадастровий номер :01:017:0037, площею 0,0012 га з розміром орендної плати на рівні 5% від її грошової оцінки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону з реалізації квітів) біля перехрестя пр. Будівельників та бул. Шевченка в Жовтневому районі міста фізичній особі-підприємцю Гребенюк Нелі Михайлівні (п.1 рішення); Фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М. подати до Центру адміністративних послуг "Діалог" про оформлення проекту договору оренди вказаної земельної ділянки протягом трьох місяців з дня прийняття цього рішення. У випадку порушення встановленого строку рішення вважати таким, що втратило силу (п.2.1 рішення); управлінню земельних відносин міської ради (Титов) за умови виконання вимог підпунктів 2.2, 2.3 пункту 2 цього рішення підготувати фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М. проект договору оренди земельної ділянки протягом двох місяців з дня подання нею відповідної заявки (п.3 рішення) (т.1 а.с.24).

З матеріалів справи вбачається, що 12.01.2015р. між Маріупольською міською радою (надалі- орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Гребенюк Нелею Михайлівною (надалі - орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки (надалі - договір т.1 а.с.25-30), відповідно до умов якого орендодавець, згідно до рішення Маріупольської міської ради від 30.10.2014р. № 6/42-4792, надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Маріуполь, перехрестя пр. Будівельників та бул. Шевченка у Жовтневому районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:017:0037). В оренду передається земельна ділянка площею 0,0012 га, яка недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню, не має. Договір укладено на 5 (п`ять) років з 30.10.2014 до 30.10.2019. (пункти 1.1, 2.1, 2.3, 3.1 договору)

Згідно з пунктом 3.2 договору, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.

Пунктом 5.1 сторони погодили, що земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону з реалізації квітів)

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється протягом 5 (п`яти) днів після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання-передачі об`єкту оренди (пункт 6.4 договору)

Після припинення дії договору, орендар повертає земельну ділянку орендодавцеві у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (пункт 7.1 договору).

У пункті 11.3 договору сторони обумовили, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено (підпункт 11.3.1); придбання орендарем земельної ділянки у власність (підпункт 11.3.2); викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом (підпункт 11.3.3); ліквідації юридичної особи-орендаря (підпункт 11.3.4); в інших випадках, передбачених законодавством (підпункт 11.3.5).

Згідно з пунктом 14.2 договору, цей договір набуває чинності відповідно до ст. 3, 4, 5 Закону України "Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" після його підписання сторонами та державної реєстрації.

Договір оренди земельної ділянки від 12.01.2015р. зареєстровано реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 29.04.2015р., номер запису про інше речове право 9539216 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (т.1 а.с.31).

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі об`єкта оренди фізичній особі-підприємцю Гребенюк Нелі Михайлівні, як це передбачено сторонами в пункті 6.4 договору, як і відсутні невід`ємні частини договору, перелічені в пункті 14.4 договору (план або схема земельної ділянки, кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), інша землевпорядна документація).

Проте, сторонами не заперечується, що земельна ділянка площею 0,0012 га, кадастровий номер :01:017:0037, перебуває у користуванні позивача.

Як зазначав позивач, у відповідності до статті 12 Закону України "Про адміністративні послуги" 12.08.2019р. останній звернувся до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради з заявою про продовження права оренди землі, тобто більше ніж за 2 місяці до закінчення строку дії договору оренди землі від 12.01.2015р. (30.10.2019р.) та з долученням документів згідно переліку, передбаченому Центром в пункті 27 додатку до рішення Маріупольської міської ради № 7/17-1266 від 19.04.2017р. (т.1 а.с.88).

В матеріалах справи відсутні і позивачем не надавались відповідні докази на підтвердження таких обставин, зокрема звернення 12.08.2019 до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради із заявою про продовження права оренди землі з додатками, проте, відповідач не оспорює факт отримання від позивача заяви від 12.08.2019р. про поновлення строку оренди земельної ділянки з додатками.

За результатами розгляду поданої позивачем заяви, 23.10.2019р. Маріупольською міською радою було прийнято рішення "Про поновлення строку оренди земельної ділянки на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М." № 7/46-4552, яким відмовлено в поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:017:0037) площею 0,0012 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для функціонування торгового павільйону з реалізації квітів) на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста фізичній особі-підприємцю Гребенюк Нелі Михайлівні (т.1 а.с.38).

Посилаючись на прийняття Маріупольською міською радою неправомірного рішення №7/46-4552 від 23.10.2019р. про відмову у поновлені договору оренду від 12.01.2015р., а також продовження користування спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, що є підставою для визнання договору оренди землі поновленим на підставі статті 33 Закону України "Про оренду землі", 17.12.2019р. Фізична особа-підприємець Гребенюк Неля Михайлівна звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради Донецької області про скасування пункту 1 рішення Маріупольської міської ради №7/46-4552 від 23.10.2019р. "Про поновлення строку оренди земельної ділянки на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста Маріуполя фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М."; про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста Маріуполя, укладений між Маріупольською міською радою та фізичною особою-підприємцем Гребенюк Н.М. від 30.10.2014р. (т.1 а.с.4-39).

03.02.2020р. позивачем було подано до господарського суду Донецької області уточнюючу позовну заяву (вх.№ 2306/20 від 03.02.2020) (т.1 а.с.57-58), в якій просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Маріупольської міської ради Донецької області № 7/46-4552 від 23.10.2019 "Про поновлення строку оренди земельної ділянки на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М.", яким відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови), кадастровий номер :01:017:0037, площею 0,0012 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для функціонування торгового павільйону з реалізації квітів) на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста Маріуполя фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М.;

- визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки, укладеного 12.01.2015 року між Маріупольською міською радою та фізичною особою-підприємцем Гребенюк Нелею Михайлівною про надання в оренду фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М. земельної ділянки площею 0,0012 га (кадастровий номер :01:017:0037) на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста Маріуполя, державна реєстрація договору оренди проведена 29.04.2015, на тих самих умовах і на той самий строк, в редакції викладеній в прохальній частині уточненої позовної заяви.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.05.2020р. у справі №905/2356/19 задоволено позовні вимоги повністю, з підстав викладених вище (т. 1 а.с.141-151).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Отже, майнові відносини, що виникають із договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору, договору найму, регулюються також актами земельного законодавства - Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Так, за змістом частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки від 12.01.2015р., умовами якого визначено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 місяця до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору (пункти 3.2 договору).

Договір оренди земельної ділянки б/н від 12.01.2015р. було укладено на 5 (п`ять) років, та проведено його державну реєстрацію Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 29.04.2015р., номер запису про інше речове право 9539216 згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Як вбачається зі змісту вказаного витягу, строк дії даного договору встановлено до 30.10.2019р. з правом пролонгації.

Таким чином сторони погодили, що строк дії договору оренди земельної ділянки від 12.01.2015р. встановлений до 30.10.2019р. включно, з правом пролонгації.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статті 33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, статтею 33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із:

-власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності);

-уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

У разі смерті орендодавця перебіг строків, визначених частинами другою, п`ятою, шостою, восьмою цієї статті, зупиняється до моменту повідомлення орендаря про перехід права власності на земельну ділянку.

З дня, коли орендарю стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку до спадкоємця або територіальної громади, перебіг зазначених строків продовжується з урахуванням строку, що минув до їх зупинення.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

За змістом статті 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами за умови дотримання порядку, визначеного частинами 2-5 цієї норми, так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Отже, як було зазначено вище, стаття 33 Закону України "Про оренду землі" містить дві різні правові конструкції, а зміст права, підстави і обставини для захисту переважного права орендаря, яке виникає відповідно до частин 1 - 5 зазначеної статті, не є тотожними змісту та підставам захисту його права, яке виникає згідно з частиною 6 цієї норми.

Для застосування частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору оренди землі на новий строк; до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

Суть поновлення договору оренди за змістом частини 6 статті 33 зазначеного Закону полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав і обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

Зазначена правова позиція щодо застосування статті 33 Закону України "Про оренду землі" викладена в постанові Верховного суду від 19.03.2019 р. у справі №908/2484/17.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, та не заперечується сторонами, з метою реалізації свого права на поновлення договору оренди землі на новий строк 12.08.2019р. Фізична особа-підприємець Гребенюк Неля Михайлівна зверталась відповідно до ст.12 Закону України "Про адміністративні послуги" до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради із заявою про продовження права оренди землі та з долученням документів згідно переліку, передбаченому Центром у п.27 додатку до рішення Маріупольської міської ради № 7/17-1266 від 19.04.2017р.

При цьому, позивач зазначав, що ним не було подано проект додаткової угоди про продовження терміну оренди, оскільки вимогами Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради для отримання адміністративної послуги "Рішення міської ради про продовження терміну оренди земельної ділянки за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у встановленому законом порядку" встановлено виключний перелік документів, який має надати орендар у цьому випадку, до якого проект додаткової угоди не включено.

Оскільки, як було зазначено вище, згідно з пунктом 3.1. договору строк його дії спливає 30.10.2019р., а позивач звернувся до відповідача з пропозицію продовжити його дію 12.08.2019р., строк, передбачений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" не порушено.

Отже, позивач своєчасно, у встановлений статтею 33 Закону України "Про оренду землі" строк повідомив орендодавця про наявність наміру в подальшому користуватись об`єктом оренди на тих самих умовах та на той самий строк, що визначені сторонами в договорі.

Проте, всупереч положенням статті 33 Закону України "Про оренду землі" до зазначеної пропозиції про продовження дії договору позивачем не було додано проекту додаткової угоди, що останнім не заперечується.

Судова колегія враховує, що відповідно до статті 1 Закону України "Про адміністративні послуги": 1) адміністративна послуга - результат здійснення владних повноважень суб`єктом надання адміністративних послуг за заявою фізичної або юридичної особи, спрямований на набуття, зміну чи припинення прав та/або обов`язків такої особи відповідно до закону; 3) суб`єкт надання адміністративної послуги - орган виконавчої влади, інший державний орган, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування, їх посадові особи, державний реєстратор, суб`єкт державної реєстрації, уповноважені відповідно до закону надавати адміністративні послуги.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про адміністративні послуги" граничний строк надання адміністративної послуги визначається законом. У разі якщо законом не визначено граничний строк надання адміністративної послуги, цей строк не може перевищувати 30 календарних днів з дня подання суб`єктом звернення заяви та документів, необхідних для отримання послуги.

Статтею 12 Закону України "Про адміністративні послуги" передбачено, що Центр надання адміністративних послуг - це постійно діючий робочий орган або структурний підрозділ місцевої державної адміністрації або органу місцевого самоврядування, що зазначений у частині другій цієї статті, в якому надаються адміністративні послуги через адміністратора шляхом його взаємодії з суб`єктами надання адміністративних послуг.

Постановою Кабінету міністрів України від 30.01.2013р. №44 "Про затвердження вимог до підготовки технологічної картки адміністративної послуги" відповідно до частини четвертої статті 8 Закону України "Про адміністративні послуги" затверджено вимоги до підготовки технологічної картки адміністративної послуги згідно з додатком.

Згідно пункту 1 даної постанови Технологічна картка адміністративної послуги (надалі - технологічна картка), що містить інформацію про порядок надання адміністративної послуги суб`єктом надання такої послуги, затверджується зазначеним суб`єктом для кожної адміністративної послуги, яку він надає. Пункт 4 цієї ж постанови передбачає, що інформація, що міститься в технологічній картці, повинна відповідати нормативно - правовим актам, які встановлюють порядок, строк та умови надання відповідної адміністративної послуги.

З метою виконання Закону України "Про адміністративні послуги", згідно з рішенням Маріупольської міської ради № 6/48-5405 від 05.06.2015р. затверджений перелік послуг, які надаються.

Зокрема, пунктом 27 додатку до рішення Ради передбачено надання адміністративної послуги "Рішення міської ради про продовження терміну оренди земельної ділянки за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у встановленому законом порядку".

Згідно типового бланку Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради, для отримання адміністративної послуги "Рішення міської ради про продовження терміну оренди земельної ділянки за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у встановленому законом порядку", суб`єкт звернення має надати:

1. копії документів (для юридичних осіб): свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи; статут; довідка з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України;

2. копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна згідно діючого законодавства (за наявності);

3. копії документів, що підтверджують право користування земельною ділянкою:

- рішення Маріупольської міської ради щодо передачі земельної ділянки в оренду;

- договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у встановленому законом порядку;

- витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Отже, вимогами Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради для отримання адміністративної послуги "Рішення міської ради про продовження терміну оренди земельної ділянки за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у встановленому законом порядку" встановлений виключний перелік документів, який має надати орендар у цьому випадку. Серед таких документів значиться саме копія договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а не проект додаткової угоди.

Таким чином, неподання позивачем до заяви про поновлення договору додаткової угоди в даному випадку обумовлена тим, що саме відповідачем було встановлено організаційні обмеження з прийняття до розгляду звернень суб`єктів (фізичних осіб-підприємців та юридичних осіб) з питань продовження терміну оренди земельної ділянки.

Разом з тим, як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач протягом строку дії договору оренди, а також, після закінчення строку його дії, продовжує користуватися земельною ділянкою та сплачувати орендну плату за неї, про що свідчать наявні в матеріалах справи податкова декларація з плати за землю за 2019 рік та квитанції щодо сплати орендної плати за землю, які свідчать про прийняття відповідачем орендної плати за користування спірною земельною ділянкою (т.1 а.с.60-69).

Більш того, відповідачем належне виконання позивачем обов`язків в цій частині не заперечується, факт продовження користування позивачем земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору не спростовано.

Судова колегія зауважує, що з огляду на факт відсутності заперечення Маріупольської міської ради протягом одного місяця від дати звернення орендаря із заявою про поновлення договору оренди землі, слідує, що орендодавець не скористався, передбаченим в пунктах 4-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", правом на узгодження з орендарем умов договору, як-то строк оренди землі.

Таким чином, наявний факт порушення відповідачем місячного терміну для повідомлення орендареві про прийняте рішення, що, в свою чергу, дає позивачу підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги в частині визнання поновленим договору оренди земельної ділянки підлягають задоволенню саме в силу положень частин 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Щодо позовних вимог позивача про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради №7/46-4552 від 23.10.2019р., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

За змістом частини 1 статті 12 Земельного кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини. 2 статті 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з приписами частини 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Частиною 1 статті 124 Земельного кодексу України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відмова органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду (частина 14 статті 123 Земельного кодексу України ).

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (пункт "г" частини 3 статті 152 Земельного кодексу України.

Згідно зі статтею 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Аналогічне положення міститься у частині 10 статі 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно з яким акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Отже, підставами для визнання недійсним акту (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акту прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Гребенюк Н.М., Маріупольською міською радою прийнято оскаржуване рішення від 23.10.2019 № 7/46-4552, яким було відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:017:0037) площею 0,0012 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для функціонування торгового павільйону з реалізації квітів) на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста фізичній особі-підприємцю Гребенюк Нелі Михайлівні (т.1 а.с.38).

Мотивувальна частина даного рішення містить посилання на зауваження Головного управління містобудування і архітектури міської ради від 09.10.2019р. №30.5/43802, в яких йдеться про те, що згідно "Плану зонування території м. Маріуполя", затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 18.06.2013р. №6/28-3210, земельна ділянка для будівництва і обслуговування будівель торгівлі розташована в зоні транспортної інфраструктури ТР-2, що не відповідає видам дозволеного використання земельної ділянки.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 17 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану. Генеральний план населеного пункту розробляється та затверджується в інтересах відповідної територіальної громади з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Генеральний план затверджується і є основним юридичним документом, який затверджується в порядку, встановленому законами або іншими нормативними правовими актами. Планування територій на регіональному рівні здійснюється відповідними органами містобудування та архітектури.

Частиною 2 статті 123 Земельного кодексу України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки).

Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно частини 3 цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

В той же час, договір оренди земельної ділянки на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:017:0037) було укладено між Маріупольською міською радою та фізичною особою-підприємцем Гребенюк Н.М. 12.01.2015р. та зареєстровано реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області 29.04.2015р., номер запису про інше речове право 9539216, на виконання рішення Маріупольської міської ради від 30.10.2014р. № 6/42-4792 "Про поновлення строку оренди земельної ділянки біля перехрестя пр. Будівельників та бул. Шевченка в Жовтневому районі міста фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М.".

Крім того, як було зазначено вище, пунктом 1 рішення Маріупольської міської ради від 30.10.2014р. № 6/42-4792 було затверджено технічну документацію з землеустрою по встановленню (відновленню) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та поновлено на 5 років строк земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:017:0037) площею 0,0012 га з розміром орендної плати на рівні 5% від її грошової оцінки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгівельного павільйону з реалізації квітів) біля перехрестя пр. Будівельників та бул. Шевченка в Жовтневому районі міста фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М.

Тобто, на момент прийняття Маріупольською міською радою рішення від 30.10.2014р. № 6/42-4792 "Про поновлення строку оренди земельної ділянки біля перехрестя пр. Будівельників та бул. Шевченка в Жовтневому районі міста фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М." та укладення з позивачем відповідного договору оренди від 12.01.2015р., рішення Маріупольської міської ради від 18.06.2013р. №6/28-3210, яким затверджено "План зонування міста", вже існувало і не було перешкодою для відповідача для укладення з позивачем договору оренди земельної ділянки строком до 30.10.2019р. з правом пролонгації.

За наведених обставин, судова колегія приходить до висновку про те, що оскільки сам відповідач при укладенні договору оренди вважав, що має право продовжити термін його дії, то позивач міг на розумних підставах сподіватись на виконання цих умов, в тому числі й законно очікувати продовження терміну дії договору оренди як важливого елементу його підприємницької діяльності.

Окрім того, судова колегія зауважує, що під час розгляду місцевим господарським судом відповідачем не було надано жодних документів на підтвердження розташування спірної земельної ділянки саме на території, на якій згідно з планом зонування міста не передбачено розташування споруд, зокрема не надано затвердженого плану зонування міста Маріуполя та викопіювання з Генерального плану міста з поясненнями (пояснювальна записка плану зонування території міста, схеми планувальних обмежень у складі генерального плану міста, план земельно-господарського устрою міста, тощо), як відсутні в матеріалах справи і рішення Маріупольської міської ради від 28.09.2016р. № 7/11-768 та від 23.12.2016р. № 7/14-1102 про затвердження Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території міста Маріуполя.

Також, матеріали справи не містять доказів зміни меж або цільового призначення спірної земельної ділянки (кадастровий номер :01:017:0037).

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позбавлення позивача права оренди на очікуваний ним термін, шляхом прийняття немотивованого та незаконного рішення, є позбавленням позивача певного майна у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, матеріали справи не містять і сторонами не надавалось доказів звернення орендодавця до фізичної особи-підприємця Гребенюк Нелі Михайлівни із вимогою про звільнення земельної ділянки (кадастровий номер :01:017:0037).

Таким чином, прийняте Маріупольською міською радою Донецької області рішення від 23.10.2019р. № 7/46-4552 "Про поновлення строку оренди земельної ділянки на перехресті пр. Будівельників та бул. Шевченка в Центральному районі міста фізичній особі-підприємцю Гребенюк Н.М." порушує приписи статті 33 Закону України "Про оренду землі", оскільки було прийнято після встановленого чинним законодавством місячного строку для розгляду звернення позивача з пропозицією поновлення договору оренди.

У зв`язку із чим, судова колегія погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області №7/46-4495 від 23.10.2019, як такого, що порушує права позивача.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів також враховує, що в пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини Справа "Проніна проти України" (Заява №63566/00) Суд нагадує, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2020р. у справі №905/2356/19 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Маріупольської міської ради Донецької області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 12.05.2020р. у справі №905/2356/19 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 31 серпня 2020р.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.А. Пуль