РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

28.07.2020Справа № 910/1996/20

За позовом Заступника військового прокурора Центрального регіону в інтересах держави в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Фонд Девелопмент Груп»

2. Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд»

3. Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбуд Девелопмент»

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Кошляк М.І.

Представники учасників справи:

від позивача Нечипорук І.І. (представник за довіреністю);

від відповідача-2 Терещенко С.В. (представник за довіреністю);

від відповідачів-1, 3 не з`явились.

В судовому засіданні 28.07.2020 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників сторін, що повне рішення буде складено 07.08.2020 року, проте через перебування судді у відпустці повне рішення було складено 07.09.2020 року.

СУТЬ СПОРУ:

11 лютого 2020 року до Господарського суду міста Києва від Військової прокуратури Центрального регіону України (заявник) надійшла позовна заява, в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку зобов`язати відповідачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 40 кв.м по АДРЕСА_1 , привівши у придатний для використання стан шляхом звільнення від будівель та споруд.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на земельній ділянці, яка перебуває у постійному користуванні військової частини НОМЕР_1 , відповідачами самовільно збудовано нежитлове приміщення відділ продажу площею 40 кв.м.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2020 року дану позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

21 лютого 2020 року через відділ діловодства суду надійшла заява №05/2-48 від 20.02.2020 року про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі № 910/1996/20, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.03.2020 року.

В судовому засіданні 17.03.2020 року було постановлено ухвалу про задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи, судом було визнано обґрунтованим подане клопотання, підготовче засідання було відкладено на 21.04.2020 року.

Засідання 21.04.2020 року не відбулось через перебування судді у відпустці, чергове засідання було призначене на 21.05.2020 року.

В судовому засіданні 21.05.2020 року було постановлено ухвалу про задоволення клопотань позивача про відкладення розгляду справи, судом було визнано обґрунтованими подані клопотання, підготовче засідання було відкладено на 16.06.2020 року.

В судовому засіданні 16.06.2020 року було постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.07.2020 року.

В судовому засіданні 14.07.2020 року було оголошено перерву до 28.07.2020 року.

Відповідач-2 надав відзив на позов, проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що не здійснював самовільного захоплення спірної земельної ділянки та не здійснював жодної діяльності на вказаній ділянці.

Представник Військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні позов не підтримав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.02.2019 року було проведено виїзну перевірку використання державного майна Військовою частиною НОМЕР_1 .

За результатами перевірки було складено Акт №30-13/994 від 17.02.2019 року.

Вказаним актом встановлено, що в місті Києві по вулиці Магнітогорська 5, на земельній ділянці, що перебуває на балансі ВЧ Т0710 вбачається самочинне будівництво, а саме - відділ продажу квартир площею 40,0 кв.м.

Відтак, між сторонами виник спір щодо наявності обставин самовільного зайняття відповідачами земельної ділянки загальною площею 40,0 кв.м. по вулиці Магнітогорська 5 у місті Києві.

Відповідно до частини четвертої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки є встановленими у рішенні, немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву законність судового акту, який набрав законної сили.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.06.2020 року у справі № 910/611/19 скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 27.11.2019 року про визнання недійсним договору про будівництво житлового комплексу по вулиці Магнітогорській 5 у Деснянському районі міста Києва від 03.05.2017 року, укладеного між Військовою частиною НОМЕР_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонд Девелопмент Груп», прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Вказаною постановою, зокрема, встановлено наступне:

«« 03.05.2017 між Військовою частиною НОМЕР_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фонд Девелопмент Груп» був укладений договір про будівництво житлового комплексу по вул. Магнітогорська, 5 у Деснянському районі міста Києва (далі Договір), предметом якого є визначення порядку співробітництва сторін щодо здійснення будівництва об`єкту на частині земельної ділянки кадастровий номер :62:067:0002 орієнтовною площею 8 га за вказаною вище адресою. Земельна ділянка надана відповідачу 1 в постійне користування на підставі рішення Київської міської ради від 14.06.2007 №897/1528 та від 22.09.2011 №129/6345.
Договір укладено сторонами у письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.
Право постійного користування Військовою частиною НОМЕР_1 вказаною земельною ділянкою посвідчено державним актом на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ № 389725 від 21.03.2012.
У відповідності до п. 2.1 Договору сторони зобов`язуються збудувати об`єкт згідно з проектно-кошторисною документацією за адресою: вул. Магнітогорська, 5 у Деснянському районі міста Києва (далі Об`єкт).
З метою реалізації цього Договору Військова частина НОМЕР_1 передає ТОВ «Фонд Девелопмент Груп» частину функцій замовника будівництва та будівельний майданчик, розташований на земельній ділянці, визначеній Договором (п.п.2.2, 4.2.3 Договору).
Так, відповідно до п. 4.2.2 Договору ВЧ НОМЕР_1 передає ТОВ «Фонд Девелопмент Груп» частину функцій щодо розроблення та погодження проектно-кошторисної документації, укладання договорів підряду на виконання будівельно-монтажних робіт, ведення технічного нагляду за будівництвом, підписання актів виконаних робіт та інших документів стосовно обсягу, якості, строку виконання та вартості робіт тощо.
У відповідності до п.4.1 Договору ТОВ «Фонд Девелопмент Груп» приймає на себе виконання частини функцій замовника будівництва Об`єкта, у тому числі, зокрема: укладання договорів підряду на виконання проектних, будівельно-монтажних робіт, фінансування будівельних робіт та інших витрат, пов`язаних з будівництвом Об`єкта, уточнення обсягів виконаних робіт і проведення розрахунків з підрядниками будівництва; забезпечення будівництва Об`єкта будівельними матеріалами, устаткування, обладнання, конструкціями і комплектуючими виробами; введення Об`єкта в експлуатацію; оформлення права власності на частину Об`єкта.
Пунктом 2.4 Договору визначено, що фінансування будівництва здійснюється ТОВ «Фонд Девелопмент Груп». Джерелом фінансування об`єкту є кошти ТОВ «Фонд Девелопмент Груп» та залучені кошти фізичних та юридичних осіб. У разі залучення коштів фізичних та юридичних осіб ТОВ «Фонд Девелопмент Груп» діє виключно від свого імені та приймає на себе всі ризики невиконання або неналежного виконання зобов`язань перед такими особами.
Згідно з п.3.1 Договору об`єктом забудови є частина земельної ділянка за адресою: вул. Магнітогорська, 5 у Деснянському районі міста Києва, орієнтовною площею 8 (вісім) га, кадастровий номер :62:067:0002.
Пунктом 3.2 Договору передбачено, що на виконання його умов ВЧ НОМЕР_1 проводить державну реєстрацію права користування вказаної земельної ділянки, яка дозволить сторонам здійснити реалізацію умов цього Договору, у тому числі, здійснювати її забудову, а також утримувати і обслуговувати завершений будівництво Об`єкт.
Оплату всіх витрат, пов`язаних із виконанням умов Договору покладено на ТОВ «Фонд Девелопмент Груп» (п.6.1 Договору).
Пунктами 4.4, 4.7 Договору сторонами погоджено, що з моменту підписання Договору ВЧ НОМЕР_1 передає ТОВ «Фонд Девелопмент Груп» майнові права на 100% Об`єкту будівництва, у т.ч. майнові права на 100% об`єктів інвестування в Об`єкт будівництва для подальшого відчуження та подальшої передачі фізичним та юридичним особам, у тому числі ВЧ НОМЕР_1 . ТОВ «Фонд Девелопмент Груп» отримує виключне право інвестування та/або залучення коштів від третіх особі для завершення будівництва Об`єкта, а також на придбання будівельних матеріалів, устаткування, обладнання, тощо. На власний розсуд без додаткового письмового погодження з ТОВ «Фонд Девелопмент Груп`залучати спів інвесторів.
Пунктом 7.1 Договору передбачено, що ВЧ НОМЕР_1 після введення Об`єкту в експлуатацію, отримує у власність частину Об`єкту у вигляді окремих квартир, яка складається з 6% загальної площі квартир цього Об`єкту, за виконання частини функцій замовника, а ТОВ «Фонд Девелопмент Груп» отримує майнові права, а після закінчення будівництва об`єкта, право власності на частину Об`єкту будівництва з виключенням належної ВЧ НОМЕР_1 , відповідно до п. 7.1 частки (п.7.2 Договору).
При цьому, пунктом 3.3 Договору сторони погодили, що право користування земельною ділянкою внаслідок виконання цього Договору не переходить до ТОВ «Фонд Девелопмент Груп».
Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання покладених на сторони зобов`язань (п.12.8 Договору).
…. колегія суддів доходить висновку, що станом на момент укладення спірного Договору, даний правочин не впливав безпосередньо чи опосередковано на права та обов`язки позивача, а можливість порушення його прав або інтересів у майбутньому, при здійсненні виконання сторонами Договору, не підлягає судовому захисту з огляду на приписи чинного законодавства.
З огляду на що, колегія суддів дійшла висновку, що обраний спосіб захисту, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги, є не ефективним та таким, що порушує баланс інтересів учасників справи.
Таким чином, враховуючи у даному випадку сукупність встановлених вище обставин та положення ст.ст.75-79, 86 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.»»
За змістом ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

У вирішенні питання про наявність ознак самовільного зайняття земельної ділянки необхідно враховувати, що саме по собі користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. У вирішенні таких спорів необхідним є встановлення наявності у особи, в силу закону, права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування. Отже самовільне зайняття земельної ділянки є відмінним від користування земельною ділянкою за відсутності належним чином оформлених документів на неї.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (частина 3 цієї статті).

Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (стаття 212 Земельного кодексу України).

У практиці Європейського суду з прав людини (зокрема, у справах "Спорронг і Льоннрот проти Швеції", "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", "Вєренцов проти України", "Щокін проти України", "Сєрков проти України", "Колишній король Греції та інші проти Греції", "Булвес" АД проти Болгарії", "Трегубенко проти України") напрацьовані три критерії, що їх слід оцінювати з тим, щоб зробити висновок, чи відповідає певний захід втручання у право власності принципу правомірного і допустимого втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а саме: втручання має бути законним, відповідати суспільним інтересам та бути пропорційним переслідуваним цілям одночасно.

Системний аналіз матеріалів справи дозволяє зробити висновок про те, що земельна ділянка в місті Києві по вулиці Магнітогорська 5 в цілому та її частина площею 40,0 кв.м. використовується на підставі чинного Договору від 03.05.2017 року та не може класифікуватися, як самовільне зайняття земельної ділянки.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (статті 15, 16 Цивільного кодексу України).

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

За змістом наведених законодавчих норм завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Отже, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Отже, заявник позову у даній справі не довів факту самовільного зайняття відповідачами спірної земельної ділянки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Військової прокуратури Центрального регіону України про зобов`язання відповідачів звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 40,0 кв.м. по вулиці Магнітогорська 5 у місті Києві, привівши у придатний для використання стан шляхом звільнення від будівель та споруд є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 07.09.2020р.

Суддя О.В. Котков