ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року Справа № 924/572/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Лисинчук О.О.

відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 03 червня 2020 р. (ухваленого суддею Заярнюку І.В.) у справі № 924/572/20

за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про витребування на користь ОСОБА_1 від ОСОБА_2 частку у статутному капіталі ТОВ "Полонський Щебеневий кар`єр" 37%

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 03 червня 2020 року у справі №924/572/20 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 від 02 червня 2020 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування на користь ОСОБА_1 від ОСОБА_2 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський Щебеневий кар`єр" () 37 (тридцять сім) відсотків номінальною вартістю 8218,59 грн.

Вказана ухвала мотивована тим, що заява про вжиття заходів забезпечення позову грунтується виключно на припущеннях заявника і при цьому ним не обгрунтовано та не доведено необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, не надано суду доказів в підтвердження ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, позивач ОСОБА_1 звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу господарського суду Хмельницької області від 03 червня 2020 року у справі №924/572/20 скасувати та прийняти нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що оскільки позов подано на забезпечення дійсного розміру часток учасників (тобто відновлення відповідного корпоративного права), а товариством, за участі відповідача може приймати рішення керуючись незаконним розміром його частки, - задоволення позовних вимог не може вважатися ефективним захистом порушеного права. Тому, під час визначення необхідності застосування заходів забезпечення цього позову слід керуватися не лише тим, чи не ускладнить або унеможливить їх не застосування виконання рішення суду, а й чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. При цьому, апелянт посилається на постанову Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що у заяві про вжиття заходів забезпечення позову позивачем зазначалося, що невжиття саме таких заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду, унеможливить ефективний захист інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки у випадку задоволення позовних вимог уже після прийняття загальними зборами рішень за не приведеним у відповідність розміру часток учасників, а також реалізації цих рішень, корпоративне право, на захист та відновлення якого позивач звернувся до суду уже буде порушено. З огляду на це, заявник змушений буде повторно (а може й безкінечно) звертатися до суду із визнанням недійсним уже прийнятого рішення товариства, на прийняття якого позивач не зможе мати вирішального впливу, з огляду на неприведення на той момент розміру часток учасників до належного.

На думку скаржника, судом не враховано, що підставою забезпечення позову є саме обгрунтоване припущення, що безпосередньо вказує на те, що заява про вжиття заходів забезпечення позову і має грунтуватися виключно на припущеннях. А доводитися доказами має саме ступінь ймовірності настання таких припущень, чого судом враховано не було. Утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду про витребування та перерозподіл часток, за наявності належним чином підтверджених намірів товариства та відповідача змінити їх розмір, є явним та об`єктивним, оскільки до того часу жодних перешкод відповідачу відчужити частку не буде. А зазначення на конверті невірного номеру телефону позивача відповідачем, уже вказує на його наміри ускладнити позивачу реалізацію своїх прав.

Крім того, апелянт зазначає, що суд обмежився лише дослідженням підстав застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру, а умови для застосування забезпечення за вимогою немайнового характеру взагалі не розглядалися судом.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03 липня 2020 року у справі №924/572/20 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 03 червня 2020 року у справі №924/572/20, зупинено дію оскаржуваної ухвали та призначено дату судового засідання на 22 липня 2020 року.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 13 липня 2020 року № 01-04/229 у зв`язку із перебуванням у відпустці головуючого судді (судді-доповідача) по справі №924/572/20 - Бучинської Г.Б. у період з 13 липня 2020 року по 09 серпня 2020 року включно, відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи №924/572/20.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №924/572/20 у складі: головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Північно-західного апеляційного господарського суду від 16 липня 2020 року №01-04/241 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі №924/572/20 - Василишина А.Р. у період з 06 липня 2020 року по 10 серпня 2020 року включно та перебуванням у відпустці судді-члена колегії - Філіпової Т.Л. у період з 13 липня 2020 року по 10 серпня 2020 року включно, відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну суддів-членів колегії у справі №924/572/20. Визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20 липня 2020 року справу №924/572/20 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів. Змінено дату судового засідання у справі №924/572/20 встановлену ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03 липня 2020 року. Призначено розгляд справи №924/572/20 на "13" серпня 2020 р. о 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №6.

20 липня 2020 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, прийнятою у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а оскаржувану ухвалу у справі залишити без змін. Заявник зазначає, що самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обгрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову. Поряд з цим, ОСОБА_2 повідомив, що ухвалою господарського суду Хмельницької області від 01 липня 2020 року у справі №924/572/20 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто без розгляду, що взагалі виключає необхідність розгляду даної апеляційної скарги.

11 серпня 2020 року від позивача надійшло застереження стосовно процесуальних питань апеляційного перегляду ухвали господарського суду Хмельницької області від 03 червня 2020 року з проханням не закривати апеляційне провадження за апеляційною скаргою внаслідок повернення позовної заяви без розгляду.

У зв`язку з відпусткою колегії суддів здійснено повторний автоматичний розподіл справи №924/572/20 та визначено колегію суддів: головуючий суддя ОСОБА_3 , суддя Філіпова Т.Л., суддя Василишин А.Р.

Ухвалою від 12 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 03 червня 2020 року у справі №924/572/20 прийнято до свого провадження вищезазначеною колегією суддів.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13 серпня 2020 року у справі №924/572/20, враховуючи неявку представників сторін та зміну складу колегії суддів, розгляд апеляційної скарги відкладено на 26 серпня 2020 року об 11:00 год.

18 серпня 2020 року від відповідача ОСОБА_2 (в особі представника ОСОБА_4 ) надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Разом з тим, представник повідомив, що зареєстрований з використанням електронного цифрового підпису та просить суд використати систему відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою від 19 серпня 2020 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 (в особі представника ОСОБА_4 ) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №924/572/20. Судове засідання об 11:00 год. 26 серпня 2020 року призначено в режимі відеоконференції у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду (33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59) у залі судових засідань №2 (ВКЗ).

20 серпня 2020 року на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від позивача ОСОБА_1 (в особі представника ОСОБА_5 ) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на 26 серпня 2020 року, проте на інший час після 14:00 год., у зв`язку із зайнятістю представника позивача в іншому судовому засіданні в приміщенні Хмельницького окружного адміністративного суду. Разом з тим, просить суд провести судове засідання за його участю в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою від 25 серпня 2020 року задоволено клопотання позивача ОСОБА_1 (в особі представника ОСОБА_5 ) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №924/572/20. Вирішено судове засідання о 16:00 год. 26 серпня 2020 року провести в режимі відеоконференції у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду (33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59) у залі судових засідань № 2 (ВКЗ).

26 серпня 2020 року від відповідача ОСОБА_2 (в особі представника ОСОБА_4 ) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обгрунтоване зайнятістю в іншому судовому засіданні в Волочиському районному суді Хмельницької області.

Клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи відхилено судом з огляду на наступне.

Частиною 12 статті 270 ГПК України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, відкладення розгляду справи є правом суду. Основною умовою для відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що відповідач скористався своїм правом передбаченим статтею 263 ГПК України та подав відзив на апеляційну скаргу, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги та те, що неявка представника відповідача у даному випадку, на думку Північного-західного апеляційного господарського суду, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

26 серпня 2020 року від позивача надійшло повторне застереження стосовно процесуальних питань апеляційного перегляду ухвали господарського суду Хмельницької області від 03 червня 2020 року.

В судовому засіданні 26 серпня 2020 року представник позивача повністю підтримав вимоги і доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

ОСОБА_1 звернувся в Господарський суд Хмельницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про витребування на користь ОСОБА_1 від ОСОБА_2 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський Щебеневий кар`єр" () 37 (тридцять сім) відсотків номінальною вартістю 8 218,59 грн. визначивши розмірів часток учасників у такому товаристві: ОСОБА_1 - 62 (шістдесят два) відсотки номінальною вартістю 13 771,69 грн.; ОСОБА_6 - 25 (двадцять п`ять) відсотків номінальною вартістю 5 553,1 грн. та ОСОБА_2 - 13 (тринадцять) відсотків, номінальною вартістю 2 887,61 грн.

02 червня 2020 року позивач звернувся до місцевого господарського суду з заявою про забезпечення позову у справі.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач посилається на те, що після подання позовної заяви до суду, 20 травня 2020 року під час отримання іншої поштової кореспонденції у відділенні №01103 оператор повідомила, що на позивача очікує інше поштове відправлення з м. Хмельницького № 818 від 07 травня 2020 року. Отримавши таке Повідомлення, із протоколу загальних зборів від 06 травня 2020 року позивач довідався, що 06 травня 2020 року були проведені загальні збори вказаного товариства без участі позивача та без повідомлення його заздалегідь про їх проведення. Проте, у вказаному протоколі, який містився у поштовому відправленні №818 зазначено про повідомлення позивача про проведення зборів поштовим рекомендованим повідомленням з описом вкладення, що є неправдивою та сфальсифікованою інформацією із зловмисним використанням ПАТ "Укрпошта". З метою встановлення обставин фактичної фальсифікації з використанням поштового зв`язку про повідомлення позивача про проведення загальних зборів, про що вказано в протоколі, позивач того ж 20 травня 2020 року звернувся до поштового відділення ПАТ "Укрпошта" № 01103 (м.Київ, вул.Підвисоцького, 10) із вимогою, де повідомив ці обставини та просив надати чи надіслати на його поштову адресу письмову інформацію із зазначенням тринадцятизначних кодів, дат отримання поштовим відділенням та можливих повернень поштових отримань на його адресу (або на його ім`я), які були надіслані протягом періоду з 01 лютого 2020 року по 06 травня 2020 року з додаванням копій документів про вручення особисто, або ж повернення у зв`язку з неврученням таких відправлень, підтвердженні довідками оператора поштового зв`язку а також зазначення відправником конкретного номеру мобільного телефону отримувача на усіх таких відправленнях. Станом на дату подання заяви відповідь на запит від ПАТ "Укрпошта" ще не отримано. Цим рішенням Товариство, в особі його учасників, у тому числі відповідача, було вирішено збільшити статутний капітал Товариства. Про проведення цих зборів позивач, як учасник не повідомлявся. При цьому, зазначена у протоколі кількість голосів ОСОБА_7 зазначена у розмірі 50 %, незважаючи на те, що розмір частки останнього мав би складати лише - 13%, а ОСОБА_1 - 62%. Таке рішення та спосіб його прийняття свідчать про намагання усунути позивача від управління товариством шляхом пропорційного зменшення долі його частки у статутному капіталі, оскільки залишаючись ОСОБА_2 директором Товариства буде поповнювати статутний капітал дрібними платежами у строк з 06 травня 2020 року по 05 червня 2020 року згідно названого вище рішення і відразу ж знімати такі кошти з розрахункового рахунку Товариства на будь-які витрати штучно "збільшуючи" свій внесок та зменшуючи навіть офіційно зареєстровану частку позивача.

Заявник стверджує, що перерозподіл часток учасників, якщо таке відбудеться, унеможливить витребування відповідного розміру частки, оскільки розмір частки ОСОБА_2 на той час уже зміниться за рахунок внесення ним коштів. З огляду на цю обставину є необхідним з метою уможливлення виконання рішення суду шляхом відповідних забезпечувальних заходів, зокрема арешту. Оскільки позов подано на забезпечення дійсного розміру часток учасників, а Товариство, за участі відповідача може приймати рішення керуючись незаконним розміром його частки, - задоволення позовних вимог не може вважатися ефективним захистом порушеного права.

Заявник просить суд накласти арешт на 37 % частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський щебеневий кар`єр" (), що є частиною долі у статутному капіталі Товариства ОСОБА_2 у розмірі 50 %; заборонити ОСОБА_2 голосувати на Загальних зборах Товариства виходячи із розміру його частки понад 13%; заборонити державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський щебеневий кар`єр" () на підставі рішень його Загальних зборів за участі у них ОСОБА_2 , у яких розмір його частки для визначення кворуму та результатів голосування зазначено понад 13%, а також щодо збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський щебеневий кар`єр" ().

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Частиною 4 статті 137 ГПК України встановлено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до частини 6 статті 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

Згідно статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі статтями 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З позовної заяви судом вбачається, що предметом спору є витребування на користь ОСОБА_1 від ОСОБА_2 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський Щебеневий кар`єр" () 37 (тридцять сім) відсотків номінальною вартістю 8 218,59 грн. визначивши розмірів часток учасників у такому товаристві: ОСОБА_1 - 62 (шістдесят два) відсотки номінальною вартістю 13771,69 грн; ОСОБА_6 - 25 (двадцять п`ять) відсотків номінальною вартістю 5553,1 грн. та ОСОБА_2 - 13 (тринадцять) відсотків, номінальною вартістю 2 887,61 грн.

Забезпечення позову заявник просить здійснити шляхом накладення арешту на 37% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський щебеневий кар`єр" (), що є частиною долі у статутному капіталі Товариства ОСОБА_2 у розмірі 50 %; заборони ОСОБА_2 голосувати на Загальних зборах Товариства виходячи із розміру його частки понад 13%; заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський щебеневий кар`єр" () на підставі рішень його Загальних зборів за участі у них ОСОБА_2 , у яких розмір його частки для визначення кворуму та результатів голосування зазначено понад 13%, а також щодо збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський щебеневий кар`єр" ().

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З дослідженого місцевим судом та перевіреного колегією суддів вбачається, що запропоновані позивачем заходи забезпечення позову не відповідають вказаним вище ознакам, враховуючи наступне.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник припускає можливість ускладнення або унеможливлення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову.

Звертаючись до суду з віндикаційним позовом, який за своєю суттю є речово-правовим способом захисту цивільних прав та інтересів власника майна та полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника з метою відновлення права використання власником усього комплексу правомочностней, заявник в забезпечення позову просить накласти арешт на частку, яка у відповідності до статутних та реєстраційних документів належить на праві власності відповідачу. Набуття права на частину частки відповідача у розмірі 37 % позивач доводить договором (актом приймання-передачі частки) від 13.12.17 та актом передачі готівкових коштів від 04.12.17 (а.с. 8-9).

Позивач звертається за захистом своїх прав, за його твердженням, як власник, що виникли на підставі правочинів від 2017 року, лише в 2020 році, при цьому обгрунтовуючи підстави вважати, що дії відповідача під час розгляду справи можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення, вказує на намір товариства збільшити розмір статутного капіталу, що призведе до зміни розміру часток учасників (зокрема їх зменшення). На підтвердження даних припущень заявник надає копію протоколу загальних зборів товариства від 06.05.20, згідно якого було вирішено збільшити статутний капітал товариства за рахунок додаткових вкладів учасників на 2000 000 грн., у зв`язку з чим учасники мають переважне право здійснити додаткові вклади грошовими коштами у розмірі ОСОБА_2 1000000 грн., ОСОБА_1 - 500000 грн., ОСОБА_6 - 500000 грн.

Оцінюючи докази та доводи, зазначені заявником, колегія зазначає, що посилання апелянта на той факт, що доказом вчинення відповідачем дій, що ускладнять виконання рішення суду у даній справі є проведення загальних зборів учасників з метою збільшення статутного капіталу пропорційно до його частки у статутному капіталі є безпідставним, оскільки, згідно протоколу від 06.05.20 (а.с. 74) кожен учасник має переважне право зробити додатковий вклад у межах суми збільшення статутного капіталу пропорційно до його частки у статутному капіталі, тобто із збереженням розмірів часток у статутному капіталі товариства всіх учасників, що не змінить відсотковий розмір часток та жодним чином не може порушити прав заявника.

А тому дії товариства та відповідача в частині прийняття рішення про збільшення статутного капіталу не можуть бути кваліфікованими як намір змінити розмір часток учасників, що міг би призвести до неможливості виконання рішення суду.

Твердження заявника в апеляційній скарзі, що арешт 37 % частки у статутному капіталі Товариства відповідача забезпечить виконання рішення суду, оскільки є усі передумови припускати, що якщо учасникам товариства не вдасться у незаконний спосіб зменшити частку позивача шляхом реалізації рішення загальних зборів про збільшення розміру статутного фонду Товариства, то відповідач ( ОСОБА_2 ) у аналогічний незаконний спосіб намагатемиться відчужити свою частку третім особам, суд вважає необгрунтованим припущенням, виходячи з того, що збільшення статутного капіталу у спосіб визначений рішенням зборів товариства від 06.05.20 не призведе до зміни часток учасників та положень статуту товариства. Зокрема п. 5.1 статуту учасник лише за зголою інших учасників має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) одному чи кільком учасникам, а також третім особам. При цьому учасники користуються переважним правом отримання частки (її частини) пропорційно до їх частковї участі в товаристві. А відтак ОСОБА_1 , згідно вимог статуту, як учасник товариства, вправі впливати на прийняття рішення інших учасників щодо відчудження їх частки в статутному капіталі товариства (чи її частини).

Щодо вимоги про забезпечення позову шляхом заборонити ОСОБА_2 голосувати на Загальних зборах Товариства виходячи із розміру його частки понад 13 %, колегія зазначає наступне.

У відповідності до ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які б могли порушити права інших осіб.

Згідно із ч. 5 ст. 137 ГПК України, не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: - проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; - участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства.

На думку суду, заборона голосувати ОСОБА_2 на загальних зборах часткою більше 13% суперечить ч. 5 ст. 137 ГПК України, оскільки стосується визнання правомочності учасника, що випливає з частки, яка на час звернення до суду заявника, згідно статутних та реєстраційних документів, належить відповідачу.

Також суд вважає, що забезпечення у спосіб заборони учаснику голосувати на загальних зборах часткою в розмірі 37% призведе до непропорційного втручання в право власності відповідача.

Крім того, заявником не конкретизовано, яких саме рішень товариства повинна стосуватися заборона, а тому слід вважати, що визначений ОСОБА_1 спосіб забезпечення стосується участі учасника в загальних зборах товариства часткою 37%, що суперечить п. 3 ч. 5 ст. 137 ГПК України.

Надавши оцінку наявним у матеріалах справи доказам, апеляційний суд встановив, що відсутні достатні обставини вважати, що обмеження щодо заборони ОСОБА_2 голосувати на Загальних зборах Товариства виходячи із розміру його частки понад 13% та заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський щебеневий кар`єр" () на підставі рішень його Загальних зборів за участі у них ОСОБА_2 , у яких розмір його частки для визначення кворуму та результатів голосування зазначено понад 13%, а також щодо збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський щебеневий кар`єр" () є співрозмірними та пов`язаними (в частині заборони вчинення реєстраційнних дій) з предметом позову та обґрунтуванням характеру можливих наслідків невжиття заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наведені позивачем обставини не можуть вважатися достатньо обгрунтованими для припущення вважати неможливим виконання майбутнього рішення в разі невжиття судом запропонованих заявником заходів. Заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого припущення щодо можливості вчинення відповідачами дій, що істотно ускладнять або унеможливлять виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення заявленого позову.

Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (надалі Суд) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції", від 19 березня 1997 року).

Із врахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позовних вимог не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті.

Колегією суддів не вбачається конкретного зв`язку між заявленими позовними вимогами та запропонованим позивачем заходами забезпечення позову: накладення арешту на 37% частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський щебеневий кар`єр", що є частиною долі у статутному капіталі Товариства ОСОБА_2 у розмірі 50 %; заборони ОСОБА_2 голосувати на Загальних зборах Товариства виходячи із розміру його частки понад 13%; заборони державним реєстраторам вчиняти реєстраційні дії щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський щебеневий кар`єр" () на підставі рішень його Загальних зборів за участі у них ОСОБА_2 , у яких розмір його частки для визначення кворуму та результатів голосування зазначено понад 13%, а також щодо збільшення статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський щебеневий кар`єр" ()

Обов`язок доказування наявності підстав, визначених статтею 136 ГПК України покладається згідно саме на заявника, який в даному випадку таких обставин не наводить та не надає будь-яких доказів їх існування.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки вказана заява грунтується виключно на припущеннях заявника і при цьому ним не обгрунтовано та не доведено необхідності вжиття заходів до забезпечення позову, не надано суду доказів в підтвердження ймовірності утруднення виконання або неможливості виконання рішення господарського суду в майбутньому в разі невжиття таких заходів.

Колегією суддів не приймається посилання апелянта на постанову Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16 серпня 2018 року у справі №910/1040/18, де зазначено, що під час визначення необхідності застосування заходів забезпечення цього позову слід керуватися не лише тим, чи не ускладнить або унеможливить їх не застосування виконання рішення суду, а й чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, оскільки вказана постанова прийнята за інших фактичних обставин.

Безпідставними є і доводи апелянта щодо неправильного зазначення його мобільного номеру на поштовому відправленні №818 від 07 травня 2020 року, оскільки вказані доводи стосуються рішень загальних зборів, які не є предметом розгляду у даній справі.

Стосовно застережень ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для закриття апеляційного провадження у зв`язку з тим, що ухвалою господарського суду Хмельницької області від 01 липня 2020 року у справі №924/572/20 позовну заяву ОСОБА_1 повернуто без розгляду колегія суддів зазначає, що оскаржувана ухвала переглядається апеляційною інстанцією на дотримання норм матеріального та процесуального права станом на момент її прийняття. Відтак, подальше залишення позовної заяви без розгляду не має значення для даного апеляційного провадження.

Разом з тим, судом звертається увага заявника, що надання суду будь-яких застережень, не визначено правами учасника в судовому процесі, а тому носить непроцесуальний характер, та суперечить основним завданням та засадам господарського судочинства.

Таким чином, доводи заявника, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені в ухвалі місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування ухвали місцевого господарського суду не вбачається.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 03 червня 2020 р. у справі № 924/572/20 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 03 червня 2020 р. у справі № 924/572/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Матеріали оскарження у справі №924/572/20 повернути Господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "03" вересня 2020 р.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.