ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2020 року м. ОдесаСправа № 915/2478/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: Л.О. Будішевської, С.В. Таран,

секретар судового засідання Іванов І.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: І.О. Войтенкова

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Первомайської міської ради Миколаївської області

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2020 (суддя Ткаченко О.В., м. Миколаїв, повний текст складено 14.04.2020)

у справі № 915/2478/19

за позовом Первомайської міської ради Миколаївської області

до відповідача: Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення № 1-26.215/16-2019 від 17.10.2019 Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року Первомайська міська рада Миколаївської області (далі також - Первомайська міськрада, Рада) звернулась до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1-26.215/16-2019 від 17.10.2019.

В обґрунтування позову Рада вказала, що, визначаючи виконавця земельних торгів протягом 2017-2019 років без проведення конкурсу, вона не порушувала законодавство про захист економічної конкуренції, не вчиняла антиконкурентних дій, оскільки порушення, визначені в рішенні № 1-26.215/16-2019 від 17.10.2019, не передбачені частиною 2 статті 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Також позивач зауважив, що відповідач не врахував викладеної правової позиції у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/10219/17 та перевищив свої повноваження, надаючи вказівки щодо припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом забезпечення визначення виконавців земельних торгів на конкурентних засадах, оскільки особа, яку зобов`язано припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, має самостійно визначитися зі шляхом (способами) такого припинення.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2020 у задоволенні позову відмовлено у зв`язку з тим, що позивачем не доведено відповідно до ст.ст.73, 74 ГПК України наявності обставин, які можуть бути підставою для скасування чи визнання недійсними рішення Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.10.2019 №26-ріш у справі №1-26.215/16-2019.

Так, рішення суду мотивоване тим, що відповідачем в оскаржуваному рішенні правомірно кваліфіковано дії позивача щодо визначення протягом 2017-2019 років виконавця земельних торгів без проведення конкурсу порушенням, передбаченим пунктом 3 статті 50, абзацом 7 частини другої статті 15 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування шляхом надання окремому суб`єкту господарювання переваг, які ставлять його у привілейоване становище стосовно конкурентів, що могло призвести до обмеження конкуренції. Також суд зазначив, що в п. 2 резолютивної частини рішення відповідач зобов`язав позивача припинити зазначене в пункті 1 Рішення АМК порушення (яке полягало у визначенні виконавців земельних торгів без проведення конкурсу) шляхом приведення у відповідність чинних договірних відносин в частині визначення виконавця земельних торгів на конкурентних засадах, що не є вказівкою стосовно певного способу усунення наявного порушення, а є загальною вимогою проведення земельних торгів саме на конкурсних засадах.

Не погодившись із вказаним рішенням, Первомайська міськрада звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального (Земельного кодексу України, Закону України «Про публічні закупівлі» та Закону України «Про захист економічної конкуренції») та процесуального права, неповне з`ясування та недоведеність обставин справи, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю. Так, Рада зазначила, що позивачем було наведено ряд важливих підстав щодо неможливості застосування Закону України «Про публічні закупівлі» до правовідносин, що стосуються відбору виконавця земельних торгів із продажу права оренди земельних ділянок, одна із них це відшкодування (компенсація) видатків переможцем земельних торгів, де не передбачається витрачання бюджетних коштів, що суд взагалі не розглянув. Крім того, жодним іншим нормативно-правовим актом України не передбачений обов`язок визначати виконавця земельних торгів на конкурентних засадах. Також скаржник вказав, що пункт 58 рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1-26.215/16-2019 від 17.10.2019 не відповідає дійсним обставинам справи, так як жодних порушень в частині визначення позивачем максимального розміру винагороди виконавцю земельних торгів не було встановлено, а отже, Відділенням в ході розгляду справи не було доведено порушень позивача щодо завищеного розміру винагороди виконавцю земельних торгів, та обставини, що мають значення для справи, відділення неповно з`ясувало, тому ніяких порушень немає. За твердженням апелянта, відповідач у своєму рішенні надав позивачу вказівку, як саме йому необхідно припинити так зване «порушення» законодавства про захист економічної конкуренції, однак у Антимонопольного комітету відсутні повноваження з надання суб`єктам господарювання вказівок щодо припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції шляхом забезпечення визначення виконавців земельних торгів на конкурентних засадах. Натомість особа, яку зобов`язано припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, має самостійно визначитися зі шляхом (способами) такого припинення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Первомайської міської ради Миколаївської області на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2020 у справі № 915/2478/19; зупинено дію рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2020 у справі № 915/2478/19. Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2020 розгляд справи №915/2478/19 призначено на 04.08.2020 об 11:00 год. з урахуванням перебування суддів зі складу даної колегії у щорічних відпустках у липні місяці.

У відзиві на апеляційну скаргу Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі також Відділення) просило залишити скаргу без задоволення, оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи позивача не відповідають обставинам справи та грунтуються не неправильному застосуванні законодавства про захист економічної конкуренції.

04.08.2020 о 10:59 год. в канцелярії суду було зареєстроване клопотання відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Дане клопотання надійшло поштою, однак відтиск поштового штемпелю є нечітким, тому встановити, коли саме відповідач звернувся з даним клопотанням до суду апеляційної інстанції, не вбачається за можливе. За таких обставин, колегія суддів протокольною ухвалою залишила без розгляду клопотання Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 04.08.2020 оголошено перерву до 31.08.2020 об 11:00 год.

10.08.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, яке задоволено ухвалою суду апеляційної інстанції від 13.08.2020, доручено Господарському суду Миколаївської області забезпечити проведення судового засідання за апеляційною скаргою Первомайської міської ради Миколаївської області на рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2020 у справі № 915/2478/19, розгляд якої відбудеться 31.08.2020 о 15:00 год., в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Миколаївської області.

21.08.2020 до суду апеляційної інстанції від позивача одночасно надійшли відповідь на відзив, у якій Рада підтримала свою правову позицію щодо оскаржуваного судового рішення, та клопотання про проведення судового засідання 31.08.2020 в режимі відеоконференції у приміщенні Господарського суду Миколаївської області. Враховуючи, що ухвалою від 13.08.2020 вже було призначено проведення судового засідання в режимі відеоконференції, то протокольною ухвалою вказане клопотання було задоволено.

Також Первомайська міська рада за допомогою електронної пошти звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з клопотанням (вх. 1653/20/Д5 від 31.08.2020) про проведення судового засідання 31.08.2020 за відсутності позивача, так як його представник не зможе з`явитись у зв`язку із встановленням на території України карантину.

У судовому засіданні апеляційної інстанції 04.08.2020 представник відповідача підтримав свою правову позицію щодо оскаржуваного рішення суду.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

З рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.10.2019 № 26-ріш вбачається, що розпорядженням адміністративної колегії відповідача №16-р від 23.04.2019 за власною ініціативою було розпочато розгляд справи №1-26.215/16-2019 за ознаками вчинення Первомайською міською радою Миколаївської області порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.3 ст.50 та абз.7 ч.2 ст.15 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування шляхом надання окремому суб`єкту господарювання переваг, які ставлять його у привілейоване становище стосовно конкурентів, що могло призвести до обмеження конкуренції.

Внаслідок розгляду справи №1-26.215/16-2019 Відділенням винесено рішення №26-ріш від 17.10.2019 (а.с.12-23), яким:

1. Визнано, що Первомайська міська рада Миколаївської області своїми діями, які полягали у визначенні протягом 2017-2019 років виконавця земельних торгів без проведення конкурсу, вчинила порушення, передбачене пунктом 3 статті 50 та абзацом сьомим частини другої статті 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування шляхом надання окремому суб`єкту господарювання переваг, які ставлять його у привілейоване становище стосовно конкурентів, що могло призвести до обмеження конкуренції.

2. Зобов`язано Первомайську міську раду Миколаївської області у двомісячний строк з дня одержання рішення у даній справі припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, шляхом приведення у відповідність чинних договірних відносин в частині визначення виконавця земельних торгів на конкурентних засадах з наданням до Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України підтверджуючих документів про виконання цього зобов`язання.

Так, як встановлено вказаним рішенням та не заперечується сторонами, рішенням Первомайської міської ради від 28.03.2013 №14 затверджено протокол засідання комісії з визначення виконавця земельних торгів на конкурентних засадах від 28.02.2013 №3, згідно з яким комісією визначався виконавець земельних торгів на 30 земельних ділянках несільськогосподарського призначення, право оренди яких виставлялось для продажу на земельних торгах окремими лотами за визначеними адресами (п. 48 рішення).

Відповідно до пункту 50 вказаного рішення, враховуючи підсумки оцінки пропозицій, проаналізувавши вартість та термін виконання робіт, звернувши увагу на підтвердні документи, згідно Наказу №579 Комісією було вирішено визнати переможцем конкурсу з визначення виконавця земельних торгів Запорізьку товарну біржу Гілея (далі - ЗТБ Гілея) (ідентифікаційний код 20481361; юридична адреса: 69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 41), яка запропонувала вартість виконання робіт з проведення: земельних торгів у наступних розмірах:

- за земельні ділянки площею до 0,01 га - 50% від річної плати за користування земельною ділянкою (без ПДВ);

- за земельні ділянки площею до 0,1 га - 40% від річної плати за користування земельною ділянкою (без ПДВ);

- за земельні ділянки площею від 0,1 га - 30% від річної плати за користування земельною ділянкою (без ПДВ);

- за земельні ділянки площею від 1 га - 20% від річної плати за користування земельною ділянкою (без ПДВ).

Згідно з п. 51 рішення за інформацією виконавчого комітету Первомайської міської ради конкурси з визначення (відбору) виконавця земельних торгів (аукціонів) протягом 2017-2019 років (станом на 26.06.2019) не проводились, відповідні оголошення не подавались, враховуючи той факт, що організацією проведення земельних торгів відповідно до договору займається виконавець земельних торгів, визначений рішенням Первомайської міської ради від 28.03.2013 №14 «Про затвердження протоколу засідання комісії з визначення виконавця земельних торгів на конкурентних засадах».

За повідомленням виконавчого комітету Первомайської міської ради протягом 2017-2019 років (станом на 26.06.2019) Первомайською міською радою були організовані земельні торги з продажу прав оренди на 21 земельну ділянку комунальної власності, виконавцем яких була ЗТБ «Гілея», про що свідчать протоколи земельних торгів від 02.11.2017 №2/9349; від 15.06.2018 №№1/11839а, 2/11839а, 3/11839а, 4/11839а, 6/11839а, 7/11839а; від 20.12.2018 №№1/14770а, 2/14770а, 3/14770а, 4/14770а, 5/14770; від 06.05.2019 №№1/17030а, 2/17030а, 3/17030а, 4/17030а, 5/17030а; від 07.05.2019 №№1/17032а, 2/17032а, 3/17032а, 4/17032а (пункт 56 рішення, Таблиця 3)

Як вбачається з п.57 рішення, порівнявши перелік земельних ділянок, відносно яких ЗТБ «Гілея» у 2017-2019 роках проведені земельні торги, з переліком земельних ділянок, щодо яких 28.02.2013 Первомайською міською радою проведено конкурс з визначення виконавця земельних торгів, Відділення встановило, що позивачем без проведення конкурсу було надано право ЗТБ «Гілея» на проведення земельних торгів з продажу права оренди на 18 земельних ділянок за такими адресами в м. Первомайську Миколаївської області: вул. Вокзальна, 34В; вул. Трудової Слави, 23В/2; пр. Праці, ЗД; вул. Коротченка Олександра, 17Г; вул. Гетьмана Мазепи, 120Б; вул. Вознесенська, 75Г/1; вул. Миколи Вінграновського, 6Б; вул. Федора Достоєвського, 2Д/8; вул. Михайла Грушевського, біля буд. 23 (23А); вул. Миколи Вінграновського, 52А; вул. Підгороднянське Шосе, 10У; вул. Корабельна, 6А; вул. Корабельна, 25А; вул. Рожева, 5Б; вул. Олександра Коротченка, 8А; вул. Олександра Коротченка, 31 В, вул. Валерія Чкалова, 12Б; вул. Маршала Павла Рибалка, 155Б.

Виходячи з вищевикладеного, Відділення дійшло висновку про те, що дії Первомайської міської ради, які полягали у наданні права суб`єкту господарювання в особі ЗТБ «Гілея» проводити у 2017-2019 роках земельні торги з продажу прав оренди на 18 земельних ділянок комунальної власності без проведення конкурсу з визначення виконавця земельних торгів на конкурентних засадах, призвели до отримання окремим суб`єктом господарювання - ЗТБ «Гілея» переваг, які поставили його у привілейоване становище відносно конкурентів на ринку надання послуг з проведення земельних торгів, що могло призвести до обмеження конкуренції між ними та є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 3 статті 50, абзацом 7 частини 2 статті 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування.

Статтями 1, 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 12 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення.

Статтею 36 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що органи Антимонопольного комітету України розпочинають розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції за:

- заявами суб`єктів господарювання, громадян, об`єднань, установ, організацій про порушення їх прав внаслідок дій чи бездіяльності, визначених цим Законом як порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- поданнями органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;

- власною ініціативою органів Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 даного Закону у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі наслідків такого порушення, органи Антимонопольного комітету України приймають розпорядження про початок розгляду справи.

Частиною першою статті 134 ЗК України встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів. Виконавцем земельних торгів є суб`єкт господарювання, який уклав з організатором земельних торгів договір про їх проведення. Земельні торги проводяться відповідно до договору між організатором земельних торгів та їх виконавцем. Фінансування організації та проведення земельних торгів здійснюється організатором земельних торгів або їх виконавцем відповідно до договору, укладеного між ними, у тому числі за рахунок реєстраційних внесків учасників земельних торгів. Витрати (видатки), здійснені організатором або виконавцем земельних торгів на їх проведення, відшкодовуються йому переможцем земельних торгів (ст. 135 ЗК України).

Згідно з частиною шостою статті 136 ЗК України закупівля послуг з виконання робіт із землеустрою, оцінки земель у процесі підготовки лотів до продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) на земельних торгах та визначення виконавця земельних торгів організатором земельних торгів здійснюється у порядку, визначеному законодавством про здійснення державних закупівель.

Разом з цим, в редакції ЗК України від 05.01.2013, чинній станом на дату проведення Первомайською міськрадою конкурсу з визначення виконавця земельних торгів на конкурентних засадах (28.02.2013), частиною 6 статті 136 було встановлено, що закупівля послуг з виконання робіт із землеустрою, оцінки земель у процесі підготовки лотів до продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) на земельних торгах та визначення виконавця земельних торгів організатором земельних торгів здійснюється у порядку, визначеному законодавством про здійснення державних закупівель, а у разі, якщо законодавство про здійснення державних закупівель не застосовується, - на конкурентних засадах у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

Такий порядок було визначено Міністерством аграрної політики та продовольства України відповідно до наказу від 25.09.2012 №579 «Про затвердження Порядку закупівлі послуг з виконання робіт із землеустрою, оцінки земель та визначення виконавця земельних торгів на конкурентних засадах», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.09.2012 за №1655/21967.

Однак, вказаний Порядок було скасовано у зв`язку із внесенням змін до частини шостої статті 136 ЗК України (зміни внесені згідно з Законом України від 18.02.2016 № 1012-VIII та набрали чинності з 03.04.2016), та 10.01.2017 він втратив чинність на підставі наказу Мінагрополітики від 29.11.2016 № 497.

Також втратив чинність і Закон України «Про здійснення державних закупівель» на підставі Закону України «Про публічні закупівлі» від 25.12.2015 № 922-VIII, який відповідно до абзаців першого-третього пункту 1 розділу IX «Прикінцеві та перехідні положення» набрав чинності, з дня, наступного за днем його опублікування (з 19.02.2016), та введено в дію: з 1 квітня 2016 року - для центральних органів виконавчої влади та замовників, що здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання; з 1 серпня 2016 року - для всіх замовників.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" сфера застосування зазначеного закону поширюється на замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень.

За положеннями абзацу четвертого частини першої статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору постачальника товару (товарів), надавача послуги (послуг) та виконавця робіт для укладення договору, а пунктом 4 розділу IX дозволено замовникам, для яких цей Закон вводиться в дію з 1 серпня 2016 року, використовувати електронну систему закупівель з метою відбору постачальника товару (товарів), надавача послуги (послуг) та виконавця робіт для укладення договору, у разі здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзаці першому частини першої статті 2 Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Статтею 3 даного Закону визначено, що при здійсненні закупівель повинні дотримуватись наступні принципи: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Враховуючи мету проведення конкурсних процедур під час здійснення закупівлі товарів (послуг), оптимальна схема проведення процедури закупівель передбачає створення замовником таких умов проведення конкурсу, які б забезпечили найбільш широке коло учасників конкурсу та їх добросовісну конкуренцію. Умови конкурсу мають забезпечувати реальну конкуренцію між учасниками, а стати переможцем конкурсу можна тільки за умови представлення найбільш економічно привабливої для замовника пропозиції. При цьому замовник може отримати товар (послугу) за звичайною ринковою ціною, або навіть нижчою (оскільки для забезпечення перемоги учасник має пропонувати більш дешеві товари (послуги), ніж в інших учасників.

Проте протягом 2017-2019 років Первомайська міськрада не визначала виконавця земельних торгів із застосуванням процедури конкурсного відбору, тому визначення Первомайською міськрадою в якості виконавця земельних торгів ЗТБ «Гілея» з продажу прав оренди на 18 земельних ділянок без проведення конкурсу у 2017-2019 роках поставили даного суб`єкта у привілейоване становище відносно конкурентів на ринку надання послуг з проведення земельних торгів, що могло призвести до обмеження конкуренції.

Під обмеженням конкуренції розуміється поведінка органу влади, яка обмежує чи взагалі не дає можливості учасникам ринку конкурувати між собою на відповідному ринку. Внаслідок змін стану конкуренції створюються більш або менш сприятливі умови конкуренції для окремих суб`єктів господарювання, у той час як для інших суб`єктів господарювання ці умови залишаються незмінними. Отже, окремі суб`єкти господарювання здобувають переваги над іншими не завдяки власним досягненням, а внаслідок дії зовнішніх ринкових факторів, одним з яких є вплив органу влади, а саме: визначення виконавців земельних торгів без конкурсу, що, у свою чергу, негативно впливає на конкуренцію, оскільки суб`єкти господарювання, які надають аналогічні послуги, не мають змоги вступити на цей ринок.

У статті 2 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визначено, що цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб`єктами господарювання; суб`єктів господарювання з іншими суб`єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв`язку з економічною конкуренцією. Цей Закон застосовується до відносин, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на території України.

Державна політика у сфері розвитку економічної конкуренції та обмеження монополізму в господарській діяльності, здійснення заходів щодо демонополізації економіки, фінансової, матеріально-технічної, інформаційної, консультативної та іншої підтримки суб`єктів господарювання, які сприяють розвитку конкуренції, здійснюється органами державної влади, органами місцевого самоврядування та органами адміністративно-господарського управління та контролю. Суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію (ч.ч.1, 2 ст. 4 цього Закону).

Відтак, наведені положення зобов`язують, зокрема органи місцевого самоврядування, сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію. Сфера застосування цього Закону поширюється на відносини позивача як органу місцевого самоврядування із суб`єктами господарювання, які впливають чи можуть вплинути на економічну конкуренцію на територію міста Первомайська Миколаївської області.

Антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, відповідно до абзацу 7 частини 2 статті 15 Закону України «Про захист економічної конкуренції» визнаються, зокрема надання окремим суб`єктам господарювання або групам суб`єктів господарювання пільг чи інших переваг, які ставлять їх у привілейоване становище стосовно конкурентів, що призводить або може призвести до недопущення, усунення, обмеження чи спотворення конкуренції.

За приписами пункту 3 статті 50 даного Закону антиконкурентні дії органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що Відділенням в оскаржуваному рішенні правомірно кваліфіковано дії позивача щодо визначення протягом 2017-2019 років виконавця земельних торгів без проведення конкурсу порушенням, передбаченим пунктом 3 статті 50, абзацом 7 частини другої статті 15 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних дій органу місцевого самоврядування шляхом надання окремому суб`єкту господарювання переваг, які ставлять його у привілейоване становище стосовно конкурентів, що могло призвести до обмеження конкуренції.

Відповідно до приписів ст.59 Закону України Про захист економічної конкуренції, підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для зміни, скасування чи визнання недійсним рішення тільки за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, позивачем всупереч вимогам ст.ст. 13, 74 ГПК України не доведено наявності обставин, які можуть бути підставою для скасування чи визнання недійсними рішення Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 17.10.2019 №26-ріш у справі №1-26.215/16-2019.

Стосовно посилань скаржника на те, що судом не враховано неможливість застосування Закону України «Про публічні закупівлі» до правовідносин, що стосуються відбору виконавця земельних торгів із продажу права оренди земельних ділянок, одна із них це відшкодування (компенсація) видатків переможцем земельних торгів, де не передбачається витрачання бюджетних коштів, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 135 ЗК України земельні торги проводяться відповідно до договору між організатором земельних торгів та їх виконавцем. Фінансування організації та проведення земельних торгів здійснюється організатором земельних торгів або їх виконавцем відповідно до договору, укладеного між ними, у тому числі за рахунок реєстраційних внесків учасників земельних торгів. Витрати (видатки), здійснені організатором або виконавцем земельних торгів на їх проведення, відшкодовуються йому переможцем земельних торгів.

Оскільки організаторами земельних торгів є, зокрема органи місцевого самоврядування, то наведені доводи апелянта не узгоджуються з вказаним законодавчим положенням.

Необґрунтованими є посилання Ради на те, що пункт 58 рішення Адміністративної колегії Миколаївського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 1-26.215/16-2019 від 17.10.2019 не відповідає дійсним обставинам справи, так як жодних порушень в частині визначення позивачем максимального розміру винагороди виконавцю земельних торгів не було встановлено, а отже, Відділенням в ході розгляду справи не було доведено порушень позивача щодо завищеного розміру винагороди виконавцю земельних торгів, та обставини, що мають значення для справи, відділення неповно з`ясувало, тому ніяких порушень немає. Так, у даному пункті рішення Відділення лише констатує факт встановлення винагороди виконавцю земельних торгів у максимальному розмірі, про завищення розміру винагороди в даному пункті рішення не йдеться.

Апеляційна інстанція відхиляє твердження апелянта про те, що відповідач у своєму рішенні надав позивачу вказівку, як саме йому необхідно припинити так зване «порушення» законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки частиною першою статті ст.48 Закону України Про захист економічної конкуренції передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; зобов`язання органу влади, органу місцевого самоврядування, органу адміністративно-господарського управління та контролю скасувати або змінити прийняте ним рішення чи розірвати угоди, визнані антиконкурентними діями органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю.

Згідно з пунктом 29 Правил розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 р. N 5 (з подальшими змінами), при доведенні вчинення порушення залежно від обставин у справі може бути прийнято одне чи декілька рішень згідно зі статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до абз. 1 п. 33 названих Привал у рішенні вказуються результати розгляду справи по суті, наводяться мотиви рішення, зазначаються дії, які сторони повинні виконати або від яких утриматися, та строк виконання рішення.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що своїм рішенням у справі №1-26.215/16-2019 Відділення зобов`язало Раду припинити зазначене в п.1 резолютивної частини спірного рішення порушення шляхом приведення у відповідність чинних договірних відносин в частині визначення виконавця земельних торгів на конкурентних засадах, що не є вказівкою стосовно певного способу усунення наявного порушення, а є загальною вимогою проведення земельних торгів на конкурсних засадах.

Аналогічна правова позиція у справі з подібними спірними правовідносинами викладена у постанові Верховного Суду від 03.12.2019 у справі № 910/890/19.

Відтак, Відділення у своєму рішення керувалось положеннями нормативно-правових актів у сфері захисту економічної конкуренції в межах реалізації власних повноважень.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

У силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Доводи скаржника не спростовують такого висновку суду першої інстанції, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281-284 ГПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Первомайської міської ради Миколаївської області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 02.04.2020 у справі №915/2478/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.09.2020.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя С.В. Таран