СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2020 р. Справа №917/1737/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу відповідача - Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м.Горішні Плавні», (вх.№1574П/1-40) на рішення Господарського суду Полтавської області від 09.12.2019 року у справі №917/1737/19,

за позовом Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Комсомольської філії Акціонерного товариства «Полтаваобленерго», м.Полтава,

до Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м.Горішні Плавні»,

про стягнення 70721,57 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» в особі Комсомольської філії Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом про стягнення з Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м.Горішні Плавні» 70721,57 грн. пені за невиконання договірних зобов`язань. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов публічного договору про розподіл електричної енергії.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.12.2019 року у справі №917/1737/19 (суддя Семчук О.С.) позов задоволено частково.

Стягнуто з Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м.Горішні Плавні» на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» в особі Комсомольської філії Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» 52701,44 грн. пені та 1431,52 грн. судового збору.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм права, на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення Господарського суду Полтавської області від 09.12.2019 року по справі №917/1737/19 скасувати та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в позові повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивач незаконно розрахував пеню з 26 січня по 19 березня 2019 року, виходячи з обсягів, які позивач надав 5.10.2018 року до договору на постачання електричної енергії №1/4 від 20.10.2008 року, укладеного з ПАТ «Полтаваобленерго».

Скаржник вказує, що оператор системи розподілу ТОВ «Полтаваенергозбут» не мав права надавати позивачу обсяги, які були надані іншому підприємству - ПАТ «Полтаваобленерго» по іншому договору. Наразі виникла ситуація, коли позивач у позові вказує про порушення умов нового договору і посилається на додатки до нього, в той же час пеню нараховує на обсяги, які заявлені до іншого, не існуючого договору №1/4 від 20.10.2008 року. Крім цього, позивач надає до позову рахунки до сплати і акти виконаних робіт, суми в яких є різні. Наприклад, рахунок за лютий 2019 року на суму 1387713,60 грн., а за фактом згідно двосторонніх актів виконаних робіт - 890904,01 грн.

Вищевказане на думку відповідача свідчить про те, що позивач незаконно, без належного обґрунтування нарахував пеню за несвоєчасну попередню оплату в сумі 70721,57 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 року відкрито апеляційне провадження за скаргою відповідача, встановлено строк позивачу для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановлено учасникам справи строк на протязі якого вони мають право подати до суду клопотання, заяви та документи в обґрунтування своїх вимог і заперечень по справі. Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом було попереджено сторони, що апеляційна скарга буде розглядатися за правилами ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України без повідомлення учасників справи - за відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи з їх повідомленням (викликом).

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2020 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Дучал Н.М., для розгляду справи №917/1737/19 сформовано колегію суддів у складі головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В.

Згідно з ч.13 ст.8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Відповідно до ч.7 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Згідно з ч.2 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи повідомлень відділення зв`язку, копію ухвали суду від 30.06.2020 року отримано позивачем - 06.07.2020 року та відповідачем - 07.07.2020 року.

Клопотань від учасників справи про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням не надійшло.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

13.07.2020 року від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№6581), в якому зазначає, що згоден з рішенням господарського суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та законним, прийнятим при об`єктивному та повному досліджені всіх матеріалів справи, без порушення матеріального чи процесуального права, у зв`язку з чим просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи в суді першої інстанції - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 Господарського процесуального кодексу України, а також з урахуванням положень ч.2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм права при винесенні оскаржуваного рішення, а також проаналізувавши докази, котрі стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

29.12.2018 року відповідачем (споживачем) підписано заяву-приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії з 01.01.2019 року за особовим рахунком №212001/4, відповідно до якого позивач є оператором системи, який діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії, виданої постановою НКРЕКП від 16.11.2018 року №1442.

Позивач зазначає, що при подачі заяви-приєднання будь-яких заперечень щодо умов договору в цілому чи частково позивачу, як оператору системи розподілу, з боку відповідача не надходило. Оскільки договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - договір) є публічним договором приєднання, підписавши заяву-приєднання, споживши електроенергію та сплативши рахунок за розподіл електричної енергії, споживачем тим самим визнано умови договору.

На паперових носіях договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії не надавався.

Згідно листа оператора системи розподілу вих.№13-10-02/858 від 20.09.2019 року особовий рахунок споживача №212001/4 з лютого 2019 змінено на №21202014.

За умовами глави 2 договору оператор системи надає споживачу послуги з розподілу електричної енергії, а споживач оплачує за розподіл електричної енергії, згідно з умовами глави 5 договору та інші послуги оператора системи, згідно з додатком 4 «Порядок розрахунків».

Пунктами 5.2. та 5.3. договору вказано, що оплата послуг з розподілу електричної енергії за цим договором здійснюється на поточний рахунок оператора системи. Тариф (ціна) на послугу з розподілу електричної енергії та терміни оплати послуги зазначаються в додатку 4 «Порядок розрахунків».

Відповідно до пп. 8 п. 6.2. договору споживач зобов`язується у разі здійснення оплати за послугу з розподілу безпосередньо оператору системи здійснювати таку оплату у терміни передбачені додатком до цього Договору.

Згідно п. 1 додатку №4 до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (далі - додаток №4) обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 (один) календарний місяць.

Пунктом 7 додатку №4 визначено, що розрахунки за послуги з розподілу електричної енергії проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора системи.

Згідно п. 8 додатку №4 споживач, який згідно п. 5.4 договору оплачує послугу з розподілу безпосередньо оператору системи, здійснює на поточний рахунок оператора системи повну оплату вартості послуги з розподілу електричної енергії, заявленого на наступний розрахунковий період за формою попередньої оплати.

Попередня оплата здійснюється до 25 числа включно місяця, що передує розрахунковому, у розмірі повної оплати вартості послуги з розподілу очікуваного обсягу споживання електричної енергії на підставі отриманого у оператора системи рахунка, в якому зазначається кінцева дата його сплати.

Очікувані обсяги споживання електричної енергії визначаються оператором системи, згідно з наданою «Відомістю про обсяги очікуваного споживання електричної енергії споживачем» (п. 17 цього додатку) або згідно з п. 2.4.3 ПРРЕЕ.

До 20-го числа місяця, що передує розрахунковому, споживач має право скоригувати обсяги очікуваного споживання електричної енергії на наступний розрахунковий період, шляхом направлення оператору системи письмового повідомлення про це, або на наступні розрахункові періоди до кінця поточного року, шляхом направлення з супроводжувальним листом оновленої «Відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії споживачем», в якій зазначаються дані лише з наступного розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок за минулий розрахунковий період здійснюється споживачем на підставі виставленого оператором системи рахунка відповідно до даних про покази засобів обліку, які фіксуються у терміни та способи, передбачені договором.

Якщо сума передоплати перевищує вартість фактичних послуг з розподілу електроенергії, різниця зараховується в рахунок наступних платежів.

За підсумками розрахункового місяця оператор системи оформляє та направляє (надає) споживачу акт про прийняття-передавання наданої послуги з розподілу електричної енергії.

Позивач зазначає, що ним було враховано, що заявки на обсяги споживання електричної енергії у 2019 році подавалися відповідачем у 2018 році до договору №1/4 про постачання електричної енергії, який був укладений між позивачем та відповідачем 20.10.2008 року і діяв до 2019 року. На підтвердження вказаного позивачем надано копію листа відповідача вих.№2526 від 25.10.2018 року адресованого начальнику Комсомольської філії ПАТ «Полтаваобленерго» про планові обсяги постачання (договірні величини) електричної енергії до договору на постачання електричної енергії №1/4 від 20.10.2008 року.

Відповідно до п.9 додатку №4 остаточний розрахунок за послуги з розподілу електричної енергії, оформлений рахунком оператора системи, здійснюється протягом 5-ти робочих днів з дня отримання рахунка непобутовим споживачем, у разі якщо інше не зазначено в рахунку.

Пунктом 13 додатку 4 передбачено, що датою здійснення оплати є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок оператора системи.

У відповідності до п. 8.5. договору та п. 14 додатку №4 за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених додатком 4 до цього договору, споживач сплачує оператору системи пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати та три проценти річних від простроченої суми.

Позивач зазначає, що відповідно до умов договору, з 23.01.2019 року ним надавалися відповідачу рахунки на попередню оплату за послуги з розподілу електричної енергії, але споживач порушував терміни оплати таких рахунків.

Так позивачем надано копії рахунків на попередню оплату за послуги з розподілу електричної енергії:

- від 23.01.2019 року №Р212001/4 за лютий 2019 року на суму 1387713,60 грн., який містить відмітку представника споживача про отримання рахунку 23.01.2019 року;

- №АР21202014 за березень 2019 року на суму 1387713,60 грн., який містить відмітку представника споживача про отримання рахунку 06.03.2019 року;

- №АР21202014 за квітень 2019 року на суму 925142,40 грн., який містить відмітку представника споживача про отримання рахунку 05.03.2019 року;

- №АР21202014 за травень 2019 року на суму 477990,24 грн., який містить відмітку представника споживача про отримання рахунку 04.04.2019 року;

- №АР21202014 за червень 2019 року на суму 346928,40 грн., який містить відмітку представника споживача про отримання рахунку 06.05.2019 року;

- №АР21202014 за липень 2019 року на суму 346928,40 грн., який містить відмітку представника споживача про отримання рахунку 03.06.2019 року.

Крім цього, позивачем надано копії підписаних обома сторонами актів наданих послуг до договору: за лютий 2019 року на суму 890904,01 грн.; за березень 2019 року на суму 764392,97 грн.; за квітень 2019 року на суму 232959,31 грн.; за травень 2019 року на суму 157127,03 грн.; за червень 2019 року на суму 67500,59 грн.; за липень 2019 року на суму 50673,20 грн.

Також позивачем надано виписку з рахунку, згідно якої відповідачем сплачено: 28.01.2019 року - 1970425,88 грн. за січень 2019 року; 13.02.2019 року - 48177,78 грн. за лютий 2019 року; 20.02.2019 року - 169000,00 грн. за лютий 2019 року; 25.02.2019 року - 500000,00 грн. за лютий 2019 року; 19.03.2019 року - 200000,00 грн. за квітень 2019 року; 06.05.2019 року - 100000,00 грн. за травень 2019 року; 15.05.2019 року - 75000,00 грн. за червень 2019 року; 11.07.2019 року - 60000,00 грн. за липень - серпень 2019 року.

За порушення відповідачем строків внесення передоплати позивачем відповідно до п. 8.5 договору та п. 14 додатку №4 нараховано відповідачу пеню на загальну суму 70721,57 грн.

Позивачем виставлялися відповідачу рахунки на сплату пені (копії рахунків - в матеріалах справи), проте відповідачем пеня не сплачена.

Враховуючи вищевказане позивач звернувся до суду з позовом у даній справі про стягнення 70721,57 грн. пені.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до п. 2 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (зі змінами) укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання.

Пунктом 4 зазначеної постанови вказано, що договір розробляється оператором системи розподілу (далі - ОСР) на основі істотних умов, визначених Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2019 року №310, та типової форми, встановленої Правилами, і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР шляхом безпосереднього вручення персоналом ОСР або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС- коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком, який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднання, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднання терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Абзацом 1 пункту 2.1.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312 (далі - Правила роздрібного ринку електричної енергії, Правила, ПРРЕЕ) вказано, що договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Абзацом 2 пункту 2.1.6. ПРРЕЕ визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Тобто, підписавши заяву-приєднання відповідач приєднався до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, який розмішений на сайті АТ «Полтаваобленерго», та копія якого міститься в матеріалах справи.

Умовами договору передбачено внесення споживачем передоплати вартості послуг з розподілу електричної енергії на наступний розрахунковий період до 25-го числа включно місяця, що передує розрахунковому (п. 8 додатку №4 до договору).

При цьому розмір передоплати розраховується з розміру очікуваного обсягу споживання електроенергії, який відповідно до п.8 додатку №4 до договору визначається оператором системи згідно з наданою споживачем відомістю про обсяги очікуваного споживання електричної енергії споживачем або згідно п. 2.4.3 ПРРЕЕ.

Форма відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії споживачем вказана у п. 17 додатку №4 до договору.

Відповідно до п. 2.4.3 ПРРЕЕ відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються всіма споживачами (крім побутових) оператору системи у термін, обумовлений договором, у порядку, встановленому Кодексом систем розподілу.

Щодо об`єктів побутових споживачів, а також у разі ненадання непобутовим споживачем зазначених відомостей про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом у встановлений договором термін розмір очікуваного споживання електричної енергії на наступний рік визначається оператором системи за фактичними обсягами споживання у відповідних періодах поточного року, що минули, та у відповідних періодах минулого року, які відповідають майбутнім періодам поточного року.

У матеріалах справи відсутні відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії споживачем, форма яких вказана у п. 17 додатку №4 до договору.

Позивачем при виставленні відповідачу рахунків на попередню оплату була врахована заявка відповідача на обсяги споживання електричної енергії у 2019 році, яка була подана у листопаді 2018 року (вих.№2526 від 25.10.2018 року) по договору №1/4 про постачання електричної енергії, який діяв між сторонами до кінця 2018 року.

При цьому, відповідач виставлені позивачем рахунки на передоплату отримував і частково оплачував, заперечень щодо вказаних у рахунках сум передоплати відповідач позивачу не надавав.

Крім цього, у підписаній відповідачем заяві-приєднанні, вказано про приєднання споживача до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії. Також відповідач у червні 2019 року направляв позивачу корегування обсягів очікуваного споживання електричної енергії.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що вищевказані обставини в сукупності свідчать про те, що відповідач, як і позивач, вважали, що подані по договору №1/4 обсяги очікуваного споживання електричної енергії на 2019 рік є чинними для договору про розподіл електричної енергії. При цьому, вчинення відповідачем дій по оплаті і відсутність заперечень опосередковано та конклюдентно свідчить про згоду відповідача з відповідними діями позивача і наявністю в нього обов`язку по здійсненню оплати у відповідному розмірі та строки.

Не погоджується суд із твердженням відповідача стосовно того, що розподіл електроенергії позивач здійснює по обсягах, які йому надає ТОВ «Полтаваенергозбут», оскільки вказане спростовується п. 8 додатку №4 до договору, згідно якого відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії подаються саме споживачем.

Так, судом встановлено, що передоплата вартості послуг з розподілу електричної енергії відповідачем вносилася несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим позивачем правомірно з урахуванням приписів чинного законодавства, умов договору і наявних між сторонами правовідносин, нарахував відповідачу пеню за невнесення сум передоплати відповідно до п. 8.5. договору та п. 14 додатку №4.

Судом першої інстанції перевірено наданий позивачем розрахунок пені та встановлено, що позивачем безпідставно нараховано пеню на прострочену суму передоплати за березень 2019 року, оскільки рахунок на суму передоплати у розмірі 1387713,60 грн. за березень 2019 року був виписаний позивачем лише 06.03.2019, тобто відповідач не міг оплатити вказаний рахунок вчасно (до 25.02.2019 року).

Також судом встановлено, що позивач неправомірно нарахував пеню на суму передоплати за квітень 2019 року у розмірі 925142,40 грн. за період з 26.03.2019 року по 31.03.2019 року, оскільки з матеріалів справи вбачається здійснення відповідачем оплати в сумі 200000,00 грн. 19.03.2019 року (згідно призначення платежу - попередня оплата за квітень 2019 року). Тобто, у вказаний період сума боргу з передоплати становила 725142,40 грн. і саме на цю суму слід нараховувати пеню за вказаний період.

При цьому, позивач неправомірно зараховує вказану суму оплати 200000,00 грн. в оплату заборгованості за послуги надані в березні 2019 року.

Так, відповідно до п.15 додатку №4 до договору у разі відсутності у банківських платіжних документах споживача у реквізиті призначення платежу посилань на період (рахунок), за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду згідно рахунку, ці кошти, перераховані споживачем за надані послуги, оператор системи зараховує як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Оскільки згідно наданої позивачем виписки відповідач вказав призначення платежу під час оплати 200000,00 грн. 19.03.2019 року (попередня оплата за квітень 2019 року) позивач не мав права зараховувати вказаний платіж в рахунок погашення заборгованості за інший період.

Так само позивач неправомірно нарахував пеню на суму передоплати за червень 2019 року за період з 28.05.2019 року по 31.05.2019 року на суму передоплати 92514,24 грн., оскільки з матеріалів справи вбачається здійснення відповідачем оплати в розмірі 75000,00 грн. 15.05.2019 року (згідно призначення платежу - попередня оплата за червень 2019 року). Тобто, у вказаний період сума боргу з передоплати становила 17514,24 грн. і саме на цю суму слід нараховувати пеню за вказаний період.

В іншій частині розрахунок пені здійснений позивачем є правомірним та арифметично вірним.

З врахуванням викладеного, судом першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, здійснено перерахунок суми пені та встановлено, що стягненню підлягає пеня у розмірі 52701,44 грн., а в іншій частині стягнення пені позов задоволенню не підлягає.

Щодо посилань скаржника на справу №917/1800/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтаваенергозбут» до Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м. Горішні Плавні» про стягнення 53965,21 грн. пені за несвоєчасну попередню оплату активної електроенергії за період з 22.03.2019 року по 31.08.2019 року і що у випадку задоволення позову у цій справі, позовні вимоги у справі №917/1737/19 виявляться безпідставними, то колегія суддів зазначає наступне.

По-перше, суб`єктний склад у цих двох справам частково співпадає, а твердження, що позовні вимоги у справі №917/1737/19 виявляться безпідставними є припущенням. По-друге, станом на момент розгляду справи №917/1737/19 будь-якого рішення у справі №917/1800/19 не було як і не було у суду першої інстанції правових підстав для зупинення провадження у справі, оскільки заявником не доведено та необґрунтовано, що в межах справи №917/1800/19 будуть встановлені обставини за ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом по даній справі всупереч приписів ст. 73, 74, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України не доведено факту, а також не надано належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження своєї позиції по справі і належного виконання умов договору у встановленому порядку та розмірі.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів звертає увагу, що аргументи були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржене рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Хаджинастасиу проти Греції», «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації»).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв`язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм права. Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки колегії суддів, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача - Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м.Горішні Плавні» не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення Господарського суду Полтавської області від 09.12.2019 року у справі №917/1737/19 має бути залишене без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 13, 74, 76-79, 126, 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго» м.Горішні Плавні» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 09.12.2019 року у справі №917/1737/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.С. Хачатрян

Суддя О.В. Ільїн

Суддя В.В. Россолов