ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02 вересня 2020 року Справа № 903/878/17

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за первісним позовом Фізичної особи-підприємця Колєсова Михайла Георгійовича

до відповідача: Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам"

про стягнення 101746,68 грн,

та зустрічним позовом Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Колєсова Михайла Георгійовича

про визнання недійсним договору,

за участю представників-учасників справи:

від позивача за первісним позовом, відповідача за зустрічним позовом: Колєсов М. Г.;

від відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом: Саюк С. П., директор з правових питань.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

В с т а н о в и в:

Господарським судом Волинської області розглядається первісний позов ФОП Колєсова М. Г., з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 20.05.2020, до Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" про стягнення 101746,68 грн, з них 37073,62 грн заборгованості за надані юридичні послуги, 27817,25 грн - процентів річних, 30649,63 грн - пені, 6206,18 грн інфляційних нарахувань та зустрічний позов - ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" до ФОП Колєсова Михайла Георгійовича про визнання недійсним договору № 03/15 від 16.11.2015, укладеного між ФОП Колєсовим М. Г. та ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам".

Первісний позов обґрунтований невиконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати наданих юридичних послуг згідно договору № 03/15 від 16.11.2015, на суму боргу згідно п.4.1 нараховано пеню та 20% річних, на підставі ст. 625 ЦК України - інфляційні втрати.

Обґрунтовуючи зустрічний позов, позивач за зустрічним позовом посилається на те, що оспорюваний договір, на підставі якого позивач за первісним позовом просить стягнути заборгованість, є підробленим, а саме, виготовлений та підписаний ОСОБА_2. та Колєсовим М.Г. після звільнення ОСОБА_2 з посади директора. Тобто, даний договір підписаний неуповноваженою особою, а тому підлягає визнанню недійсним на підставі ч.2, 3 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ст. 207 ЦК України, відповідно до яких особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 17.11.2017 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 12.12.2017; ухвалою суду від 12.12.2017 прийнято зустрічний позов та об`єднано його для спільного розгляду з первісним позовом та відкладено розгляд справи на 15.01.2018 (суддя Слободян О. Г.).

15.01.2020 відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом через відділ документального забезпечення та контролю подав відзив на позовну заяву № 15/01/18/1 від 15.01.2018 в якому вимоги позивача за первісним позовом заперечує, вважає його безпідставним, при цьому вказує, що договір на підставі якого позивач просить стягнути з відповідача кошти є підробленим, жодних договорів між сторонами по справі про надання юридичних послуг не укладалося, ніяких послуг не надавалось; вказує, що позивач був працівником підприємства до квітня 2014, після звільнення на його місце був прийнятий син - ОСОБА_3 , який звільнений 09.11.2016; по взаємній згоді з директором Колєсов М. Г. замість свого сина безоплатно представляв інтереси відповідача в суді, оскільки його син ОСОБА_3 отримував заробітну плату на підприємстві.

15.01.2018 відповідач за зустрічним позовом, через відділ документального забезпечення та контролю подав відзив на зустрічний позов в якому просить відмовити в його задоволенні, при цьому вказує, що твердження позивача за зустрічним позовом, що договір про надання юридичних послуг від 16.11.2015 був підписаний неповноважною особою, бувшим директором підприємства ОСОБА_2 після його звільнення з посади директора не відповідає дійсності, оскільки з матеріалів наданих позивачем вбачається, що ОСОБА_2 займав посаду директора підприємства з 04.11.2015 по 27.10.2016, доказів того, що договір про надання юридичних послуг був підписаний директором після звільнення його з посади позивач не надав, а звернення до правоохоронних органів із заявою про підробку договору та внесення цієї заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є належним доказом недійсності правочину.

Ухвалою суду від 15.01.2018 у зв`язку з набранням чинності Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII, справу вирішено розглядати за правилами позовного провадження зі стадії підготовчого провадження та призначено підготовче засідання на 14.02.2018; ухвалою суду від 14.02.2018 провадження у справі зупинено до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру судових розслідувань за №0000070 від 04.12.2017р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України; ухвалою суду від 16.11.2018 провадження у справі №903/878/17 поновлено та призначено підготовче засідання на 27.11.2018; ухвалою суду від 27.11.2018 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 13.12.2018; ухвалою суду від 13.12.2018 повідомлено відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом - ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" про відкладення розгляду справи по суті на 09.01.2019 (суддя Слободян О. Г.).

Згідно з довідкою про неможливість проведення судового засідання від 09.01.2019 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Слободян О.Г., судове засідання, що було призначене на 09.01.2019 року на 10год. 30хв. не відбулось.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Волинської області №01-4/2 від 09.01.2019р. призначено автоматизований перерозподіл даної справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.01.2019, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Слободян О.Г. та закінченням строку розгляду справи, справу розподілено судді Костюк С.В.

Ухвалою суду від 10.01.2019 суддею Костюк С.В. справу №903/878/17 прийнято до провадження.

Ухвалою суду від 10.01.2019 зупинено провадження у справі № 903/878/17 за первісним позовом фізичної особи-підприємця Колєсова Михайла Георгійовича до Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" про стягнення 47848 грн. 68 коп. та зустрічним позовом Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" приватного підприємства "Універсам" до фізичної особи-підприємця Колєсова Михайла Георгійовича про визнання недійсним договору до повернення матеріалів даної справи до Господарського суду Волинської області.

Як слідує з даної ухвали підставою зупинення провадження у справі був лист Північно - західного апеляційного господарського суду за вх. № 01-119/19 від 02.01.2019 про витребування даної справи у зв`язку з надходженням від ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Волинської області від 14.02.2018.

Матеріали даної справи згідно листа господарського суду Волинської області вих. № 01-20/903/878/17/164/19 від 10.01.2019 були надіслані Північно - західному апеляційному господарському суду, який 22.02.2019 направив справу до Верховного суду.

Справа № 903/878/17 повернулась з Верховного суду до Господарського суду Волинської області 26.03.2019, а 27.03.2019 за вих. № 01-20/903/878/17/1790/19 була надіслана Північно - західному апеляційному господарському суду згідно запиту № 903/878/171336/19 від 18.03.2019, 10.04.2019 вх. № 01-122/109/19 зазначена справа повернулась до господарського суду з апеляційного суду; 17.04.2019 за вих. № 01-19/903/878/17/2186/19 Господарський суд Волинської області на виконання листа Північно - західного апеляційного господарського суду № 01-24/903/878/17/1721/19 від 11.04.2019, справу направив Касаційному господарському суду у складі Верховного суду України; 20.06.2019 вх. № 01-120/72/19 справа повернулась до господарського суду Волинської області; 24.06.2019 вих. № 01-20/903/878/17/3383/19 матеріали справи направлено до Північно - західного апеляційного господарського суду на запит № 903/878/17/2364/19 від 28.05.2019; 30.07.2019 справа повернулась до господарського суду вх. № 01-122/194/19, 01.08.2019 на виконання листа Північно - західного апеляційного господарського суду № 01-24/903/878/17/3485 від 30.07.2019 справу направлено Касаційному господарському суду у складі Верховного суду України; 07.10.2019 вх. № 01-120/120/19 справа повернулась до господарського суду Волинської області, а 08.10.2019 направлена до апеляційного суду на запит № 903/878/17/3980/19 від 04.09.2019; згідно листа апеляційного суду від 22.10.2019 № 01-19/903/878/17/4725/19 справа направлена до Верховного суду України; 24.01.2020 вх. № 01-120/20/20 справа повернулась до господарського суду Волинської області; 27.01.2020 за вх. № 01-20/903/878/17492/20 матеріали справи направлено Північно - західному апеляційному господарському суду згідно запиту № 903/878/17/27/20 від 03.01.2020; 21.01.2020 на адресу господарського суду було повернуто матеріали справи, а 27.02.2020 на вимогу Північно - західного апеляційного господарського суду лист від 21.02.2020 № 01-24/903/878/17/1135/20 справа направлена до Верховного суду України; 14.04.2020 вх. № 01-120/45/20 матеріали справи повернулись до господарського суду.

Ухвалою суду від 12.05.2020 провадження у справі № 903/878/17 поновлено, підготовче засідання призначено на 26.05.2020; ухвалою суду від 26.05.2020 відкладено підготовче засідання на 23.06.2020, задоволено клопотання позивача за первісним позовом - витребувано у Іваничівського відділення поліції Горохівського відділу поліції ГУНП у Волинській області: висновок судового експерта за результатами технічної експертизи документа Договору № 03/15 від 16.11.2015, укладеного між Фізичною особою - підприємцем Колєсовим Михайлом Георгійовичем та ДП "Агрофірма Луга - Нова" ПП "Універсал" та постанову про закриття кримінального провадження № 0000070 від 04.12.2017; ухвалою суду від 23.06.2020 відкладено підготовче засідання на 08.07.2020, повторно витребувано матеріали з відділення поліції; ухвалою суду від 08.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.08.2020; згідно довідки про неможливість проведення судового засідання від 06.08.2020 судове засідання по справі № 903/878/17, призначене на 06.08.2020 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Костюк С. В. у відпустці; ухвалою суду від 10.08.2020 повідомлено сторін про розгляд справи по суті 18.08.2020; ухвалою суду від 18.08.2020 за клопотанням Колєсова М. Г. відкладено розгляд справи по суті на 02.09.2020.

Судом 02.09.2020 розглянуто клопотання ДП "Агрофірма Луга - Нова" ПП "Універсал" від 22.07.2020 про зупинення провадження у справі до проведення експертизи в порядку кримінального провадження № 0000070 договору № 03/15 про надання юридичних послуг від 16.11.2015 та додатку 1 до цього договору від 14.01.2016. Дане клопотання залишено судом без задоволення, оскільки підстави зупинення провадження у справі передбачені ст. 227 ГПК України і їх перелік є присічним.

В судовому засіданні 02.09.2020 позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом Колєсов М. Г. первісний позов підтримав, зустрічний позов заперечив; представник відповідача за первісним позовом, позивача за зустрічним позовом первісний позов заперечив, зустрічний позов підтримав.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши наявні у справі докази, заслухавши учасників справи, господарський суд встановив наступне.

По первісному позову предметом спору є стягнення з відповідача 101746,68 грн, з них 37073,62 грн заборгованості за надані юридичні послуги по договору № 03/15 від 16.11.2015, 27817,25 грн - процентів річних, 30649,63 грн - пені, 6206,18 грн інфляційних нарахування (а.с.10-11 т.1).

Згідно із п. 1.1 за даним договором ФОП Колєсов М. Г. (Юрист по договору) зобовязується надавати ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" (Підприємство по договору) юридичні послуги, а Підприємство прийняти їх та оплатити, послуги надаються на постійній основі з моменту укладення даного договору і до його припинення.

Відповідно до п.2.1 договору юрист за даним договором бере на себе виконання наступної правової (юридичної) роботи на користь Підприємства: надання керівництву підприємства юридичних консультацій, довідок, іншої інформації правового характеру, що стосується статутної діяльності підприємства, як в усному так і письмовому вигляді; вирішення інших питань правового характеру, що стосуються господарської діяльності Підприємства; розробка нових, та погодження запропонованих господарських договорів в межах господарської діяльності підприємства; сприяння в оформленні документів та актів майново-правового характеру; надання консультативної допомоги відділу кадрів (уповноваженим працівникам) підприємства з метою забезпечення дотримання трудового законодавства; надання консультативної допомоги посадовим особам підприємства у фінансових питаннях та питаннях бухгалтерського та податкового обліку з метою мінімізації витрат; представництво інтересів підприємства в судах, інших органах та установах та перед третіми особами на підставі довіреності, виданої директором підприємства; здійснювати юридичне керівництво та контроль над діяльністю штатного юрисконсульта підприємства; забезпечення послуг адвоката посадовим особам підприємства в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним Кодексом України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, на підставі окремих угод.

Згідно п. 2.2 договору Юрист зобов`язується: якісно та професійно виконувати роботу, передбачену п.2.1. даного Договору; не розголошувати комерційну таємницю Підприємства; на вимогу керівника Підприємства надавати поточну інформацію про свою роботу та письмовий звіт.

Відповідно до п. 2.3 договору Підприємство (в особі директора) має право: встановлювати положення, які уточнюють, деталізують функції та обов`язки Юриста; вимагати від Юриста інформації про хід справ та виконання доручень, що перебувають у його віданні.

По п. 2.4 договору Підприємство (в особі директора) зобов`язано: надавати необхідну інформацію та сприяння у виконанні Юристом своїх обов`язків за даним Договором; надавати довіреності юристу для представництва інтересів підприємства в судах та перед іншими особами; забезпечити на підприємстві наявність однієї штатної одиниці юрисконсульта для забезпечення поточної юридичної роботи на підприємстві та надання; своєчасно оплатити надані послуги відповідно до умов даного Договору.

Згідно п. 3.1 договору за виконання обов`язків, передбачених п.2.1 даного Договору Підприємство бере на себе зобов`язання оплачувати Юристу щомісячно мінімальну винагороду (платню), а за представництво інтересів Підприємства в судах також додаткову платню (винагороду), яка узгоджується в Додатках до даного Договору, що підписуються сторонами по закінченні визначеного сторонами періоду часу. Розмір додаткової платні за надані послуги залежить та коригується від об`єму замовленої та фактично виконаної роботи щодо представництва в судових справах і може змінюватися в залежності від якості виконання Юристом своїх обов`язків, а також у відсотковому відношенні від зекономлених коштів та прибутків Підприємством внаслідок наданих Юристом послуг за даним Договором.

Пунктом 3.1.1 договору передбачено, що мінімальний розмір щомісячної оплати Юриста становить 2 (два) розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законодавством України, діючим на момент надання послуг. Незалежно від встановлення в окремому Додатку до договору додаткового розміру платні за період роботи, або нескладення відповідного Додатку до договору, Юристу сплачується щомісячно мінімальний розмір узгодженої в даному пункті договору платні.

Згідно п. 3.2 договору оплата виконаних робіт (наданих послуг) в мінімальному розмірі (п.3.1.1) здійснюється щомісячно до 20 числа наступного за звітним (місяцем надання послуг), а випадку складення Додатків до договору щодо узгодження вартості додатково наданих послуг, то у 20-денний строк з дати складення відповідного Додатку до договору.

Пунктом 3.3 договору визначено, що оплата за надані послуги здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний банківський рахунок Юриста або готівкою з каси Підприємства.

Згідно із п. 6.1 договору цей Договір діє протягом року з моменту його укладення - до 16.11.2016 року. У разі відсутності звернення сторін договору про його припинення, дія Договору автоматично продовжується (пролонговується) на той самий строк та на тих самих умовах.

Договір зі сторони Юриста підписаний ФОП Колєсовим М. Г., зі сторони Підприємства директором ОСОБА_2 та Додатком № 1 від 14.01.2016 до договору № 03/15 від 16.11.2015 п.п. 3.1, 3.2 сторони узгодили в наступній редакції: «За надані Юристом юридичні послуги щодо представництва Підприємства в судах за період з 16 листопада 2015 року по 15 січня 2016 року підлягає до сплати додаткова (крім мінімальної) платня (винагорода) в сумі: 3000,00 грн. Оплата здійснюється в зв`язку із участю (представництвом) Юриста в розгляді судових справ господарського суду: № 924/741/14, 924/205/15, 903/682/15. Призначення платежу: За юридичні послуги зг.Договору № 03/15 від 16.11.2015 року (без ПДВ).

Заявою від 15.01.2018 позивач за первісним позовом повідомив про зміну статусу в зв`язку з припиненням з 27.05.2017 підприємницької діяльності (а.с.95 т.1).

При вирішенні первісного позову суд досліджує питання чи наявні правові підстави для стягнення з відповідача заборгованості за юридичні послуги по договору № 03/15 від 16.11.2015 та додатку № 1 до нього.

Як слідує з розрахунку позивача сума заборгованості за даним договором з врахуванням додатку № 1 до нього становить 37073,62 грн.

Відповідно до ч. ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 903 ЦК України).

Правовий аналіз наведених положень ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язку виконавця з надання певної послуги кореспондує обов`язок замовника з її оплати.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану господарюючого суб`єкта. Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню у бухгалтерському обліку.

Оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 05.07.2019 зі справи № 910/4994/18).

З огляду на принцип змагальності сторін, розподіл обов`язку доказування та подання доказів, на позивача, у даному випадку, покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме, надання юридичних послуг відповідачу на виконання умов Договору.

Так, за умовами договору (п.1.1) Юрист зобов`язався надати юридичні послуги Підприємству, а Підприємство прийняти їх та оплатити.

Водночас жодного доказу в підтвердження того, що Підприємство прийняло від Юриста надані юридичні послуги позивач суду не надав.

Як підставу підтвердження наданих послуг по договору № 03/15 від 16.11.2015 посилається на судові рішення, в яких брав участь по довіреності як представник Підприємства.

Дослідженням даних судових рішень (а.с.50-64 т.1) встановлено, що Колєсов М. Г. діяв по довіреності № 470 від 18.03.2015, № 1763 від 11.11.2015, тобто які видані Підприємством до моменту укладення договору № 03/15 від 16.11.2015, а тому дані докази не підтверджують надання юридичних послуг за договором згідно якого заявлено вимогу про стягнення заборгованості в сумі 37073,62 грн.

Оцінивши надані позивачем за первісним позовом докази, суд вважає, що ним не підтверджено жодним належним доказом надання юридичних послуг за договором № 03/15 від 16.11.2015, а відтак відмовляє повністю в стягненні заборгованості в сумі 37073,62 грн та нарахованих на неї 27817,25 грн - процентів річних, 30649,63 грн - пені, 6206,18 грн інфляційних.

Щодо вимоги ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" до ФОП Колєсова Михайла Георгійовича про визнання недійсним договору № 03/15 від 16.11.2015, укладеного між ФОП Колєсовим М. Г. та ДП "Агрофірма Луга-Нова" ПП "Універсам" з тих підстав, що даний договір підроблений, підписаний директором ОСОБА_2. після звільнення з роботи, а тому є недійсним в силу положень статей 203, 215 ЦК України (а.с.22-24 т.1), то суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За приписами статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як зазначалось вище спірний договір зі сторони Підприємства був підписаний директором ОСОБА_2., який діяв згідно Статуту, п. 7.5 якого передбачено, що директор Підприємства організовує свою роботу, діє без довіреності за погодженням з вищим органом Засновника укладає угоди, контракти від імені Підприємства, приймає рішення про використання майна Підприємства та його фінансових засобів, представляє його у всіх установах, організаціях, підприємствах, видає довіреності, накази, розпорядження та вказівки, відкриває рахунки в банках, затверджує посадовий розклад за погодженням вищого органу Засновника; наказом від 04.11.2015 ОСОБА_2 був призначений на посаду директора, а наказом від 27.10.2016 звільнений з займаної посади (а.с.26-27 т.1), тобто як слідує з зазначеного, на момент укладення договору № 03/15 від 16.11.2015 ОСОБА_2 перебував на посаді директора і мав повноваження підписувати договір згідно із п. 7.5 Статуту Підприємства (в редакції на момент укладення договору) (а.с.29-35 т.1).

З огляду на те, що позивач за зустрічним позовом не підтвердив належними та допустимими доказами обставини, які на його думку є підставою недійсності оспорюваного правочину, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання недійсним договору.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

вирішив:

1. Відмовити Фізичній особі-підприємцю Колєсову Михайлу Георгійовичу в задоволенні первісного позову до Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам" про стягнення 101746,68 грн.

2. Відмовити в задоволені зустрічного позову Дочірнього підприємства "Агрофірма Луга-Нова" Приватного підприємства "Універсам" до Фізичної особи-підприємця Колєсова Михайла Георгійовича про визнання недійсним договору № 03/15 про надання юридичних послуг від 16.11.2015.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

09.09.2020.

Суддя С. В. Костюк