ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1397/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Фіто - Лек", м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне підприємство "Фірма Магія Фарм", м. Харків
до Комунального підприємства Харківської обласної ради "Фармація", м. Харків
про стягнення 10 992 332,52 грн.
за участю представників:

позивача - Геньбач Н.О., довіреність № 5 від 30.04.20р.;

відповідача - не з`явився;

третьої особи - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фіто - Лек" звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Комунального підприємства Харківської обласної ради "Фармація", м. Харків заборгованість в сумі 10 992 332,52 грн., яка виникла на підставі Договору поставки №1301/17МФ від 03.01.2017 року укладеного між ПП "Фірма Магія Фарм" та Комунальним підприємством Харківської обласної ради "Фармація", та яку відступлено позивачу на підставі Договору відступлення права вимоги бору від 10.09.19р. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 12.05.20р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "04" червня 2020 р. об 11:00 год. Залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Приватне підприємство "Фірма Магія Фарм". Продовжено відповідачу строк подання відзиву на строк дії карантину.

Ухвалою суду від 04.06.20р. клопотання відповідача про надання додаткового часу на подання відзиву на позовну заяву, яке надійшло до суду 27.05.20р., - задоволено. Надано відповідачу додатковий час на подання відзиву на позовну заяву. Клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання, призначеного на 04.06.20р. об 11:00 год., яке надійшло до суду 01.06.20р., - задоволено. Підготовче засідання відкладено на "03" липня 2020 р. о 10:00 год.

22.06.20р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який долучено судом до матеріалів справи.

03.07.20р. від 3-ї особи надійшли письмові пояснення по справі, які долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 03.07.20р. закрито підготовче провадження по справі №922/1397/20. Продовжено строк розгляду справи по суті на строк дії карантину. Призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на "18" серпня 2020 р. о 12:00 год.

13.07.20р. від позивача надійшла відповідь на відзив, яку долучено судом до матеріалів справи.

17.08.20р. від відповідача надійшло клопотання про витребування доказів, а саме: первинні бухгалтерські документи на суму 2 018 930,79 грн., які б свідчили про поставку товару відповідачу третьою особою по договору №1301/17 МФ від 03.01.17р.

17.08.20р. від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження по даній справі до вирішення пов`язаної справи №922/2579/20, що розглядається в порядку господарського судочинства іншим складом суду про визнання недійсним договору б/н від 10.09.2019 про відступлення права вимоги боргу.

18.08.20р. від позивача надійшли письмові заперечення на клопотання відповідача про витребування доказів.

18.08.20р. від позивача надійшли письмові заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження по справ.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про витребування доказів, не вбачає підстав для його задоволення у зв`язку з наступним.

У відповідності до положень ч.ч. 1,3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Як вбачається з матеріалів справи, дане клопотання подано відповідачем на стадії розгляду справи по суті, хоча, з урахуванням того, що відповідач був обізнаний про розгляд даної справи та надав відзив на позовну заяву з викладенням своїх заперечень щодо позову, суд дійшов висновку про те, що відповідач не був обмежений в можливості звернутись з таким клопотанням у строки, передбачені ГПК України.

Також, суд зазначає про те, що в судовому засіданні 18.08.20р. представник позивача погодився з твердженнями відповідача про те, що сума боргу в розмірі 2018930,79 грн. виникла не на підставі договору 1301/17МФ від 03.01.2017 року, заборгованість по якому було відступлено позивачу.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про зупинення провадження по даній справі до вирішення пов`язаної справи №922/2579/20, що розглядається в порядку господарського судочинства іншим складом суду про визнання недійсним договору б/н від 10.09.2019 про відступлення права вимоги боргу, зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому пов`язаною є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини четверта - шоста статті 75 ГПК України). Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, яким чином пов`язана справа, яка розглядається іншим судом, а також, чим саме обумовлюється неможливість розгляду цієї справи. Саме по собі твердження про неможливість розгляду даної справи до розгляду іншої справи не може бути підставою для застосування пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України. (пункт 8.2. ВС/КГУС, справа № 910/12694/18, 20.06.19)

Суд зазначає про те, що протягом трьох місяців розгляду Господарським судом Харківської області справи № 922/1397/20 за позовною заявою ТОВ «ФІТО-ЛЕК» про стягнення заборгованості з КП «Фармація» боргу, який виник на підставі договору поставки № 1301/17МФ від 03.01.2017р., укладеного між КП «Фармація» та ПП «Фірма Магія-Фарм», а право стягнення боргу виникло на підставі договору відступлення права вимоги боргу від 10.09.2019р., укладеного між ТОВ «ФІТО-ЛЕК», КП «Фармація» та ПП «Фірма Магія-Фарм», відповідач в запереченні на позов КП «Фармація» жодним чином не зазначив, що він вважає недійсним договір відступлення права вимоги боргу.

Під час розгляду даної справи у КП «Фармація» була можливість скористатися наданим ГПК України процесуальним правом - подати зустрічний позов про визнання недійсним договору відступлення права вимоги боргу від 10.09.2019р, який є предметом розгляду справи № 922/1397/20, але КП «Фармація» не скористалось таким правом.

Суд вважає, що матеріали справи № 922/1397/20 (зібрані докази) дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, а отже суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи № 922/1397/20.

При цьому, необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/5425/18.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження по даній справі до вирішення справи №922/2579/20.

Представник позивача в судовому засіданні 18.08.20р. погодився з твердженнями відповідача про те, що сума боргу в розмірі 2018930,79 грн. виникла не на підставі договору 1301/17МФ від 03.01.2017 року, заборгованість по якому було відступлено позивачу. Підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання 18.08.20р. не з`явився.

Представник 3-ї особи в судове засідання 18.08.20р. не з`явився.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

03 січня 2017 року між Приватним підприємством «Фірма Магія Фарм» та КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ "ФАРМАЦІЯ" було укладено Договір поставки № 1301/17 МФ, за умовами якого ПП «Фірма Магія Фарм» передала у власність КП ХОР «ФАРМАЦІЯ» товар, а КП ХОР «ФАРМАЦІЯ» зобов`язується своєчасно і належним чином прийняти товар і оплатити на умовах, визначених Договором.

Відповідно до п.1.1. ПП «Фірма Магія Фарм» передає товар, загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна яких визначена Сторонами у накладних, що оформлюються при відпуску товару.

Відповідно п. 1.3. загальна вартість Договору збігається із сумою по всіх накладних, виписаних на виконання даного договору.

Згідно з п. 2.2. КП ХОР «ФАРМАЦІЯ» зобов`язується своєчасно і належним чином прийняти товар від ПП «Фірма Магія Фарм» та оплатити його протягом 30 календарних з моменту передання товару.

Відповідно п. 4.1. оплата товарів КП ХОР «ФАРМАЦІЯ» здійснюється впродовж 30 календарних днів з моменту отримання товару за загальною ціною шляхом переказу відповідних грошових коштів на поточний рахунок ПП «Фірма Магія Фарм».

Відповідно до умов договору поставки № 1301/17 МФ, ПП «Фірма Магія Фарм» виконало свої зобов`язання - здійснило поставку товару КП ХОР «ФАРМАЦІЯ», на підставі видаткових накладних.

КП ХОР «ФАРМАЦІЯ» отримало товар від ПП «Фірма Магія Фарм», що підтверджено підписом та печаткою КП ХОР «ФАРМАЦІЯ» на видаткових накладних.

В позовній заяві позивача вказує про те, що з урахуванням часткових проплат станом на 31.08.2019р. заборгованість КП ХОР «ФАРМАЦІЯ» перед ПП «Фірма Магія Фарм» за склала 10 992 332, 52 грн.

10 вересня 2019 року між Приватним підприємством «Фірма Магія Фарм» (далі по тексту - Третя особа), КОМУНАЛЬНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ "ФАРМАЦІЯ" (далі по тексту - Відповідач) та Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІТО-ЛЕК» (далі по тексту - Позивач) було укладено Договір відступлення права вимоги боргу (далі по тексту - Договір відступлення), за умовами якого ПП «Фірма Магія Фарм» відступила ТОВ «ФІТО-ЛЕК» належне їй за договором поставки № 1301/17 МФ від 03.01.2017р. право вимоги до КП ХОР «ФАРМАЦІЯ» сплатити борг у розмірі 10 992 332,52 грн.

Відповідно до п.1 договору відступлення ПП «Фірма Магія Фарм» відступило ТОВ «ФІТО-ЛЕК», а ТОВ «ФІТО-ЛЕК» набув право вимоги і став кредитором за договором поставки № 1301/17 МФ від 03.01.2017р.

Відповідно до п.2.1 договору відступлення до ТОВ «ФІТО-ЛЕК» переходить право вимоги на суму 10 992 332,52 грн. Право вимоги, що відступається, засвідчується договором поставки № 1301/17.

Згідно з п. 9.договору КП ХОР «ФАРМАЦІЯ» погодилося на передачу права вимоги боргу в сумі 10 992 332,52 грн. від Первісного кредитора (ПП «Фірма Магія Фарм») Новому кредитору (ТОВ «ФІТО-ЛЕК») та погодився, що термін оплати настав 10.09.2019р.

На виконання п.6 договору відступлення права вимоги боргу від 10.09.2019р., ТОВ «ФІТО-ЛЕК» перерахував 17.09.2020р., 18.09.2019р., 19.09.2019р. та 20.09.2019р. на рахунок ПП «Фірма Магія Фарм» номінальну вартість боргового зобов`язання на суму 10 992 332,51 грн.

ТОВ «ФІТО-ЛЕК» 23.10.2019р. на адресу КП ХОР «ФАРМАЦІЯ» направив вимогу з проханням перерахувати на рахунок Нового кредитора - ТОВ «ФІТО-ЛЕК» суму боргу у розмірі 10 992 332,52 грн., право вимоги якого виникло на підставі договору відступлення права вимоги боргу від 10.09.2019р.

КП ХОР «ФАРМАЦІЯ» отримало вимогу 24.10.2019р. але станом на 30.04.2020р. вищевказану суму боргу на рахунок ТОВ «ФІТО-ЛЕК» не перерахувало, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Передання права вимоги (цесія) є заміною кредитора в зобов`язанні шляхом передання ним своїх прав іншій особі за правочином (ч. 1 ст. 512 ЦКУ).

Внаслідок вчинення правочину новий кредитор отримує всі права первісного кредитора за зобов`язаннями, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦКУ).

Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договору відступлення права вимоги боргу та перерахування ТОВ «ФІТО-ЛЕК» на рахунок ПП «Фірма Магія Фарм» 10 992 332,52 грн. - здійснилося передання ТОВ «ФІТО-ЛЕК» права вимоги з оплати боржником (КП ХОР «ФАРМАЦІЯ) поставлених першим кредитором (ПП «Фірма Магія Фарм») товарів на суму 10 992 332,52 грн.

Проте, матеріалами справи не підтверджено факту того, що сума боргу в розмірі 2 018 930,79 грн. виникла саме на підставі договору 1301/17МФ від 03.01.2017 року, заборгованість по якому було відступлено позивачу.

Заперечення щодо того, що сума боргу в розмірі 2 018 930,79 грн. виникла саме на підставі договору 1301/17МФ від 03.01.2017 року, заборгованість по якому, також, було відступлено позивачу, було висловлено і відповідачем у відзиві на позовну заяву та, в подальшому, підтверджено позивачем.

З Акту звіряння взаємних розрахунків за період січень 2017 - серпень 2019 між Приватним підприємством "Фірма Магія-Фарм" і КП ХОР "Фармація" (а.с.13-50 том 1) вбачається, що за даними Приватного підприємства "Фірма Магія-Фарм" дебет станом на 01.01.2017 року складає 2 018 930,79 грн., тоді як договір 1301/17МФ було укладено 03.01.2017 року.

Таким чином, сума заборгованості в розмірі 2 018 930,79 грн. виникла ще до моменту укладення договору 1301/17МФ.

Так, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що сума боргу в розмірі 2 018 930,79 грн. виникла саме на підставі договору 1301/17МФ від 03.01.2017 року, заборгованість по якому було відступлено позивачу, то у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 2 018 930,79 грн.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 8 973 401,73 грн. заборгованості та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором у сумі 8 973 401,73 грн., суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 8 973 401,73 грн. заборгованості, правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 512, 514, 530, 598, 610-612 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Харківської обласної ради "Фармація", (61075, м. Харків, проспект Архітектора Альошина, буд. 37, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фіто - Лек" (61004, м. Харків, вул. Катериниська, 46, ) заборгованість в сумі 8 973 401,73 грн.; судовий збір в сумі 134 601,03 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення заборгованості в сумі 2 018 930,79 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 28.08.20р.

Суддя Л.В. Шарко