УХВАЛА

м. Київ

31.08.2020Справа № 910/12792/20

Суддя Сівакова В.В. розглянувши матеріали заяви Державного підприємства "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Беркана Стіл" 133.791,69 грн

ВСТАНОВИВ:

26.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Державного підприємства "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Беркана Стіл" 133.791,69 грн за неналежне виконання договору купівлі-продажу № 130819Б/1 від 13.08.2019, з яких 106.848,00 грн основного боргу, пені у розмірі 19.446,33 грн та 7.497,36 грн - 7% штрафу.

31.08.2020 за вказаною заявою Господарським судом міста Києва був виданий судовий наказ за вимогою Державного підприємства "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Беркана Стіл" 106.848,00 грн основного боргу.

Дослідивши подану заяву в іншій частині - щодо вимог про стягнення з боржника пені та 7% штрафу за порушення строків поставки товару, суд приходить до висновку, що у цій частині заява про видачу судового наказу задоволенню не підлягає.

Положеннями ст. 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Отже, з аналізу вказаних норм закону слідує, що неустойка за своєю правовою природою є не грошовою заборгованістю за договором, а видом штрафних санкцій, яку сторона сплачує у разі невиконання/неналежного виконання свого зобов`язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Розглянувши подані заявником матеріали, суд зазначає, що в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги про стягнення пені та 7% штрафу, які за своєю правовою природою не є вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором та не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення пені у розмірі 19.446,33 грн та 7.497,36 грн - 7% штрафу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3 - 6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 147 - 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя -

УХВАЛИВ:

Відмовити Державному підприємству "Запорізький державний авіаційний ремонтний завод "МіГремонт" у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Беркана Стіл" 19.446,33 грн пені та 7.497,36 грн - 7% штрафу.

Ухвала набрала чинності 31.08.2020. Ухвала підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя В.В. Сівакова