ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"18" серпня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2650/19(916/3439/19)

Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейш В.Д.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви (вх.№3535/19 від 28.11.2020р.)

за позовом розпорядника майна Фірми "Давос" у формі ТОВ (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 23-а, кв. 9, ) арбітражного керуючого Петрової Олени Євгенівни ( АДРЕСА_1 )

до відповідача-1: Фірми "Давос" у формі ТОВ (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 23-а, кв. 9, );

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОРІОН" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 13/1, офіс 417, ),

про визнання договору недійсним.

Представники сторін:

Від арбітражного керуючого Петрової О.Є. - Колесніченко Б.В.;

Від фірми "Давос" у формі ТОВ, ТОВ «ФК «ОРІОН» - Косов О.В.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.10.2019р. відкрито провадження у справі про банкрутство Фірми "Давос" у формі ТОВ (6505, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 23-А, кв. 9, ), оприлюднено на офіційному веб-порталі Верховного суду оголошення про відкриття справи про банкрутство Фірми "Давос" у формі ТОВ (6505, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 23-А, кв. 9, ), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів (зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію), введено процедуру розпорядження майном боржника Фірми "Давос" у формі ТОВ (6505, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 23-А, кв. 9, ), розпорядником майна Фірми "Давос" у формі ТОВ (6505, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд. 23-А, кв. 9, ) призначено арбітражного керуючого Петрову Олену Євгенівну, діючого на підставі свідоцтва Міністерства юстиції України про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 06.03.2013 року за № 434; встановлено грошову винагороду розпорядника майна Петрової О.Є. в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень шляхом авансування заявником на депозитний рахунок нотаріуса.

18.11.2019р. арбітражний керуючий Петрова Олена Євгенівна звернулась до Господарського суду Одеської області з позовом до Фірми "Давос" у формі ТОВ, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОРІОН", в якому просить господарський суд визнати недійсним договір про відступлення права вимоги боргу грошових коштів від 03.07.2019р. №03/2019-ц.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.11.2019р. позовну заяву арбітражного керуючого Петрової О.Є. (вх. №3535/19 від 18.11.2019р.) залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви, а саме надання доказів сплати судового збору - протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду.

22.11.2019р. до суду надійшла заява арбітражного керуючого Петрової Олени Євгенівни (вх. №2-5708/19), в якій просить суд залучити до матеріалів справи докази сплати судового збору та відкрити провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.11.2019р. прийнято позовну заяву арбітражного керуючого Петрової О.Є. (вх.№3535/19 від 18.11.2019р.) до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін в межах справи №916/2650/19 про банкрутство Фірми "Давос" у формі ТОВ та присвоєно справі №916/2650/19.

04.02.2020р. позивачем надано до суду заяву про зміну підстав позову.

Згідно ч. 3 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З урахуванням заяви про зміну підстав позову, позивач просить суд визнати договір цесії укладений між Фірмою «Давос» у формі ТОВ та ТОВ «ФК «Оріон» №03/2019-ц від 03.07.2019р., оскільки вказаний договір укладений без згоди учасників підприємства, та оскільки вказаний правочин направлений на спричинення шкоди майновим права кредиторів боржника.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.02.2020р. закрито підготовче провадження з розгляду позовної заяви по справі №916/2650/19(916/3439/19), призначено позовну заяву до судового розгляду по суті.

18.08.2020р. від фірми «Давос» у формі ТОВ надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи протоколу №7/19 загальних зборів учасників Фірми «Давос» у формі ТОВ від 02.07.2019р.

Представник відповідачів відзиву на позовну заяву не надав, однак в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову у повному обсязі.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 18.08.2020р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 03.12.2018р. по справі №902/271/18 стягнуто з ТОВ «Вімексім» на користь Фірми «Давос» у формі ТОВ заборгованість у сумі 3695159,48 грн., судовий збір у сумі 55427,40 грн.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2019р. рішення суду залишено без змін.

03.07.2019р. між Фірмою «Давос» у формі ТОВ та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Оріон» укладено договір відступлення права вимоги (цесії) №03/2019-ц, згідно п. 1 якого, первісний кредитор (Фірма «Давос» у формі ТОВ») здійснює відступлення права вимоги боргу грошових коштів у розмірі 3695159,48 грн. до боржника - ТОВ «Вімексім», а новий кредитор ТОВ «ФК «ОРІОН» приймає право вимоги боргу до вищевказаного боржника.

Згідно п. 4 договору, новий кредитор набуває права вимоги за договором в повній сумі заборгованості, яка станом на 03.07.2019р. складає 3 695 159, 48 грн.

Відповідно до п. 5 договору, за відступлені права вимоги боргу грошових коштів до боржника за цим договором новий кредитор сплачує первісному кредитору суму у розмірі 10000 грн. Ця сума повинна бути сплачена новим кредитором первісному на протязі одного року з моменту підписання цього договору. У разі несплати вищевказаної суми в зазначені строки цей договір підлягає розірванню та право вимоги боргу грошових коштів підлягає поверненню.

Позивач зазначає, що згідно п.п. 11.1.17 статуту Фірми «Давос» у формі ТОВ до виключної компетенції учасників товариства належить затвердження угод у будь-якій валюті на суму, що перевищує еквівалент 100000 дол. США за курсом НБУ на дату укладання угоди. П.п. 15.2.3. статуту встановлено обмеження для виконавчого органу щодо вчинення правочинів, сума яких складає 100000 дол. США за курсом НБУ на дату укладання угоди.

Станом на дату укладення договору цесії курс дол. США складав 26,17 грн., що загалом становить 141198,30 дол. США., отже директором Фірми «Давос» у формі ТОВ було перевищено свої повноваження під час укладення договору цесії, у зв`язку з чим на думку позивача договір необхідно визнати недійсним.

Розглянувши позовну заяву в цій частині, суд дійшов наступних висновків.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України та статтями 207, 208 ГК України.

Частиною першою статті 207 ГК України передбачено, що господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до статті 215 ЦК України у разі, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зазначеною нормою передбачено можливість оскарження правочину зацікавленою особою, яка не є стороною договору.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно із статтею 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно ч. 1 ст. 241 Цивільного Кодексу України, правочин, вчинений з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Враховуючи вищевикладене, з вказаної підстави спірний договір не підлягає визнанню недійсним.

При цьому, господарський суд не надає оцінку протоколу загальних зборів учасників Фірми «Давос» у формі ТОВ №7/19 від 02.07.2019р., який поданий до суду 18.08.2020р. після закриття підготовчого провадження, оскільки зміст вказаного протоколу не впливає на здійснені судом висновки щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Стосовно тверджень позивача про те, що спірний договір є фраудаторним та підлягає визнанню недійсним, господарський суд зазначає наступне.

Позивач стверджує, що ціна спірного договору (0,27% від вартості активу) не відповідає умовам ринкових відносин, спірний правочин направлений на спричинення шкоди майновим правам кредиторів, оскільки з володіння боржника вибув актив вартістю 3 695 159, 48 грн., замість якого боржник повинен отримати 10 000 грн., отже не відповідає принципу добросовісності.

Згідно із частинами другою та третьою статті 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Цивільно-правовий договір не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення про стягнення коштів, що набрало законної сили.

В матеріалах справи про банкрутство міститься баланс Фірми «Давос» у формі ТОВ станом на 30.06.2019р., згідно якого, актив підприємства у вигляді дебіторської заборгованості не відображений та сума 3 695 159, 48 грн. складає більше 50 відсотків чистих активів підприємства, кредиторська заборгованість становить 13868 тис. грн.

Ухвалою підготовчого засідання суду від 01.10.2019р. встановлено, що в обгрунтування необхідності звернення до суду з заявою про відкриття справи про банкрутство фірма "Давос" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю посилається на заборгованість перед кредиторами на загальну суму 18 528 036,19 грн., яку у зв`язку з скрутним становищем боржника, підприємство не має можливості погасити.

Ухвалою попереднього засідання суду від 24.12.2019р. по справі №916/2650/19 зазначено розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а саме: ТОВ „ВІМЕКСІМ ТРЕЙД", ТОВ грошові вимоги яких до боржника загалом становлять 10769376,4 грн.

Фірма «Давос» у формі ТОВ та ТОВ «ФК «Оріон» діяли очевидно недобросовісно та зловживали правами стосовно кредиторів, оскільки укладався договір цесії, який порушує майнові інтереси кредиторів і направлений на недопущення погашення вимог кредиторів в межах справи про банкрутство за рахунок активу у вигляді дебіторської заборгованості, який було виведено за 3 місяці до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як наслідок, не виключається визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України) (вказаний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2020р. по справі №369/11268/16-ц.

Будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (вказаний висновок зазначений Касаційним господарським судом у складі Верховного суду від 24.07.2019р. по справі №405/1820/17).

Згідно ч. 9 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства, розпорядник майна має право на подання до господарського суду позову щодо визнання недійсними правочинів, у тому числі укладених боржником з порушенням порядку, встановленого цим Кодексом, а також позовів щодо визнання недійсними актів, прийнятих у процедурі розпорядження майном щодо зміни організаційно-правової форми боржника.

Враховуючи встановлений судом факт вчинення відповідачами недобросовісних дій під час укладення договору цесії від 03.07.2019р., зловживання правами стосовно кредиторів, а також наявність висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, позов підлягає задоволенню.

З урахуванням викладеного, враховуючи здійснені судом висновки щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати, згідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають віднесенню на рахунок відповідачів.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов розпорядника майна Фірми "Давос" у формі ТОВ (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 23-а, кв. 9, ) арбітражного керуючого Петрової Олени Євгенівни ( АДРЕСА_1 ) - задовольнити.

2. Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги (цесії) від 03.07.2019р. №03/2019-ц, укладений між Фірмою «Давос» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 23-а, кв. 9, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОРІОН" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 13/1, офіс 417, ).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ОРІОН" (01004, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 13/1, офіс 417, ) на користь арбітражного керуючого Петрової Олени Євгенівни ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 960,50 грн.

4. Стягнути з Фірми «Давос» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (65080, м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 23-а, кв. 9, ) на користь арбітражного керуючого Петрової Олени Євгенівни ( АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 960,50 грн.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст. 256 ГПК України.

Повний текст складено 28 серпня 2020 р.

Суддя В.Д. Найфлейш