ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.09.2020м. ДніпроСправа № 904/4801/20

Суддя Мельниченко І.Ф., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Термоінжиніринг", м. Київ

до Державного підприємства "Український інститут по проектуванню металургійних заводів", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 1 994 416,28 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Термоінжиніринг" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути заборгованість за договором підряду на виконання проектних робіт № 2292/2248/2019-1 від 01.07.2019 у сумі 1 800 000,00 грн.; 28 008,00 грн. - пеню; 23 020,28 грн. - річні; 17 388,00 грн. - інфляції грошових коштів; 126 000,00 грн. - штраф.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Розглянувши позовні матеріали, господарський суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Відповідно до пункту 1 частини 5 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Водночас, суд звертає увагу позивача, що з 30.09.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" (далі - Закон № 1401).

За приписами частини третьої статті 1312 Конституції України (в редакції Закону № 1401) виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

При цьому підписання та/або подання позову є процесуальними формами реалізації повноважень з представництва.

Поряд з цим 29.12.2019 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення" від 18.12.2019 N390-IX.

Відповідно до вказаних змін, зокрема частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно ж до приписів частин першої та другої статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

При розгляді справи у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з ціни позову (1 994 416,28 грн.) дана справ підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи як у порядку самопредставництва, так і іншими особами як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Позовну заяву від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Термоінжиніринг" підписано заступником директора з правових питань М.Ю. Калетнік (у порядку самопредставництва). На підтвердження повноважень особи до позовної заяви додано копію наказу про прийняття на роботу від 13.02.2020 № 1-к.

Проте в матеріалах позовної заяви відсутні докази на підтвердження того, що М.Ю. Калетнік наділена повноваженнями самопредставництва, у розумінні частини третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України, на право представляти інтереси Підприємства в судах.

Крім того, матеріали справи не містять відомостей і щодо наявності у М.Ю. Калетнік статусу адвоката.

Отже, суд дійшов висновку, що до матеріалів позовної заяви не додано доказів на підтвердження того, що заступником директора з правових питань Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Термоінжиніринг" М.Ю. Калетнік має право представляти Товариство з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Термоінжиніринг", як представник (адвокат), так і в порядку самопредставництва відповідно до положень частини третьої статті 56 Господарського процесуального кодексу України України.

Крім того, як зазначалося вище позовна заява має містити підпис позивача або його представника. При цьому, позовна заява має бути підписана власноручно, відтворення підпису за допомогою факсиміле або інших технічних засобів не допускається.

Підпис - це графічне накреслення, що позначає виконавця підпису та наноситься ним з метою посвідчення. Як почерковий об`єкт підпис має характерні риси. Зокрема, це посвідчувальний знак обов`язково певної особи; виконується нею власноруч у вигляді графічного креслення; наноситься на документ з метою посвідчення різних фактів та подій.

Позовна заява повинна містити підпис особи, яка відповідно до установчих документів правомочна діяти в інтересах юридичної особи або підпис особи, яка відповідно до вимог закону наділена правом підписання відповідних документів. А з урахуванням частини 8 статті 6 Господарського процесуального кодексу України позовна заява може містити електронний цифровий підпис прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Натомість, подана до суду позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Термоінжиніринг" не містить власноручного підпису чи електронного цифрового підпису, на ній проставлений факсиміле заступником директора з правових питань М.Ю. Калетнік.

Аналогічний факсиміле заступником директора з правових питань М.Ю. Калетнік міститься також на долучених до позову документах.

Суд звертає увагу на те, що оскільки процесуальним законодавством не передбачено інших способів звернення до суду, окрім особистого звернення заявника та підписання заяви уповноваженою особою, то подання відповідних заяв з використанням факсимільного відтворення підпису певної особи, який є фактично штампом із зображенням певного підпису фізичної особи, не відповідає вимогам частини 2 статті 4, статті 46, частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України та не може бути доказом волевиявлення певної особи на підписання документа.

Суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду №5027/805-б/2012 від 24.05.2018 та в ухвалі Верховного Суду № 922/743/17 від 26.01.2018.

Проте, на позовній заяві факсимільного підпису означає, що вона не підписана особою, яка має право її підписувати (аналогічний правовий висновок викладений у абзаці 4 пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Також суд зазначає, що відповідно до акту Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2020 № 617/2020 в додатках до позовної заяви № 08/26/01 від 26.08.2020 виявлено недоліки, а саме: відсутні докази про сплату судового збору (платіжне доручення № 1078 від 26.08.2020).

Наведені вище обставини є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись пунктом 1 частини 5 статті 174, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Термоінжиніринг" і додані до неї документи повернути без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Додатки: - позовна заява з додатками на 78-ти арк.;

- опис вкладення від 26.08.2020 на 1-му арк.;

- поштовий конверт;

- акт Господарського суду Дніпропетровської області від 01.09.2020 № 617/2020 на 1-му арк.

Суддя І.Ф. Мельниченко