РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.08.2020Справа №910/4105/20

Суддя Господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгострах"

до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Моторне (транспортне) страхове бюро України

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгострах" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім", в якому просить суд зобов`язати відповідача визнати кредиторські вимоги позивача в розмірі 3 645,83 грн. та включити дані вимоги до четвертої черги проміжного ліквідаційного балансу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгострах" набуто грошові вимоги у розмірі 3 645,83 грн. до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім", як страховика відповідальності власника автомобіля ГАЗ 3110, державний номер НОМЕР_1 згідно полісу №АК/3570750, у зв`язку із виплатою позивачем страхового відшкодування власнику автомобіля Chery Amulet, державний номер НОМЕР_2 , за завдану внаслідок настання 17.10.2017 дорожньо-транспортної пригоди шкоду.

З огляду на наведене та враховуючи, що Приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім" перебуває в процедурі ліквідації за рішенням засновників, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгострах" вказує, що його вимоги підлягають включенню до четвертої черги проміжного ліквідаційного балансу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/4105/20; вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); залучено до участі у справі Моторне (транспортне) страхове бюро України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача; визначено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору.

09.04.2020 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшли пояснення, в яких третя особа зазначає, що позивачем пропущено строк заявлення кредиторських вимог до відповідача, а отже позов задоволенню не підлягає.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 23.03.2020 про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці такої ухвали, на адресу його місцезнаходження, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41. Вказана ухвала суду не була вручена відповідачу та була повернута до суду, із зазначенням причин повернення - вибули, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 04.04.2020 на конверті.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд зазначає, що вказана ухвала надсилалася рекомендованим листом з поміткою "судова повістка".

Відповідно до п. 99-2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009).

Таким чином, враховуючи, що ухвала суду направлялася відповідачу на зазначену в відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження (реєстрації) останнього, а матеріали справи не містять доказів повідомлення іншої адреси перебування відповідача, то керуючись приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України суд приходить до висновку, що днем вручення відповідачу ухвали суду від 23.03.2020 є 04.04.2020 (дата проставлення на довідці відділення поштового зв`язку відмітки щодо причини повернення поштового відправлення).

Пунктом 5 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 23.03.2020 у справі №910/4105/20 було встановлено строк для подання відповідачем відзиву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали про відкриття провадження.

В свою чергу, в силу п. 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України строк на подання відзиву автоматично продовжувався на строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Однак, 17.07.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким, зокрема, було викладено пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в новій редакції.

Відповідно до чинної редакції пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Пунктом 2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" передбачено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" N 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Тобто, встановлений ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2020 у справі №910/4105/20 строк на подання Приватним акціонерним товариством "Київський страховий дім" відзиву закінчився 05.08.2020 (включно), однак відповідач не скористався таким своїм правом, а тому суд вважає за можливе розглянути справу №910/4105/20 по суті за наявними в ній документами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

29.12.2016 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгострах" (старховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Автокредит Плюс", (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №ZPH0CPS-16BT2D8 (надалі - Договір), об`єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом, що належить йому на правах власності, повного господарського відання, оперативного управління або інших законних підставах, а саме, автомобіля Chery Amulet, державний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до п. 9 Договору цей Договір діє 12 місяців з 30.12.2016 по 29.12.2017 (але не більше ніж сплачує мий період). Цей Договір пролонгується на такий же строк у разі сплати наступних страхових платежів, якщо жодний з учасників Договору не заявить про бажання його припинити.

17.10.2017 о 18:10 год. на проспекті Палладіна, буд. 20 сталася ДТП за участі застрахованого автомобіля Chery Amulet, державний номер НОМЕР_2 , а саме: ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ГАЗ 3110, державний номер НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, під час перестроювання не надав дорогу транспортному засобу Chery Amulet, який рухався в попутному напрямку по тій смузі, в яку мав намір перестроїтись ОСОБА_1 , що призвело до механічних пошкоджень обох транспортних засобів.

Факт скоєння ДТП підтверджується довідкою Управління патрульної поліції у місті Києві Національної поліції України №390403 від 26.01.2018.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду міста Києва від 21.11.2017 у справі №759/16863/17 (набрала законної сили 05.12.2017) ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 п.п. 2.3 "б", 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 1224, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту №Э.ЕNSTRAX/3-10337126 від 03.11.2017 у відповідності до звіту №1677519/10/17 про оцінку колісного транспортного засобу (КТЗ) від 31.10.2017, позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів страхувальнику у сумі 4 145,83 грн., що підтверджується платіжним дорученням №51029466 від 07.11.2017.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Святошинського районного суду міста Києва від 21.11.2017 у справі №759/16863/17 вбачається, що транспортний засіб ГАЗ 3110, держаний номер НОМЕР_1 , знаходився під керуванням ОСОБА_1 .

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала транспортним засобом ГАЗ 3110, держаний номер НОМЕР_1 , встановлена у судовому порядку.

Станом на дату ДТП цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортним засобом ГАЗ 3110, держаний номер НОМЕР_1 була застрахована Приватним акціонерним товариством "Київський страховий дім" на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/003570750, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача із претензією (заявою) від 18.07.2018 №18-07/02-10 про виплату страхового відшкодування у розмірі 3 645,83 грн. (з урахуванням встановленої полісом №АК/003570750 франшизи у розмірі 500 грн.)

Відповідно до відомостей з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім" перебуває в стані припинення за рішенням засновників з 10.08.2018.

Враховуючи невиплату Приватним акціонерним товариством "Київський страховий дім" страхового відшкодуванням у розмірі 3 645,83 грн. та його перебуванням у стані припинення, позивач звернувся до ліквідатора Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" із заявою кредитора про грошові вимоги до боржника на загальну суму 247 665,18 грн., до якої, зокрема, включено грошові вимоги у розмірі 3 645,83 грн.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач вказану заяву отримав, однак, не надав жодної відповіді щодо задоволення/відхилення заявленої вимоги. У зв`язку з цим позивач просить суд зобов`язати відповідача визнати кредиторські вимоги позивача у розмірі 3 645,83 грн., що є невиплаченою сумою страхового відшкодування та включити дану вимогу кредитора до четвертої черги проміжного ліквідаційного балансу.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 105 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Згідно з ч. 3 ст. 60 Господарського кодексу України ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб`єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі у встановлені цим Кодексом чи спеціальним законом строки.

Відповідно до ст. 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Відповідно до частини 8 статті 111 Цивільного кодексу України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Статтею 112 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Відповідно до відомостей Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Приватне акціонерне товариство "Київський страховий дім" перебуває в стані припинення за рішенням засновників з 10.08.2018 та строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог - 10.10.2018.

21.12.2018 позивач направив відповідачу заяву кредитора про грошові вимоги до боржника №21-12/02-01 від 21.12.2018 з додатками, яку останній отримав 11.01.2019, що підтверджується накладною служби експрес-доставки "Меркурій" №R1027836.

З наведеного вбачається, що позивач звернувся до відповідача із заявою про визнання кредиторських вимог у сумі 247 665,18 грн. і включення їх до реєстру кредиторів після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією відповідача для їх пред`явлення.

Однак, суд зазначає, що несвоєчасне заявлення кредитором (позивачем) грошових вимог у процедурі добровільної ліквідації боржника (відповідача) не має наслідком їх погашення, а впливає лише на порядок задоволення таких вимог.

Разом з цим, норми цивільного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, не надають ліквідаційній комісії права залишати вимоги кредиторів без розгляду.

Отже, відповідно до приписів законодавства вимога кредитора має бути розглянута з прийняттям та направленням відповідного рішення ліквідаційною комісією не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора, а кредитор, у випадку відмови ліквідаційної комісії у задоволенні його вимог або ухилення від їх розгляду, має право на звернення до суду з відповідним позовом протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову, в той час як вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вважаються погашеними.

У зв`язку з наведеним суд доходить висновку, що оскільки заяву позивача №21-12/02-01 від 21.12.2018 про грошові вимоги до боржника відповідач отримав 11.01.2019, то мав розглянути її у строк до 11.02.2019.

Проте, матеріали справи не містять доказів надання відповідачем позивачу відповіді на його кредиторську вимогу, що свідчить про ухилення від її розгляду.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що ухилення відповідача від розгляду кредиторських вимог позивача надало останньому право звернутися у місячний строк, встановлений ч. 3 ст. 112 Цивільним кодексом України, до суду із позовом до ліквідатора (ліквідаційної комісії).

При цьому, перебіг встановленого ч.ч. 3, 5 ст. 112 Цивільним кодексом України місячного строку на звернення до суду з позовом в даному випадку має розпочинатися не раніше дати закінчення 30-денного терміну, відведеного ліквідаційній комісії для реагування на вимогу кредитора згідно з ч. 6 ст.105 цього Кодексу.

Отже, оскільки після закінчення 30-денного терміну на розгляд кредиторської вимоги позивач був обізнаний про те, що ліквідаційна комісія відповідача ухилилась від розгляду його кредиторських вимог, то саме з 12.02.2019 розпочався місячний строк для звернення до суду з відповідним позовом.

Однак, з цим позовом позивач звернувся до суду лише 18.03.2020, тобто з пропуском встановленого ч. 3 ст. 112 Цивільного кодексу України строку, який закінчився у березні 2019 року і є присічним.

При цьому, жодних поважних підстав пропуску такого строку позивачем у позовній заяві не наведено.

За наведених обставин, пропуск кредитором установленого частиною 3 статті 112 Цивільного кодексу України місячного строку на звернення до суду з позовом є підставою для відмови у задоволенні заявлених позовних вимог про зобов`язання відповідача визнати кредиторські вимоги позивача у розмірі 3 645,83 грн., що є невиплаченою сумою страхового відшкодування, та включити дану вимогу кредитора до четвертої черги проміжного ліквідаційного балансу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №906/370/17, від 24.05.2018 у справі №911/810/17.

Відтак, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгострах" до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" про зобов`язання відповідача визнати кредиторські вимоги позивача в розмірі 3 645,83 грн. та включення даних вимог до четвертої черги проміжного ліквідаційного балансу, є необґрунтованими у зв`язку з чим не підлягають задоволенню.

З огляду на підстави відмови у позові, судом не досліджується обґрунтованість заявлених позивачем вимог, оскільки дослідження та встановлення вказаних обставин в жодному разі не вплине на вирішення спору сторін по суті.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 5, 13, 14, 74, 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгострах" (49100, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, узвіз Кодацький, буд. 2; ідентифікаційний код 33248430) до Приватного акціонерного товариства "Київський страховий дім" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 37-41; ідентифікаційний код 25201716), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Моторне (транспортне) страхове бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; ідентифікаційний код 21647131) про зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

2. Судові витрати, пов`язані із розглядом даної справи, покладаються на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгострах".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.17.5 ч.1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В. Бойко