ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2020 року Справа № 906/379/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Демидюк О.О. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Котюбіна А.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник не з`явився

відповідача: представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Сузір`я" на рішення Господарського суду Житомирської області, ухваленого 13.05.2020 суддею Вельмакіною Т.М. у м. Житомирі, повний текст складено 18.05.2020 та на ухвалу Господарського суду Житомирської області, постановлену 09.06.2020 у справі № 906/379/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист"

до Приватного підприємства "Сузір`я"

про стягнення 199 092,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

1.1. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 13 травня 2020 року у справі № 906/379/20 позов ТОВ "Поділляагрозахист" до Приватного підприємства "Сузір`я" про стягнення 199092,60 грн задоволено частково.

1.2. Стягнуто з Приватного підприємства "Сузір`я" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист": 103439,70 грн пені; 94211,11 грн річних; 2964,76 грн судового збору.

1.3. У стягненні 817,76 грн пені та 624,03 грн річних відмовлено.

1.4. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 09 червня 2020 року у справі № 906/379/20 виправлено описку в другому абзаці 5 сторінки повного тексту рішення від 13 травня 2020 у справі № 906/379/20 та викладено його в наступній редакції: "Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство" розрахунок нарахувань пені та річних за зобов`язаннями по специфікаціях № 2 від 15.02.2018, № 4 від 07.05.2018, № 5 від 29.05.2018 та № 6 від 30.05.2018, з урахуванням здійснених відповідачем проплат та вимог законодавства, суд вважає, що правомірним є нарахування пені в сумі 103439,70грн та річних в сумі 94211,11 грн, зокрема нарахованих:

- по специфікації № 2 від 15.02.2018 - 26561,68грн пені та 18445,61 грн % річних;

- по специфікації № 4 від 07.05.2018 - 729,86грн пені та 506,85 грн % річних,

- по специфікації № 5 від 29.05.2018 - 3672,90грн. пені та 3377,84 грн % річних,

- по специфікації № 6 від 30.05.2018 - 399,61грн. пені та 366,96 грн % річних".

2. Короткий зміст рішення та ухвали суду першої інстанції.

2.1. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем в цілому правомірно нарахована пеня та проценти річних за несвоєчасне виконання відповідачем грошового зобов`язання, за винятком тих сум, які обраховані без дотримання строків, що припадають на святкові або неробочі (вихідні) дні та які до задоволення, з урахуванням здійсненого перерахунку, не підлягають.

2.2. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 09 червня 2020 року у справі № 906/379/20 виправлено допущену описку в порядку статті 243 ГПК України без зміни суті рішення виключно в частині найменування інформаційно-пошукової системи із подальшим викладенням абзацу у редакції, що враховує виправлення.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з прийнятими рішенням та ухвалою, відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 13 травня 2020 року та ухвалу від 09 червня 2020 року у справі № 906/379/20 та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

3.2. В обґрунтування доводів апеляційної скарги звертає увагу на порушення місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права.

3.3. Порушення норм процесуального права полягає в тому, що відповідно до п.п.1, 3, 7 частини 2 статті 129 Конституції України, п.п. 2, 4, 10 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; розумні строки розгляду справи судом.

3.3.1. Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», розділ X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4, згідно з яким під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

3.3.2. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» продовжено на всій території України дію карантину до 31 липня 2020 року.

3.3.3. Станом на день постановлення рішення та ухвали суду на території України продовжено дію карантину до 31 липня 2020 року.

3.3.4. Апелянт вважає, що рішення та ухвала суду постановлені без отримання відзиву на позов та без участі представника відповідача з порушенням норм права, які надають право надати відповідні докази та заперечення, щодо предмету спору.

3.4. Порушення норм матеріального права полягає в тому, що в частині 1 статті 693 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

3.4.1. Частиною 3 статті 538 ЦК України визначено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

3.4.2. Відповідно до умов Договору купівлі-продажу № 02-01-Ж-ЧП від 14.02.2018 року та Специфікації № 1 ПП «Сузір`я» повинно було попередньо сплатити 20% від суми товару до 14.02.2018 року. Однак даний обов`язок не виконало, а тому до відповідача позивач має право пред`явити претензії згідно вимог статті 538 ЦК України, а не нараховувати пеню та % річні.

3.4.3. Крім того як Специфікація № 1 не могла бути виконана вчасно з тих підстав, що в Специфікації від 14.02.2018 року зазначений строк оплати до 14 лютого 2018 року.

3.4.4. Таким чином відповідач фізично не мав змоги виконати дані умови так як строк оплати сплив 14 лютого 2018 року, ще до підписання зобов`язань.

3.4.5. В статті 663 ЦК України вказується на те, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

3.4.6. Як із змісту Договору купівлі-продажу так і із специфікацій встановити дату поставки товару покупцем неможливо встановити із-за того, що в Договорі взагалі ніяких строків, щодо поставки товару, не зазначено, а в Специфікаціях 1, 2, 3, 4, 5, 6 вказується на те, що термін поставки товару відповідає видатковій накладній.

3.4.7. В статті 655 ЦК України чітко вказується на те, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Таким чином договір купівлі-продажу повинен чітко визначати як для продавця так і покупця строки поставки товару та оплату за товар.

3.4.8. В даному випадку, а саме як в Договорі так і Специфікаціях строки встановлені лише для покупця, ПП «Сузір`я», а будь яких строків для продавця не вказано, а тому нараховані позивачем пеня та % річних безпідставно.

3.4.9. За цих обставин апелянт вважає, що позовні вимоги щодо стягнення пені та % річних з ПП «Сузір`я» задоволенню не підлягають.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. На адресу суду апеляційної інстанції від ТОВ "Поділляагрозахист" надійшов відзив на апеляційну скаргу.

4.1.1. ТОВ "Поділляагрозахист" заперечує проти змісту та вимог апеляційної скарги, вважає рішення ухвалене Господарським судом Житомирської області 13,05,2030 року таким, що прийняте з додержанням норм матеріального і процесуального права. Просить суд, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. Також, керуючись ч. 4 ст. 263, ч. 12 ст. 270 ГПК України, просить суд розглядати справу за його відсутності на підставі наявних у суду матеріалів.

4.2. Також на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке було задоволене. Проведення відеоконференції доручено Брусилівському районному суду. Зазначено в ухвалі суду апеляційної інстанції, що у Брусилівському районному суді буде приймати участь представник апелянта ПП «Сузір`я».

4.2.1. У визначений день та час представник апелянта ПП «Сузір`я» в Брусилівський районний суд не з`явився, про що було повідомлено відповідальною особою за проведення відеоконференції районного суду.

4.3. До початку розгляду даної апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства "Сузір`я" на рішення Господарського суду Житомирської області від 13.05.2020 та на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 09.06.2020 у справі № 906/379/20 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував норми матеріального та процесуального права, висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

6.1.1. Норми матеріального права:

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про судовий збір".

6.1.2. Норми процесуального права:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті. Обставини справи.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Щодо оскарження ухвали Господарського суду Житомирської області від 09.06.2020 у справі № 906/379/20.

7.2.1. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 09.06.2020 у справі № 906/379/20 виправлено описку в другому абзаці 5 сторінки повного тексту рішення від 13 травня 2020 у справі № 906/379/20.

7.2.2. Виправлення стосується лише уточнення найменування інформаційно-пошукової системи, за допомогою якої здійснено розрахунок пені та відсотків річних.

7.2.3. У повному тексті постанови зроблено посилання на інформаційно-пошукову систему "Ліга:Закон".

7.2.4. Оспорюваною ухвалою уточнено, що розрахунок пені та річних проведений за допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство".

7.2.5. У зв`язку із цим 2 абзац 5 сторінки повного тексту рішення від 13 травня 2020 у справі № 906/379/20 викладений у наступній редакції: "Перевіривши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Законодавство" розрахунок нарахувань пені та річних за зобов`язаннями по специфікаціях № 2 від 15.02.2018, № 4 від 07.05.2018, № 5 від 29.05.2018 та № 6 від 30.05.2018, з урахуванням здійснених відповідачем проплат та вимог законодавства, суд вважає, що правомірним є нарахування пені в сумі 103439,70грн та річних в сумі 94211,11 грн, зокрема нарахованих:

- по специфікації № 2 від 15.02.2018 - 26561,68грн пені та 18445,61 грн % річних;

- по специфікації № 4 від 07.05.2018 - 729,86грн пені та 506,85 грн % річних,

- по специфікації № 5 від 29.05.2018 - 3672,90грн. пені та 3377,84 грн % річних,

- по специфікації № 6 від 30.05.2018 - 399,61грн. пені та 366,96 грн % річних".

7.2.6. Будь-яких інших виправлень у рішення Господарського суду Житомирської області від 13 травня 2020 у справі № 906/379/20 не вносилося.

7.3. Щодо оскарження рішення Господарського суду Житомирської області від 13.05.2020 у справі № 906/379/20.

7.3.1. Як вбачається із матеріалів справи 14.02.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділляагрозахист" (продавець/позивач) та Приватним підприємством "Сузір`я" (покупець/відповідач) укладено договір купівлі-продажу №02-01-Ж-ЧП (надалі по тексту постанови також Договір)

7.3.2. За умовами Договору (п.1.1.) продавець зобов`язався передати, а покупець зобов`язався прийняти та сплатити вартість агрохімічної продукції, продукції виробничого призначення (засобів захисту рослин), іменованих у подальшому Товар, відповідно до умов даного договору (додатків та специфікацій до нього).

7.3.3. За умовами п. 1.2. Договору, поставляється виключно Товар, що дозволений до використання на території України. Конкретний асортимент Товару, кількість, ціна, загальна вартість, строк поставки та у мови оплати Товару наведені в Специфікаціях до даного Договору та/або видаткових накладних. У випадку розбіжності даних у Специфікаціях щодо найменування, кількості і ціни Товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній, перевагу має видаткова накладна (п.1.2 договору).

7.3.4. В силу положень п.1.4. Договору, загальна сума договору складається із суми вартості Товару за всіма специфікаціями та/або видатковими накладними (якщо Товар був відпущений без укладення Специфікації), підписаними в рамках цього договору які є його невід`ємною частиною, з урахуванням зміни ціни у спосіб передбачений п.3.3. Договору.

7.3.5. Конкретний асортимент, кількість та строк поставки товару наведений в специфікаціях до даного договору (п.4.1 Договору).

7.3.6. Наявними в матеріалах справи видатковими та товарно-транспортними накладними підтверджено, що позивач, на виконання умов договору і додатків (специфікацій №№1-6), здійснив поставку товару на суму 1270076,32грн (а.с.20, 21, 26, 27, 32, 33, 37, 41, 45).

7.3.7. Видаткові і товарно-транспортні накладні підписані та скріплені печатками обох сторін без жодних зауважень.

7.3.8. За умовами п.3.1. Договору, Товар по даному Договору продається на умовах здійснення часткової передоплати та/або товарною кредиту (відстрочення кінцевого розрахунку). Умови оплати відповідної партії Товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікаціях до Договору.

7.3.9. Оплата вартості Товару проводиться покупцем у безготівковій формі в гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця (п.3.2 Договору).

7.3.10. Проставленням свого підпису на видатковій накладній покупець засвідчує факт отримання ним відповідної кількості товару (п.3.8 договору).

7.3.11. Специфікаціями №№1-6 встановлено різні порядок та умови оплати.

7.3.12. Так, згідно специфікації №1 від 14.02.2018 (поставка на суму 441314,28грн) оплата мала бути здійснена наступним чином:

- попередня оплата в розмірі 20% - до 14.02.2018;

- оплата залишку несплаченої вартості в розмірі 80% - до 31.10.2018.

7.3.13. Згідно специфікації №2 від 15.02.2018 (поставка на суму 747658,68грн) оплата мала бути здійснена на умовах товарного кредиту: в розмірі 100% - до 31.10.2018.

7.3.14. Згідно специфікації №3 від 03.05.2018 (поставка на суму 31402,08грн) оплата мала бути здійснена на умовах товарного кредиту: в розмірі 100% - до 30.11.2018.

7.3.15. Згідно специфікації №4 від 07.05.2018 (поставка на суму 20000,04грн) оплата мала бути здійснена на умовах товарного кредиту: в розмірі 100% - до 01.12.2018.

7.3.16. Згідно специфікації №5 від 29.05.2018 (поставка на суму 26790,76грн) оплата мала бути здійснена на умовах товарного кредиту: в розмірі 100% - до 30.11.2018.

7.3.17. Згідно специфікації №6 від 30.05.2018 (поставка на суму 2910,48грн) оплата мала бути здійснена на умовах товарного кредиту: в розмірі 100% - до 30.11.2018.

7.3.18. Відповідач здійснив оплату за отриманий товар, що підтверджується наявними у справі копіями меморіальних ордерів (а.с.22, 28, 29, 34, 38, 42, 46).

7.3.19. При цьому суд встановив, що відповідач свій обов`язок по оплаті отриманого товару виконав з порушенням визначених Договором та специфікаціями строків, сплативши 170000,00грн 11.02.2019, 700000,00грн 06.12.2018, 47658,68грн 21.12.2018, 51402,12грн 10.01.2019, 109701,24грн 19.04.2019.

7.3.20. Згідно акту №1 про зарахування зустрічних однорідних вимог, 61% заборгованості у розмірі 271314,28грн по специфікації №1 погашено 23.12.2019 (а.с.23).

7.4. За несвоєчасне здійснення розрахунків за Договором позивачем нараховано для відповідача пеню та відсотки річних.

7.4.1. Відповідно до наявного розрахунку у тексті позовної заяви, позивачем здійснено розрахунок пені та річних за кожною окремою підписаною сторонами специфікацією та становить 199092,60грн.

7.4.2. Згідно з п. 5.4 договору, за порушення строків оплати, встановлених договором та/або специфікаціями до нього, покупець у випадку прострочення виконання зобов`язання щодо своєчасної оплати Товару сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день простроченого платежу.

7.4.3. Відповідно до п.5.5 Договору, сторони прийшли до згоди щодо зміни розміру процентної ставки, передбаченою частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України і встановили її в 25 % річних від несплаченої загальної вартості Товару протягом 90 календарних днів з дати, коли товар повинен бути сплачений покупцем (відповідно до специфікації до договору) та 48% річних від несплаченої ціни товару з дати закінчення 90 календарних днів до дня повної оплати.

7.5. Оскільки в добровільному порядку відповідач відмовився сплатити нараховану пеню та відсотки річних, позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

7.6. За результатами розгляду позовних вимог, місцевим господарським судом прийнято рішення про їх часткове задоволення з підстав, наведених у пунктах 2.1.-2.2. цієї постанови.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, відхилення доводів апелянта.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши доводи і обґрунтування апеляційної скарги, заперечення (відзиву) на апеляційну скаргу, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення та ухвалу суду першої інстанції у даній справі без змін, виходячи з наступного.

8.2. З матеріалів справи вбачається, що правовідносини між сторонами виникли на підставі Договору купівлі-продажу №02-01-Ж-ЧП від 14.02.2018 (а.с. 15-17).

8.3. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

8.4. Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

8.5. Аналогічна норма закріплена і в статті 526 Цивільного кодексу України.

8.6. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

8.6.1. В силу частин 1 та 2 статті 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

8.7. Як встановлено судом апеляційної інстанції (пункти 7.3.18.-7.3.20. цієї постанови) при виконанні основного зобов`язання відповідачем, як покупцем Товару, допущено прострочення у його оплаті.

8.8. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

8.9. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

8.10. Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

8.11. У Договорі сторони передбачили застосування відповідальності у вигляді нарахування та стягнення пені за порушення зобов`язання (пункт 7.4.2. цієї постанови).

8.12. Згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

8.13. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

8.14. Також умовами Договору сторони передбачили застосування відповідальності за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у формі нарахування річних у розмірі іншому, ніж три проценти з урахуванням положень частини 2 статті 625 ЦК України (пункт 7.4.3. цієї постанови).

8.15. В силу ч. 2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8.16. У розрахунку позовних вимог позивач нарахував (в загальному) для відповідача 104257,46грн. пені та 94835,14грн. процентів річних.

8.17. Суд першої інстанції перевірив правильність нарахування позивачем пені та процентів річних за зобов`язаннями по специфікаціях №1 від 14.02.2018 та №3 від 03.05.2018 та встановив, що вони проведені арифметично вірно та з урахуванням умов Договору і вимог чинного законодавства.

8.18. Судом апеляційної інстанції здійснено власний перерахунок нарахованої пені в сумі 70837,37грн та процентів річних в сумі 70653,52грн за прострочку сплати за зобов`язаннями по специфікації №1 від 14.02.2018, а також пені в сумі 1238,88грн, процентів річних в сумі 860,33грн за прострочку сплати за зобов`язаннями по специфікації №3 від 03.05.2018, та встановлено, що він проведений правомірно.

8.19. В то й же час при нарахуванні пені та процентів річних за прострочку сплати за зобов`язаннями по специфікації №2 від 15.02.2018, №4 від 07.05.2018, №5 від 29.05.2018 та №6 від 30.05.2018 позивач не вірно визначив початок періодів їх нарахування, оскільки зазначені ним дати проведення платежів не відповідають вказаним у меморіальних ордерах.

8.20. Окрім того, при нарахуванні пені та процентів річних за зобов`язаннями по специфікації №4 від 07.05.2018, позивач не врахував вимоги ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

8.20.1. При перевірці розрахунків позивача суд також враховує положення ч.1 ст.253 ЦК України, відповідно до якої перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

8.20.2. У даному випадку обрахунок пені і процентів річних слід здійснювати з наступної дати після дати фактичних проплат.

8.20.3. Зазначене кореспондується із положеннями п.1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань".

8.20.4. За результатами проведеного перерахунку нарахованих сум пені та процентів річних по специфікації №2 від 15.02.2018, №4 від 07.05.2018, №5 від 29.05.2018 та №6 від 30.05.2018 правомірним є нарахування пені за несвоєчасне проведення відповідачем розрахунків по оплаті товару в загальній сумі 103439,70грн та процентів річних в загальній сумі 94211,11грн.

8.20.5. У стягненні 817,76грн пені та 624,03грн процентів річних слід відмовити, як безпідставно нарахованих.

8.21. У апеляційній скарзі апелянт, звертаючи увагу на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зазначає, що позов розглянутий без поданого відзиву відповідача та без його участі під час запровадженого карантину.

8.21.1. Із матеріалів справи вбачається, що провадження у справі №906/379/20 відкрито ухвалою (а.с.57-58) Господарського суду Житомирської області 14.04.2020.

8.21.2. В ухвалі суд першої інстанції роз`яснив відповідачу його право на подачу відзиву на позов, встановив строк подачі, порядок надіслання копії для позивача. Для позивача його право на подачу відповіді на відзив.

8.21.3. Обов`язкової участі представників сторін у судовому засіданні ухвала не містить.

8.21.4. Копія ухвали надіслана сторонам, яку, зокрема, відповідач отримав 23.04.2020 (а.а.60).

8.21.5. Відзив на позов відповідач мав подати не пізніше 08.05.2020.

8.21.6. Своїм правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

8.21.7. В силу приписів частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

8.22. Що стосується доводів апелянта про порушення судом першої інстанції при прийнятті оспорюваного рішення норм матеріального права, то вони спростовуються пунктами 8.4.-8.20. цієї постанови.

8.23. Аналогічні доводи апеляційної скарги апелянт в частині порушення місцевим господарським судом норм процесуального права застосовує і до оспорюваної ухвали Господарського суду Житомирської області від 09 червня 2020 року у справі № 906/379/20 (пункт 3.3.4. цієї постанови).

8.23.1. Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 09 червня 2020 року у справі № 906/379/20 виправлено допущену описку в порядку статті 243 ГПК України без зміни суті рішення виключно в частині найменування інформаційно-пошукової системи із подальшим викладенням абзацу у редакції, що враховує таке виправлення.

8.24. Інших доказів в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом не подано.

8.25. За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

8.25.1. В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

8.25.2. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

8.25.3. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

8.25.4. Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.26. Рішенням Господарського суду Житомирської області від 13 травня 2020 року у справі № 906/379/20 та ухвала Господарського суду Житомирської області від 09 червня 2020 року у справі № 906/379/20 ґрунтуються на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору.

8.27. Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції - Господарський суд Житомирської області ухвалив рішення від 13 травня 2020 року у справі № 906/379/20 з додержанням норм матеріального і процесуального права та постановив ухвалу від 09 червня 2020 року у цій же справі із додержанням норм процесуального права.

8.28. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції при ухваленні рішення та постановленні ухвали та не можуть бути підставою для їх скасування або зміни.

8.29. За таких обставин апеляційну скаргу Приватного підприємства "Сузір`я" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Житомирської області від 13 травня 2020 року у справі № 906/379/20 та ухвалу Господарського суду Житомирської області від 09 червня 2020 року у справі № 906/379/20 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваних процесуальних рішень.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи, Приватне підприємство "Сузір`я" за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 13 травня 2020 року у справі № 906/379/20 сплатило квитанцією №34 від 07.08.2020 судовий збір у розмірі 4479,60 грн.

10.2. За подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 09 червня 2020 року у справі № 906/379/20 апелянт сплатив квитанцією №35 від 07.08.2020 судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

10.3. Судовий збір сплачений в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір" з урахуванням ухвали Північно-західного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 у даній справі.

10.4. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.5. Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Сузір`я" від 14.07.20р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Житомирської області від 13 травня 2020 року у справі №906/379/20 залишити без змін.

Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 09.06.2020 у справі № 906/379/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/379/20 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "03" вересня 2020 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Тимошенко О.М.