ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2020 р. Справа№ 910/7731/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Чорногуза М.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Місія"

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2020

(повний текст рішення складено 20.03.2020)

у справі № 910/7731/19 (суддя Ломака В.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Місія"

до Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство "Київблагоустрій" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 500 000,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Шейко О.О.,

від відповідача: не з`явились,

від третьої особи: Кір`яков А.С.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Місія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Київблагоустрій" Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - КП "Київблагоустрій") про стягнення за рахунок коштів місцевого бюджету 500 000,00 грн як відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірним демонтажем громадського будинку, загальною площею 26,7 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, Святошинський район, бул. Академіка Вернадського, 67, що є власністю ТОВ "Місія".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 в позові відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що встановлення тимчасової споруди (малої архітектурної форми, павільйону) позивачем у м. Києві по бул. Вернадського 67 під час здійснення підприємницької діяльності здійснено відповідно до норм чинного законодавства. Також суд вказав, що припис, рішення про демонтаж позивач у встановленому законом порядку не оскаржував, як і дій органів місцевого самоврядування з демонтажу.

Не погодившись з рішенням, ТОВ "Місія" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача за рахунок коштів місцевого бюджету грошові кошти у розмірі 53 851 грн в якості відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірним демонтажем нерухомого майна, загальною площею 26,7 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, 67 (літ Е), що є власністю ТОВ "Місія".

За твердженням скаржника, спірне приміщення є об`єктом нерухомості та належить позивачу на праві власності, що виключає можливість застосування будь-яких процедур, що стосуються малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення. Скаржник також наводить доводи щодо неправомірності, на його думку, дій відповідача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Місія" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 у справі № 910/7731/19 та призначено до розгляду на 14.07.2020.

23.06.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому відповідач просить залишити рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 у справі № 910/7731/19 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на її необґрунтованість.

01.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому КП "Київблагоустрій" просить залишити рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 у справі № 910/7731/19 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення з огляду на її необґрунтованість.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 розгляд справи було відкладено на 01.09.2020 та доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоч відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду в порядку, передбаченому ст. 120 ГПК України.

Беручи до уваги, що ухвалами Північного апеляційного господарського суду доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті і від відповідача не надходило клопотання про розгляд апеляційної скарги в присутності його представника, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні представник скаржника вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на втрату нерухомого майна внаслідок неправомірних дій відповідача.

Представник третьої особи в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги заперечив та просив її залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади або місцевого самоврядування до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох елементів цивільного правопорушення: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих елементів має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.03.2018 у справі № 916/336/17.

Таким чином, під час розгляду даної справи необхідно з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві втрат майнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та шкодою.

Такий елемент як наявність шкоди полягає у будь-якому знеціненні блага, що охороняється законом.

Протиправна поведінка заподіювача шкоди полягає у порушенні правової норми, що виявляється у здійсненні заборонених правовою нормою дій або в утриманні в здійсненні наказів правової норми діяти певним чином.

Наявність такої умови цивільно-правової відповідальності, як причинний зв`язок між протиправною поведінкою і шкодою (збитками), зумовлена необхідністю встановлення факту, що саме протиправна поведінка конкретної особи, на яку покладається така відповідальність, є тією безпосередньою причиною, що з необхідністю та невідворотністю спричинила збитки.

Суб`єктами відповідальності, відповідно до ст. 1173 ЦК України є органи державної влади або місцевого самоврядування. Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 21.06.2018 у справі № 916/1371/17.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи (ч. 3 ст. 140 Конституції України).

У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) є органом місцевого самоврядування, а отже, є суб`єктом відповідальності (за наявності всіх складових у сукупності) згідно ст. 1173 ЦК України.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 12.04.2019 провідним інспектором КП "Київблагоустрій" Тасічем Б.П. видано припис № 1908812, згідно з яким встановлено порушення ТОВ "Місія" п. 13.3.1 Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051, у Святошинському районі, бул. Вернадського, 67, та запропоновано позивачу усунути порушення шляхом надання проектно-дозвільної документації на розміщення тимчасової споруди (павільйон). У разі відсутності дозвільної документації демонтувати тимчасову споруду (павільйон) власними силами, відновити благоустрій терміном у 3 дні. Позивача попереджено, що у разі невиконання вимог припису будуть вжиті заходи згідно чинного законодавства.

Листом № 3/04/19 від 15.04.2019 позивач повідомив КП "Київблагоустрій" про те, що вважає виданий припис безпідставним і необґрунтованим, оскільки будівля, загальною площею 26,7 кв.м., що розташована за адресою м. Київ, Святошинський район, бульвар Академіка Вернадського, 67, належить йому на праві приватної власності і не порушує Правил благоустрою міста Києва, на підтвердження вказаних обставин позивачем додано копію довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, копію викопіювання з поверхового плану на об`єкт нерухомості.

17.04.2019 Департаментом міського благоустрою відповідно до Положення про департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затвердженого розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 27.01.2011 № 94 (із змінами), Правил благоустрою міста Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051 (зі змінами) та з урахуванням протоколу засідання робочої групи щодо розгляду питань демонтажу самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єктів сезонної дрібно роздрібної торговельної мережі та елементів благоустрою на території міста Києва, а також демонтажу (переміщення) засобів пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 17.04.2019 № 62, на якому додатково розглянуто лист КП "Київблагоустрій" від 16.04.2019 № 064/222-636, надано доручення КП "Київблагоустрій" № 064-2117 на демонтаж самовільно встановлених елементів благоустрою, зокрема павільйону ТОВ "Місія" за адресою м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, 67-69, на підставі припису № 1908812 від 12.04.2019.

19.04.2019 комісією у складі представника Департаменту міського благоустрою, представників КП "Київблагоустрій" та виконавця робіт складено Акт № НО-148 проведення демонтажу (переміщення) павільйону за адресою м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, 67 - 69 (на підставі припису № 1908812 від 12.04.2019 та доручення Департаменту міського благоустрою № 064-2117 від 17.04.2019) та Акт опису об`єкта № 40-148 - павільйону із преслиста, дерева та металу, з приміткою, що частина конструкцій демонтована власником. Вказаний в цьому описі об`єкт переданий на майданчик тимчасового складування і зберігання майна КП "Київблагоустрій" за адресою вул. Народного Ополчення, 14.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів встановлено Законом України "Про благоустрій населених пунктів", статтею 10 якого до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів віднесено затвердження правил благоустрою територій населених пунктів; створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб`єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб). До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів.

Положеннями статті 21 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" унормовано, що елементами (частинами) об`єктів благоустрою є, в тому числі, малі архітектурні форми.

Мала архітектурна форма - це елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. До малих архітектурних форм належать: альтанки, павільйони, навіси; паркові арки (аркади) і колони (колонади); вуличні вази, вазони і амфори; декоративна та ігрова скульптура; вуличні меблі (лавки, лави, столи); сходи, балюстради; паркові містки; огорожі, ворота, ґрати; інформаційні стенди, дошки, вивіски; інші елементи благоустрою, визначені законодавством. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Згідно із ч. 1 ст. 34 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил.

Правила благоустрою міста Києва, які визначають правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста і спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини, були затверджені рішенням Київської міської ради № 1051/ від 25.12.2008.

У розділі 1 Правил благоустрою міста Києва зазначено, що тимчасова споруда - це споруда функціонального (в тому числі для здійснення підприємницької діяльності), декоративно-технологічного призначення, в тому числі мала архітектурна форма, яка виготовляється з полегшених збірних конструкцій та встановлюється без улаштування заглибленого фундаменту тощо.

Розміщення та утримання малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності визначено Розділом 13 Правил благоустрою міста Києва.

Так, відповідно до п. 13.1.1 Правил розміщення малих архітектурних форм та тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності проводиться відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закону України "Про благоустрій населених пунктів", Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.94 № 198, наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21 жовтня 2011 року № 244 "Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 листопада 2011 року за № 1330/20068, інших нормативно-правових актів, а також рішень Київської міської ради та розпоряджень виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об`єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) за власні кошти у строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). У разі якщо власник малої архітектурної форми або тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (особа, яка здійснила встановлення (розміщення) об`єкта) не провів демонтажу відповідно до абзацу першого цього пункту, демонтаж об`єкта здійснюється в порядку, встановленому пунктом 13.3 цих Правил (п. 13.2.3 Правил).

Пунктом 13.3.1 Правил передбачено, що у разі виявлення самовільно розміщених (встановлених) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, в т. ч. тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив`язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, самовільно розміщених (встановлених) засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (автомагазини, автокафе, автокав`ярні, авторозвозки, автоцистерни, лавки-автопричепи, візки, спеціальне технологічне обладнання (низькотемпературні лотки-прилавки) тощо) (далі - засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі), об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (на розміщення яких відсутні оформлені в установленому порядку документи) уповноважені особи Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), структурних підрозділів з питань контролю за благоустроєм районних в місті Києві державних адміністрацій, комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) "Київблагоустрій" (далі - КП "Київблагоустрій") вносять припис його власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) з вимогою усунення порушень шляхом проведення демонтажу малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, демонтажу (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі із зазначенням строку демонтажу (переміщення) відповідно до абзаців другого і третього цього підпункту. Малі архітектурні форми, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності мають бути демонтовані протягом трьох днів з моменту отримання припису, крім тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, відсутніх в матеріалах єдиної цифрової топографічної основи території міста Києва, демонтаж яких має бути здійснений протягом одного дня з моменту отримання припису. Засоби пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкти сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі мають бути демонтовані (переміщені) негайно після отримання припису. У разі внесення припису власнику (користувачу або особі, яка здійснила розміщення (встановлення)) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі уповноважена особа, яка внесла припис, негайно повідомляє про це Департаменту промисловості та розвитку підприємництва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент промисловості та розвитку підприємництва). Протягом зазначеного у приписі строку власник (користувач або особа, яка здійснила розміщення (встановлення)) зобов`язаний за власний рахунок здійснити демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, демонтаж (переміщення) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та провести відновлення порушеного благоустрою на місці їх розміщення (встановлення).

Відповідно до п. 13.3.2 Правил у разі якщо власники (користувачі або особи, які здійснили розміщення (встановлення)) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі не здійснили демонтаж в строки, зазначені в приписі, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районні в місті Києві державні адміністрації вживають заходів щодо демонтажу самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, а Департамент промисловості та розвитку підприємництва - щодо демонтажу об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підп. 13.3.3 п. 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту. У разі якщо власник (користувач або особа, яка здійснила розміщення (встановлення)) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, не здійснює демонтаж (переміщення) цього засобу в строки, зазначені в приписі, Департамент промисловості та розвитку підприємництва, Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) негайно вживають заходів щодо організації демонтажу (переміщення) самовільно розміщеного (встановленого) засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі на підставі рішень, зазначених у підп. 13.3.3 п. 13.3 цих Правил, за кошти міського бюджету або з інших джерел, не заборонених законодавством, з наступним відшкодуванням усіх витрат згідно з абзацом 3 цього підпункту.

Згідно із п. 13.3.3. Правил рішення про демонтаж самовільно розміщеної (встановленої) малої архітектурної форми, тимчасової споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі приймається Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), районними в місті Києві державними адміністраціями, Департаментом промисловості та розвитку підприємництва (щодо об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі).

Відповідно до Положення про Департамент міського благоустрою виконавчого органу КМР (КМДА), затвердженого розпорядженням Київської міської ради від 27 січня 2011 року № 94, зі змінами відповідно до розпорядження КМДА, до повноважень Департаменту належить, зокрема, здійснення контролю за станом благоустрою міста, а також контролю за дотриманням та здійсненням заходів, спрямованих на виконання Закону України "Про благоустрій населених пунктів " та Правил благоустрою міста Києва.

Відповідно до п. 6 Положення, Департамент має право, зокрема, здійснювати у встановленому порядку демонтаж та очищення території міста від безхазяйного майна, самовільно розміщених тимчасових споруд та елементів благоустрою рекламних носіїв, покинутих будівельних матеріалів і конструкцій, транспортних засобів тощо (п. 6.7), надавати відповідні доручення профільним структурним підрозділам, зокрема підпорядкованих комунальним підприємствам та контролювати їх виконання (п. 6.25).

Для проведення демонтажу малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально - культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі створюється комісія у складі представників Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та/або структурного підрозділу з питань контролю за благоустроєм районної в місті Києві державної адміністрації, Департаменту промисловості та розвитку підприємництва (у разі демонтажу об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі), підприємства, яке здійснює демонтаж, перевезення, зберігання малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, об`єкта сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі, представника поліції, власника (користувача або особи, яка здійснила розміщення (встановлення)) (у разі його присутності) (абз. 3,5 п. 13.3.3 Правил благоустрою м. Києва ).

Відповідно до п. 19.2.1 рішення № 1051/1051 від 25.12.2008 Київської міської ради "Про Правила благоустрою міста Києва" уповноважені працівники Головного управління контролю за благоустроєм мають право залучати спеціалістів структурних підрозділів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації), комунальних підприємств, установ та організацій, об`єднань громадян (за погодженням з їхніми керівниками) для розгляду питань у сфері благоустрою території міста, вносити приписи з вимогою усунення порушень Закону України "Про благоустрій населених пунктів" і цих Правил, складати протоколи про адміністративні правопорушення за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п. 20.2.1 Правил благоустрою м. Києва, якщо під час перевірки виявлені причини та умови, які можуть спричинити порушення благоустрою, посадова особа контролюючого органу зобов`язана скласти та видати офіційний документ - припис, який є обов`язковим для виконання в термін до трьох діб особами, які є відповідальними за утримання об`єктів благоустрою.

КП "Київблагоустрій" виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) створено рішенням Київської міської ради від 31.10.2006 № 119/176 "Про реорганізацію госпрозрахункової організації "Київблагоустрій" шляхом перетворення юридичної особи у комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київблагоустрій" з переходом всього майна, прав та обов`язків попередньої юридичної особи.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 21.02.2007 № 167 затверджено статут КП "Київблагоустрій", відповідно до п. 2.1, 2.2 якого підприємство є юридичною особою, здійснює свою господарську діяльність на засадах повної самостійності, діє на принципах повного господарського розрахунку, веде бухгалтерський облік, статистичну звітність у порядку, встановленому законодавством України, набуває майнових та особистих немайнових прав, несе відповідні обов`язки, укладає угоди (договори, контракти) з юридичними та фізичними особами як в Україні, так і за її межами у встановленому законодавством порядку, виступає позивачем та відповідачем у суді, господарському та третейському суді від свого імені, має закріплене майно, поточний та інші рахунки в установах банків, казначейства, печатки з власним найменуванням, штампи, затверджені в установленому порядку, фірмовий знак чи знак обслуговування, бланки з власними реквізитами та інші атрибути. Підприємство підпорядковане Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) з питань, визначених чинним законодавством та цим статутом.

Згідно із п. 3.1., 3.2 Статуту підприємство створено з метою, крім іншого, здійснення заходів, які забезпечують дотримання юридичними та фізичними особами правил благоустрою у м. Києві. Предметом діяльності підприємства є (п. 3.2.6) демонтаж, перевезення та зберігання безхазяйного майна (кіосків, павільйонів, гаражів, рекламоносіїв, залишків будматеріалів, автомобілів ті ін.) та самовільно розміщених об`єктів, що порушують правила благоустрою міста.

До повноважень КП "Київблагоустрій" не відноситься здійснення оцінки правомірності чи неправомірності винесеного третьою особою припису та прийнятого нею рішення, КП "Київблагоустрій" не приймає рішень про демонтаж тимчасових споруд, а лише виконує доручення Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), якому підпорядкований, тобто є виконавцем рішень суб`єкта владних повноважень в межах своєї статутної діяльності.

За результатами проведеної роботи комісії складають акти демонтажу (переміщення) у двох примірниках.

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами, на момент звернення позивача до суду, позивач із заявою до КП "Київблагоустрій" про повернення демонтованого об`єкту не звертався та не оскаржив до адміністративного суду ані припис КП "Київблагоустрій" від 12.04.2019 № 1908812, ані доручення Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 064-2117 від 17.04.2019, ані дії з демонтажу спірного майна. Свої вимоги позивач обґрунтовує знесенням за рішенням відповідача не тимчасової споруди, а об`єкта нерухомого майна, що на праві власності належить ТОВ "Місія".

Так, 16.11.2016 державним реєстратором Хиба А.В. ДП "Сетам" до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був внесений запис 17493971 про право власності ТОВ "Місія" на громадський будинок (літ. Е), об`єкт житлової нерухомості, загальною площею 26,7 кв.м., за адресою м. Київ, бул. Вернадського Академіка, буд. 67, приміщення 1; підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 24.05.2002 та акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 24.05.2002.

Із складеного в простій письмові формі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 24.05.2002 вбачається, що за цим договором ТОВ "Місія" набув у власність нежитлове одноповерхове приміщення, загальною площею 26,7 кв.м., що знаходиться у м. Києві по бульвару Вернадського Академіка, буд. 67, літера "Е". Жодної відмітки про реєстрацію договору чи майна в БТІ договір не містить. Зі змісту договору, як із з акта приймання-передачі від 24.05.2002 не можна зробити беззаперечного висновку, що набуте нежитлове приміщення є об`єктом нерухомого майна.

Технічний паспорт на громадський (виробничий) будинок № 67 був складений інженером з інвентаризації нерухомого майна Рощенком О.А., ТОВ "Техінвентаризація та архітектура" 31.10.2016.

05.12.2018 ТОВ "Кволіті груп" на замовлення ТОВ "Місія" складено звіт про оцінку майна - громадського будинку (літ. Е) за адресою м. Київ, Святошинський район, бульвар Академіка Вернадського, 67, прим. 1, де надано висновок про ринкову вартість вказаної нерухомості у сумі 500 000,00 грн.

При цьому, позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він на відповідній правовій підставі користується прилеглою до спірного приміщення земельною ділянкою, що надає йому законне право розміщувати за вищевказаною адресою належне йому майно - одноповерхове приміщення під літ "Е" площею 26,7 кв.м. будинку № 67 по бульвару Вернадського Академіка у місті Києві.

Також на вимогу суду першої інстанції позивачем не надано доказів сплати податку на нерухоме майно за період з 2013 - 2019 роки та подання за вказаний період до податкового органу податкових декларацій на нерухоме майно, доказів відображення у фінансовій звітності за період з 2001 року по 2019 рік вказаного майна у складі нерухомого майна позивача.

Більш того, 12.08.2011 Головним управлінням містобудування та архітектури погоджено ТОВ "Місія" паспорт прив`язки тимчасової споруди - кіоску з продажу продуктів харчування по вул. Вернадського, 67 у Святошинському р-ні м. Києва. У квітні 2013 року ТОВ "Місія" було видано довідку про функціональне призначення тимчасової споруди.

15.11.2013 зазначений павільйон ТОВ "Місія" вже був демонтований КП "Київблагоустрій" за приписом № 9002775 від 19.06.2009 за дорученням ДМБЗПС № 243 від 11.2013, про що складені відповідні акти. За прибутковою накладною від 15.11.2013 павільйон був переданий на майданчик тимчасового складування і зберігання майна КП "Київблагоустрій", а за видатковою накладною № РН-0000341 від 18.11.2013 виданий представнику ТОВ "Місія".

Зазначені обставини повністю спростують доводи скаржника щодо демонтажу відповідачем саме нерухомого майна, право власності на яке було зареєстроване за ТОВ "Місія" 16.11.2016 державним реєстратором Хиба А.В. ДП "Сетам", запис 17493971, оскільки у разі знесення 15.11.2013 об`єкта нерухомого майна, його, в силу властивостей самого нерухомого майна, неможливо б було знести ще й 19.04.2019, адже до нерухомих речей стаття 181 ЦК України відносить об`єкти, розташовані на земельній, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, на переконання суду, один лише запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно без підтвердження підстав набуття права власності на таке майно, обставин його відтворення після знесення/переміщення у листопаді 2013 року, без прив`язки до конкретної земельної ділянки, не може слугувати беззаперечним доказом існування нерухомого майна як об`єкта матеріального світу у просторі та часі на момент його демонтажу 19.04.2019.

У даному випадку колегія суддів вважає за можливе звернутися до принципу більшої вірогідності, до якого вже звертався Верховний суд, зокрема, у постанові Верховного Суду у справі № 921/319/17-г/11(11/Б-1042(337/7-10) від 12.04.2018 за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області до ВАТ "Бучацький цукровий завод" про визнання права власності на нежитлову будівлю хлораторної. Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В практиці Європейського суду з прав людини також трапляються рішення, в яких суд посилається на баланс вірогідностей задля оцінки обставин у справі. Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 (заява № 59166/12) Дж. К. та Інші проти Швеції (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) Європейський суд з прав людини наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

В рішенні Європейського суду з прав людини від 15.11.2007 (заява № 22750/02) у справі Бендерський проти України (BENDERSKIY v. Ukraine) суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у медичному експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

У даному випадку принцип більшої вірогідності у сукупності з принципом розумності надає можливість колегії суддів зробити наступний висновок, ґрунтуючись на встановлених судом першої інстанції фактах, що цілком вірогідним є демонтаж 19.04.2019 саме тимчасової споруди - павільйону за адресою м. Київ, бульвар Академіка Вернадського, 67 - 69 (на підставі припису № 1908812 від 12.04.2019 та доручення Департаменту міського благоустрою № 064-2117 від 17.04.2019).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Скаржником не надано суду належних і допустимих доказів обґрунтованості позовних вимог, наявності складу цивільного правопорушення в діях відповідачів, та підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Колегія суддів зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no. 4241/03 від 28.10.2010).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії").

Отже, викладені в апеляційній скарзі доводи щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права не знайшли свого підтвердження, оскільки суд в повній мірі з`ясував всі обставини, необхідні для правильного вирішення спору.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Місія" на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 у справі № 910/7731/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2020 у справі № 910/7731/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/7731/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді М.Г. Чорногуз

О.В. Агрикова