ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

01 вересня 2020 року м. Харків Справа № 913/401/20

Господарського суду Луганської області у складі судді Фонової О.С., розглянувши матеріали заяви кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМД Констракшин» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нелора Ленд» про забезпечення позову, поданою із заявою
першого позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМД Констракшин», м. Київ
другого позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нелора Ленд», м. Київ
до першого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристично-оздоровчий комплекс «Південна бухта», м. Сєвєродонецьк Луганської області
та до другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАЯН ГРУП», м. Київ
про визнання правочину недійсним,
в межах справи № 913/401/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристично-оздоровчий комплекс «Південна бухта», м. Сєвєродонецьк Луганської області
кредитори: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДМД Констракшин», м. Київ, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нелора Ленд», м. Київ
розпорядник майном - арбітражний керуючий Бершадського Сергій Миколайович, м. Кропивницький Кіровоградської області
без повідомлення (виклику) представників сторін,
Ухвалою від 31.07.2020 суд відкрив провадження у справі про банкрутство боржника ТОВ «Туристично-оздоровчий комплекс «Південна Бухта»; визнав вимоги до боржника ТОВ «Туристично-оздоровчий комплекс «Південна бухта»:кредитора ТОВ «ДМД Констракшин» в розмірі 9106677,60 грн основного боргу (4 черга згідно ч.1 ст.64 КУзПБ) та кредитора ТОВ «Нелора Ленд» в розмірі 2398838,00 грн основного боргу (4 черга згідно ч.1 ст.64 КУзПБ); ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів; ввів процедуру розпорядження майном боржника ТОВ «Туристично-оздоровчий комплекс «Південна бухта», строком на 170 календарних днів, тобто до 18.01.2021; призначив розпорядником майна боржника ТОВ «Туристично-оздоровчий комплекс «Південна бухта» - арбітражного керуючого Бершадського С.М.; призначив розгляд справи у попередньому засіданні на 01.10.2020 о 12 год. 00 хв.
31.08.2020 до відділу документального забезпечення суду від ТОВ «ДМД Констракшин» та ТОВ «Нелора Ленд» подано заяву про визнання правочину недійсним в порядку ст. 42 КУзПБ.
У відповідності до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України 31.08.2020 здійснено автоматичний розподіл в автоматизованій системі документообігу суду та заяву про визнання правочину недійсним передано на розгляд судді Ковалінас М.Ю. в межах справи №913/401/20.
Заявники вважають, що уклавши вказаний правочин відповідачі позбавили їх як кредиторів можливості повернути заборгованість на загальну суму 11505515,60 грн.
Заявники також посилаються на наявну інформацію з інтернет-ресурсів, згідно з якої вбачається, що ТОВ «ШАЯН ГРУП» активно здійснює продаж земельних ділянок, набутих на підставі спірного правочину. Так, до інтернет-ресурсу OLX31.07.2020 було додано оголошення про продаж земельних ділянок «Продам фасад Бориспольской трассі с. Чубинское», де в опису продажу ділянок вказані земельні ділянки площею 3,2134 га, 3,2430 (від 20 соток до 3,5 га), фасад дороги Т1026 від Бориспільської траси 2,1939 га, 2,194 га. Заявники вважаються, що під продаж підпадають всі земельні ділянки, які є в наявності у ТОВ «ШАЯН ГРУП».
Заявники вважають, що найбільш дієвим та співмірним способом забезпечення вимог буде накладення арешту на земельну ділянку, яка була об`єктом фраударного правочину, оскільки ТОВ «ШАЯН ГРУП» не зможе відчужити земельну ділянку на іншу особу й, можливо, застережіть добросовісного покупця від придбання земельної ділянки, яка може бути повернена ТОВ «Туристично-оздоровчий комплекс «Південна бухта» для формування ліквідаційної маси та проведення ліквідаційної процедури з метою погашення кредиторських вимог.
Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 220865130 від 19.08.2020 земельна ділянка зареєстрована за ТОВ «ШАЯН ГРУП».
У зв`язку з тим, що суддя Господарського суду Луганської області Ковалінас М.Ю. перебуває у відпустці з 17.08.2020 по 14.09.2020, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 31.08.2020 заяву про забезпечення позову передано на розгляд судді Фоновій О.С.
Розглянувши заяву, дослідивши матеріали даної заяви, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Частиною 4 ст. 137 ГПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
При цьому, достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.
Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав, або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів на реалізацію майна тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.
Разом з тим, позивачами звертаючись із заявою про забезпечення позову не надано жодного доказу в підтвердження того, що другий відповідач вчиняє дії, спрямовані на відчуження спірної земельної ділянки.
З наданого оголошення в Інтернет-мережі на сайті OLX не вбачається, що саме спірна земельна ділянка продається, а також що саме ТОВ «ШАЯН ГРУП» реалізує спірну земельну ділянку. Тобто доводи позивачів ґрунтуються на припущеннях.
Згідно з ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.77 ГПК України).
Подана заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначені заявниками способом на даній стадії судового процесу.
Таким чином, у суду відсутні підстави для вжиття запобіжних заходів, у зв`язку із чим, у задоволенні заяви позивачів про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку другого відповідача слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 136, 140, 232, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ДМД Констракшин» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нелора Ленд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Туристично-оздоровчий комплекс «Південна бухта» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ШАЯН ГРУП» про забезпечення позову (вх. № 1341/20 від 31.08.2020) у справі № 913/401/20 відмовити.
Відповідно до ч. 2 статті 235 ГПК України ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Згідно з ч.8 ст.140, п. 3 ч. 1 ст.255 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Ухвала господарського суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня її складення за правилами, визначеними ст.ст. 254-259 ГПК України, шляхом подання апеляційної скарги наразі через Господарський суд Луганської області.

Ухвалу складено та підписано: 01.09.2020.

Суддя О.С. Фонова