УХВАЛА

м. Київ

28.08.2020 р.Справа № 910/12733/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Зеленіної Н.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Корпоративного недержавного пенсійного фонду Національного банку України та Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Фактор» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 17 січня 2020 року.

Одночасно з поданням позовної заяви позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом заборони будь-яким органам та особам, що є суб`єктами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю літ. «Ю-2-5», загальною площею 21 468 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1;

- нежитлову будівлю літ. «АА-4», загальною площею 15 274,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна , що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Аксіома».

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що в забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Аксіома» зобов`язань зі сплати основної заборгованості та відсотків за користування грошовими коштами за додатковим договором № 6 від 16.08.2017 було передано Корпоративному недержавному пенсійному фонду Національного банку України в іпотеку нежитлову будівлю літ. «Ю-2-5», загальною площею 21 468 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1 та нежитлову будівлю літ. «АА-4», загальною площею 15 274,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна та належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Аксіома».

В подальшому, 23.01.2020 Корпоративним недержавним пенсійним фондом Національного банку України та Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Фактор» у зв`язку з укладенням договору про відступлення права вимоги від 17 січня 2020 року укладено договір про відступлення прав за іпотечним договором.

Заявник зазначив, що директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома» надано дозвіл на укладення договору про відступлення права вимоги від 17 січня 2020 року з перевищенням своїх повноважень, у зв`язку з чим існують реальні ризики втрати майна ТОВ «Аксіома», розмір в статутному капіталі позивача якого складає 50 %.

За змістом частини першої статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Положеннями статті 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Забезпечення позову застосовується господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Дослідивши зміст долучених до заяви документів, суд не вбачає підстав для задоволення поданої заяви, оскільки заява не містить доказів, які підтверджують існування ризиків втрати майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Аксіома».

Згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відтак, здійснивши оцінку обгрунтованості доводів заявника, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про вжиття, визначених ним заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо доцільності та необхідності термінового забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.І. Зеленіна