ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 року м.Дніпро Справа № 904/1597/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Коваль Л.А., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2020 (суддя Камша Н.М.)

по справі №904/1597/20

за заявою ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Боржник - ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про відкриття справи щодо неплатоспроможності фізичної особи, у якій просив відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, визнати його неплатоспроможним, прийняти пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів), списати частково борги, зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти тощо, застосовані щодо нього (загальний мораторій).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2020 року у справі № 904/1597/20 повернуто без розгляду заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, у зв`язку з відсутністю доказів авансування на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому у розмірі 31 530,00 грн.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, згідно якої останній просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2020 по справі №904/1597/20.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що повертаючи заяву з причин відсутності доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризації за три місяці виконання повноважень, суд першої інстанції порушив норми процесуального права, оскільки під час дослідження заяви ОСОБА_1 суд повинен був врахувати імперативні норми Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено загальні вимоги до форми та змісту заяви та разом з ними керуватися приписами Кодексу України з процедур банкрутства. Окрім того розмір основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Отже при поданні заяви мають бути надані докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі 31 530,0 грн. Разом з тим ч.4 ст. 114 КУзПБ встановлено, що кредитори мають право за рахунок власних коштів встановити арбітражному керуючому додаткову винагороду, що буде додатковим стимулом для арбітражного керуючого і зниження фінансового навантаження для боржника.

Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду. Виходячи з аналізу вищенаведених норм, у випадку коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника коштів, то оплата послуг арбітражного керуючого, зокрема ліквідатора, має здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, що не заборонено КУзПБ. З огляду на те, що у боржника відсутня реальна можливість сплати такого авансового внеску одноразово на дату звернення з заявою, без отримання коштів у фінансових установах, що додатково збільшить суму заборгованості, боржник змушений був просити суд звільнити його від сплати винагороди та включити таку суму до загального боргу боржника із можливістю її першочергового стягнення під час реструктуризації. КУзПБ передбачає декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого та не містить заборони здійснити таку оплату за рахунок коштів кредиторів. У кожному конкретному випадку суд повинен встановлювати можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Невиправдано великий розмір обов`язкових судових платежів, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розцінений як такий, що обмежує право на доступ до правосуддя.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи №904/1597/20 визначено колегію у складі головуючого судді Мороза В.Ф. , суддів Кузнецова В.О., Білецької Л.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2020 у справі №904/1597/20.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з відпусткою члена колегії суддів судді Білецької Л.М., для розгляду справи №904/1597/20 визначено колегію у складі головуючого судді Мороза В.Ф., суддів Кузнецова В.О., Коваль Л.А.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.08.2020 колегією прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2020 у справі №904/1597/20. Розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 03.09.2020.

Представник заявника не з`явився в судове засідання, був належним чином повідомлений про час розгляду справи.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та перевіривши правильність висновків місцевого господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи в березні 2020 року фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з заявою про відкриття справи щодо неплатоспроможності фізичної особи.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2020 було повернуто без розгляду заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвала господарського суду вмотивована порушенням заявником ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства в частині сплати на депозитний рахунок господарського суду суми грошової винагороди керуючому реструктуризації у сумі 31 530,00 грн.

Колегія суддів вважає передчасним висновок господарського суду про наявність підстав для повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність з огляду на наступне.

Згідно ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.10.2019 набрав чинності Кодексу України з процедур банкрутства (надалі КУзПБ), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

З дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства було визнано таким, що втратив чинність, у тому числі, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (п. 2 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ)

Частиною 1 ст. 2 КУзПБ встановлено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 113 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Вимоги щодо заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність містяться, зокрема, у статтях 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Зміст та форма заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство повинні відповідати приписам Кодексу України з процедур банкрутства.

Перелік документів (доказів), які в обов`язковому порядку додаються до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність чітко визначений статтею 116 КУзПБ.

Пунктом 12 частини 3 статті 116 КУзПБ передбачено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КУзПБ, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 ст. 30 КУзПБ передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 01.01.2020 встановлено у розмірі 2102,00 грн.

Таким чином господарським судом було правильно зазначено в ухвалі від 24.03.2020, що заявник до заяви про відкриття провадження про неплатоспроможність мав надати докази авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі п`яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень що становить 31 530,00 грн.

Разом з тим до заяви ОСОБА_1 не було додано доказів, які підтверджують здійснення авансування винагороди керуючому реструктуризацією у встановленому порядку та розмірі.

Статтею 113 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 КУзПБ передбачено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Статтею 162, 164 ГПК України встановлені вимоги щодо форми, змісту позовної заяви, а також встановлено перелік документів, які необхідно додати до позовної заяви. Відповідні вимоги встановлені і в ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зокрема п. 12 даної статті передбачено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність мають бути додані докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Отже в контексті норм ГПК України та КУзПБ неподання заявником документів передбачених вказаними статтями, свідчить про недоліки такої заяви, що відповідно до ст. 174 ГПК України є підставою для залишення поданої заяви без руху та надання строку для усунення недоліків, шляхом подання необхідних доказів.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає передчасним висновок господарського суду про наявність підстав для повернення без розгляду заяви ОСОБА_1 , оскільки встановивши, що останнім не надано доказів перерахування на депозитний рахунок суду суми авансування грошової винагороди арбітражному керуючому, господарський суд, мав залишити відповідну заяву без руху та надати заявникові строк для усунення недоліків поданої заяви.

Щодо доводів апеляційної скарги, що КУзПБ передбачено, що оплата послуг арбітражного керуючого може здійснюватися за рахунок коштів кредиторів, про що заявником, у тому числі, до заяви про відкриття справи про неплатоспроможність було додано клопотання про розподілення між кредиторами зобов`язання сплатити кошти за відшкодування витрат арбітражного керуючого, винагороди та пов`язаних з виконанням повноважень розпорядженням майном боржника витрат, а також клопотання про створення кредиторами Фонду для авансування грошової винагороди, які були обґрунтовані відсутністю достатніх коштів на виплату одноразової суми авансування вказаної грошової винагороди слід зазначити наступне.

Обов`язок боржника авансувати на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією до звернення з відповідною заявою передбачений нормами Кодексу України з процедур банкрутства і подання таких доказів є обов`язковою умовою, передбаченою ст. 116 КУзПБ. При цьому будь-які норми діючого законодавства не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому.

Норми статті 116 КУзПБ не містять положення про можливість розподілити між кредиторами зобов`язання сплатити кошти за відшкодування витрат арбітражного керуючого пов`язаних з виконанням ним повноважень у справі та створення фонду для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Посилання апелянта на ст 114 КУзПБ щодо покладення на кредиторів витрат боржника по сплаті суми авансування винагороди арбітражному керуючому, передбачених ст. 116 Кодексу, судом відхиляються, оскільки даною статтею передбачено право кредиторів за рахунок власних коштів встановити арбітражному керуючому додаткову винагороду, а не здійснити авансування винагороди арбітражному керуючому.

Таким чином колегія зазначає, що нормами КУзПБ встановлено обов`язок особи, яка подає заяву про відкриття справи щодо неплатоспроможності фізичної особи надати докази перерахування на депозитний рахунок господарського суду суми авансування винагороди арбітражному керуючому.

Згідно ст. 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до ч. 3 ст. 271 ГПК України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2020 у справі №904/1597/20.

Керуючись статтями 269, 271, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2020 по справі №904/1597/20 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 24.03.2020 по справі №904/1597/20 скасувати.

Справу №904/1597/20 направити до Господарського суду Дніпропетровської області на стадію прийняття заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09.09.2020.

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя Л.А.Коваль

Суддя В.О. Кузнецов