РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

13.08.2020Справа № 910/11416/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Юрковської В.О.,

розглянувши справу за позовом Міністерства оборони України (пр.-т Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО» (вул. М.Хвильового, буд. 1, кв. 119, м. Київ, 02093), третя особа на стороні позивача - Установа « 28 Управління начальника робіт» (пр.-т Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168), про визнання договору недійсним,

Представники сторін:

від позивача: Бабко Ю.О.
від відповідача:Маєвський С.В.
від третьої особи:Кириленко О.М.

В С Т А Н О В И В:

21.08.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд визнати договір купівлі-продажу крана козлового КК-20/5-25-9, зав. № 19, укладеного між державним підприємством Міністерства оборони України «Одеське підприємство матеріально-технічного забезпечення» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ИССО» недійсним з часу його укладання; судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ИССО».

Позовні вимоги мотивовано тим, що спірний кран козлового КК-20/5-25-9 є військовим майном, з 1986 року по теперішній час знаходиться на території виробничої бази Установи по пров. Чапаєва, 3а (3б) в м. Одесі, та відчуження державного майна не відбувалося, а тому договір купівлі-продажу від 26 лютого 2004 року є недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.08.2019 у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 19.09.2019. Відповідачу запропоновано у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, запропоновано позивачу у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку статті 166 Господарського процесуального кодексу України, визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив, а також встановлено строк для подання пояснень третьою особою щодо позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано позивачем 30.08.2019, відповідачем 04.09.2019, третьою особою 03.09.2019, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

09.09.2019 до суду від третьої особи надішли письмові пояснення, в яких остання зазначає, що з урахуванням паспорту крана козлового та його реєстрацію в органах технічного нагляду Збройних Сил України з 1986 року до теперішнього часу, відчуження зазначеного державного майна не відбувалось. Демонтаж крана козлового з часу введення в експлуатацію не здійснювався, що підтверджується його постійним місцем знаходження на території виробничої бази Установи та використанням.

12.09.2019 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не доведено порушення його прав, оскільки Міністерство оборони України не мало права втручатися в оперативно-господарську діяльність зазначеного підприємства, яке є самостійним суб`єктом господарювання. Спірне майно визначалося як державне, яким підприємство могло розпоряджатися на власний розсуд. До військового майна не відносилось, оскільки було закріплено за державним підприємством, а не за військовою частиною. Крім того, предметом договору купівлі-продажу від 26.02.2004 були виключно конструктивні елементи крана козлового КК-20/5-25-9, зав. № 19, 1985р.в., які залишились після його ліквідації, тобто були рухомими речами. Також відповідач просив застосувати строк позовної давності.

17.09.2019 до суду від відповідача надійшли заперечення щодо пояснень третьої особи. Відповідач зазначає, що ані позивач, ані установа « 28 УНР» не надали суду первинних документів та підстав постановки на облік (на баланс) установи крану козлового КК20/5-25-9. Також не надано ними доказів набуття права господарського відання на це майно за установою « 28 УНР». Згідно до Акту інвентаризації наявності та якісного стану матеріальних засобів по БМД-6, які не оприбутковані станом на 26.01.2018 по м. Одесі встановлено, що кран козловий КК20/5-25-9 не облікований в даних установи « 28 УНР».

19.09.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2019, поставленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, оголошено перерву до 26.09.2019.

26.09.2019 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення у справі експертизи.

26.09.2019 до суду від третьої особи надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 26.09.2019, поставленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, оголошено перерву до 03.10.2019.

03.10.2019 до суду від відповідача надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів від 26.09.2019 та заперечення на клопотання про призначення у справі експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2019, поставленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання третьої особи від 26.09.2019 про витребування доказів відмовлено, підготовче засідання відкладено до 10.10.2019.

10.10.2019 до Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшло клопотання про витребування доказів, в якому третя особа просить суд витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО» оригінал договору купівлі-продажу крана козлового КК-20/5-25-9, заводський № 19, від 26.02.2004 та акт прийому-передачі від 02.03.2004, укладеного між державним підприємством Міністерства оборони «Одеським підприємством матеріально-технічного забезпечення» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ИССО».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.10.2019 клопотання третьої особи від 10.10.2019 про витребування доказів задоволено. Витребувано у відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО» оригінал договору купівлі-продажу крана козлового КК-20/5-25-9, заводський № 19, від 26.02.2004 та акт прийому-передачі від 02.03.2004, укладеного між державним підприємством Міністерства оборони «Одеським підприємством матеріально-технічного забезпечення» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ИССО». Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 17.10.2019.

Ухвалою суду від 17.10.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, витребувано у відповідача договір купівлі-продажу конструкції крану козлового № 19 від 26.02.2004 та акти передачі майна, строк підготовчого провадження продовжено до 30 днів, відкладено підготовче засідання на 07.11.2019.

17.10.2019 до суду надійшли пояснення відповідача щодо подання витребуваних доказів.

07.11.2019 до суду від позивача надійшло клопотання про призначення експертизи, в якому позивач просить суд у рамках справи № 910/11416/19 призначити судову технічну експертизу документів, які витребувані у відповідача відповідно до ухвали суду від 10.10.2019 та від 17.10.2019, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експерту поставити наступні питання: «Чи відповідає давність виконання договору купівлі-продажу крана козлового КК-20/5-25-9, заводський № 19, 1985 р. від 26.02.2004, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ИССО» та Державним підприємством Міністерства оборони України «Одеське підприємство матеріально-технічного забезпечення» вказаній на ньому даті? Яка давність підписів та нанесення відбиту печатки на вказаному документі? Чи відповідає давність виконання укладеного акту прийому-передачі за договором купівлі-продажу крана козлового КК-20/5-25-9, заводський № 19, 1985 р. від 02.03.2004 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ИССО» та Державним підприємством Міністерства оборони України «Одеське підприємство матеріально-технічного забезпечення» вказаній на ньому даті? Яка давність підписів та нанесення відбиту печатки на вказаному документі?»

В підготовче засідання 07.11.2019 з`явилися представники позивача, відповідача та третьої особи. Стороною відповідача надано в судовому засіданні оригінал договору купівлі-продажу крана козлового КК-20/5-25-9, заводський № 19, 1985 р. від 26.02.2004, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ИССО» та Державним підприємством Міністерства оборони України «Одеське підприємство матеріально-технічного забезпечення» та акт прийому-передачі від 02.03.2004 по договору від 26.02.2004.

В підготовчому засіданні 07.11.2019 представник позивача подане клопотання про призначення експертизи підтримала, просила клопотання задовольнити. Представники відповідача в підготовчому засіданні 07.11.2019 проти клопотання заперечували, з підстав викладених у запереченнях. Представники третьої особи в підготовчому засіданні 07.11.2019 проти призначення експертизи не заперечували.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 задоволено частково клопотання позивача від 26.09.2019 та від 07.11.2019 про призначення у справі № 910/11416/19 судової технічної експертизи. Призначено у справі № 910/11416/19 судову технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні запитання: - В яких проміжках часу був здійснений підпис та поставлена печатка на договорі купівлі-продажу крана козлового КК-20/5-25-9, заводський № 19, 1985 р. від 26.02.2004, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ИССО» та Державним підприємством Міністерства оборони України «Одеське підприємство матеріально-технічного забезпечення»?; - В яких проміжках часу був здійснений підпис та поставлена печатка на акті прийому-передачі за договором купівлі-продажу крана козлового КК-20/5-25-9, заводський № 19, 1985 р. від 02.03.2004 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ИССО» та Державним підприємством Міністерства оборони України «Одеське підприємство матеріально-технічного забезпечення»?. Проведення експертизи доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Оплату витрат по проведенню судової експертизи у справі покладено на позивача і запропоновано йому вирішити питання з експертною установою щодо сплати, в т.ч. шляхом попередньої оплати, сум за проведення судової експертизи. Ухвалу та матеріали справи № 910/11416/19 надіслано Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

26.12.2019 до Господарського суду міста Києва надійшов лист від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про погодження строків проведення експертизи.

27.12.2019 до Господарського суду міста Києва з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшли матеріали справи № 910/11416/19 та клопотання судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Янкович Г.М. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судово-технічної експертизи реквізитів документів № 32975/19-33.

Відповідно до вказаного клопотання для виконання експертизи в межах справи №910/11416/19 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз необхідно надати: аналогічні досліджуваним якісні і повні вільні зразки відтисків печаток від імені Державного підприємства Міністерства оборони України «Одеське підприємство матеріально-технічного забезпечення», Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО», датованих січнем-травнем 2004 року та за передбачуваний період часу, коли дані відтиски печатки могли бути нанесені у досліджуваних документах (по 25-30 відтисків печатки за кожен місяць, включаючи дати складання документів 26.02.2004 та 02.03.2004).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.01.2020 поновлено провадження у справі № 910/11416/19. Судове засідання у справі № 910/11416/19 для розгляду та виконання клопотання судового експерта Янкович Г.М. призначено на 23.01.2020. Зобов`язано Міністерство оборони України (пр.-т Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ідентифікаційний код 00034022) надати до Господарського суду міста Києва наступні документи згідно клопотання судового експерта: аналогічні досліджуваним якісні і повні вільні зразки відтисків печаток від імені Державного підприємства Міністерства оборони України «Одеське підприємство матеріально-технічного забезпечення», датованих січнем-травнем 2004 року та за передбачуваний період часу, коли дані відтиски печатки могли бути нанесені у досліджуваних документах (по 25-30 відтисків печатки за кожен місяць, включаючи дати складання документів 26.02.2004 та 02.03.2004). Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ИССО» (вул. М.Хвильового, буд. 1, кв. 119, м. Київ, 02093, ідентифікаційний код 25153041) надати до Господарського суду міста Києва наступні документи згідно клопотання судового експерта: аналогічні досліджуваним якісні і повні вільні зразки відтисків печаток від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО», датованих січнем-травнем 2004 року та за передбачуваний період часу, коли дані відтиски печатки могли бути нанесені у досліджуваних документах (по 25-30 відтисків печатки за кожен місяць, включаючи дати складання документів 26.02.2004 та 02.03.2004).

13.01.2020 до суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання щодо направлення договору та рахунку.

23.01.2020 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО» надійшли письмові пояснення щодо клопотання судового експерта.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демидова В.О. судове засідання 23.01.2020 відкладено на 13.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, відкладено судове засідання у справі № 910/11416/19 на 20.02.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, оголошено перерву у судовому засіданні у справі № 910/11416/19 на 13.03.2020.

У зв`язку із установленням в Україні карантину у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 20.03.2020 №242, від 25.03.2020 №239, від 29.03.2020 №241, від 02.04.2020 №255), судове засідання у справі № 910/11416/19 призначено на 15.05.2020.

15.05.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 15.05.2020 представником позивача подано клопотання щодо залучення судового експерта з питань надання додаткових документів, необхідних для проведення судово-технічної експертизи реквізитів документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, відкладено судове засідання у справі № 910/11416/19 на 18.06.2020.

18.06.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про витребування додаткових документів, необхідних для проведення судово-технічної експертизи реквізитів документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 клопотання позивача Міністерства оборони України від 18.06.2020 про витребування додаткових документів, необхідних для проведення судово-технічної експертизи реквізитів документів задоволено. Витребувано у Галузевому державному архіві Міністерства оборони України (вул. Бориспільська, буд. 16, м. Київ, 02093), для скерування до експертної установи, документи з відтисками печаток від імені Державного підприємства Міністерства оборони України «Одеське підприємство матеріально-технічного забезпечення», датованих січнем-травнем 2004 року та за передбачуваний період часу, коли дані відтиски печатки могли бути нанесені у досліджуваних документах (по 25-30 відтисків печатки за кожен місяць, включаючи дати складання документів 26.02.2004 та 02.03.2004). Встановлено строк для подання витребуваних судом доказів до 16.07.2020. Судове засідання відкладено на 23.07.2020.

13 та 21.07.2020 від позивача надійшов лист відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 18.06.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2020, постановленою без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.08.2020.

У судове засідання 13.08.2020 з`явились представники сторін, надали пояснення по справі.

В судовому засіданні 13.08.2020 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

26.02.2004 між Державним підприємством Міністерства оборони України «Одеське підприємство матеріально-технічного забезпечення» (далі ДП МОУ «ОПМТЗ», продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ИССО» (далі ТОВ «ИССО», покупець) укладено договір купівлі-продажу, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов`язується передати у власність покупця належне продавцю майно, а покупець зобов`язується прийняти майно та оплатити його.

Відповідно до п. 1.2 договору продажу належить майно продавця конструкція (товар) крана козлового КК-20/5-25-9, заводський №19, 1985 року випуску, а саме: балка мостова 2 шт., балка консольна 4 шт., стійка опори 4 шт., кабіна 1 шт., балансирні візки 4 шт., ходовий редуктор 4 шт., вантажнийвізок - 1 шт., вантажний редуктор 1 шт.

За вимогами п.2.1 договору оплата вартості товару проводиться покупцем в порядку попередньої оплати 100% вартості товару протягом 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку продавцем. Вартість товару складає 60 000,00 грн.

Покупець оплачує товар безготівковим платежем по реквізитам, вказаним продавцем. Датою платежу вважається дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця (п. 2.2 договору).

Згідно п.3.1 договору продавець зобов`язаний не пізніше чім через 7 календарних днів після отримання передоплати передати вказане майно покупцю. Майно знаходиться за адресою: м. Одеса, вул.. Чапаєва, 3а. право власності покупця на вказане майно виникає з моменту підписання акта прийому-передачі. Продавець зобов`язаний передати покупцю паспорт крана козлового КК-20/54-25-9, зав. №19, 1985 Р.В., а покупець зобов`язаний прийняти майно по якості і комплектності, оформив акт прийомки.

Також між сторонами підписано акт приймання-передачі від 02.03.2004 вказаного майна по договору від 26.02.2004, відповідно до якого ДП МОУ «ОПМТЗ» передало, а ТОВ «ИССО» прийняло товар - кран козловий КК-20/5-25-9, заводський №19, 1985 року випуску, а саме: балка мостова 2 шт., балка консольна 4 шт., стійка опори 4 шт., кабіна 1 шт., балансирні візки 4 шт., ходовий редуктор 4 шт., вантажний візок - 1 шт., вантажний редуктор 1 шт., паспорт - 1 шт.

Звертаючись до суду з цим позовом, Міністерство оборони України посилалося на те, що про укладення вказаного договору їм стало відомо під час розгляду Господарським судом м. Києва справи №910/3449/19 за позовом Установи « 28 управління начальника робіт» (далі Установа) до ТОВ «ИССО», треті особи ТОВ «Морський будівельний комплекс», Міністерство оборони України, МП «Нормаль», про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення 215 715,96 грн.

В ході розгляду вказаної справи 25.06.2019 ТОВ «ИССО» заявлено про право власності на кран козловий КК-20/5-25-9, зав. №19, 1985 року випуску.

Міністерство оборони України посилалось на те, що до 25.06.2019 їм не було відомо про зазначений договір, за яким здійснено відчуження державного майна комерційній структурі.

Згідно архівної копії Ліквідаційного акту ДП МОК «ОПМТЗ», затвердженого Начальником Установи від 26.02.2009, ДП МОК «ОПМТЗ» створене відповідно до наказу Міністра оборони України від 15.06.2001 №205 на основних фондах, оборотних коштах та інших цінностях державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд», закріплених за філією державного підприємства міністерства оборони України (м. Одеса), які були виділені з підприємства за розподільчим балансом. Зазначене майно було закріплене за новоствореним підприємством на праві господарського відання та утримувалося за рахунок госпрозрахункової діяльності на штатному розписі (без військовослужбовців).

18.04.2006 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ДП МОУ «ОПМТЗ» в результаті ліквідації.

Згідно наказу Міністерства оборони України від 16.12.2004 №620 «Про ліквідацію державного підприємства Міністерства оборони України «Одеське підприємство матеріально-технічного забезпечення» було призначено ліквідаційну комісію з припинення діяльності юридичної особи, до складу якої увійшли працівники Установи.

Відповідно до наказу Центрального спеціалізованого будівельного управління від 10.01.2005 правонаступником ДП МОУ «ОПМТЗ» призначено військову частину НОМЕР_1 (210 управління начальника робіт, м. Миколаїв).

Однак, військова частина НОМЕР_1 (210 управління начальника робіт) не прийняла фонди ліквідованого підприємства, оскільки згідно директиви Міністра оборони України від 20.04.2005 №Д-322/1/010 була розформована, правонаступником визначено Установу, яка прийняла фонди ліквідованого ДП МОУ «ОПМТЗ» та військової частини НОМЕР_1 (210 управління начальника робіт).

Також позивач зазначає, що на час прийняття Установою фондів ліквідованого ДП МОУ «ОПМТЗ» та військової частини НОМЕР_1 (210 управління начальника робіт) у 2005 році відомостей щодо укладення договору купівлі-продажу крана козлового від 26.02.2004 ні в ДП МОУ «ОПМТЗ», ні в Установі, ні в Міністерстві оборони України не було.

На час розгляду справи кран козловий КК-20/5-25-9 перебуває на балансі Установи в складі основних засобів та обліковується по бухгалтерському рахунку 104 «Машини та обладнання» (довідка від 12.03.2018 №42) та використовується за цільовим призначенням на території виробничої бази в м. Одеса по пров. Чапаєва, 3-б.

Відповідно до довідки №503/5/2011 від 13.03.2018 Головного управління майна та ресурсів міністерства оборони України зазначений кран козловий перебуває на оперативному обліку в Головному управлінні майна та ресурсів Міністерства оборони України за Установою.

Згідно довідки південного відділу Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України від 13.03.2018 №504/4/52 на реєстраційному обліку в Південному відділі управління державного технічного нагляду Збройних Сил України за Установою перебуває кран козловий КК-20/5-25-9, завод. №19, реєстр. №3156 (попередній реєстр. №УБ-584).

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно п. 1.1. Положення про Установу « 28 управління начальника робіт», затвердженого наказом Міністра оборони України № 506 від 15.10.2008р. (далі по тексту - Положення), 28 УНР є державною госпрозрахунковою установою Міністерства оборони України, яка заснована на державній власності та належить до сфери управління Міністерства оборони України.

Відповідно до норм цього Положення зазначено, що: майно 28 УНР є державною власністю і закріплюється за нею на праві господарського відання. Функції щодо управління майном, що є державною власністю здійснює орган управління майном, тобто Міністерство оборони, який здійснює контроль за ефективним використанням та збереженням закріпленого за позивачем державного майна; затверджує та контролює виконання фінансового плану позивача тощо.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» (далі по тексту - Закон) Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами (у разі їх формування, переформування), приймає рішення щодо перерозподілу цього майна між військовими частинами Збройних Сил України, в тому числі у разі їх розформування.

Відповідно до п.3 Закону військове майно за військовими частинами закріплюється саме і тільки на праві оперативного управління.

Згідно ст. 4 Військові частини ведуть облік закріпленого за ними майна у кількісних, якісних, обліково-номерних та вартісних показниках і враховують по відповідних службах - продовольчій, речовій, квартирно-експлуатаційній, пально мастильних матеріалів тощо.

У порядку, передбаченому ч. 1 цієї статті, ведеться облік майна, закріпленого за підпорядкованими військовими частинами, у службах забезпечення органів військового управління, органах квартирно-експлуатаційної служби Збройних Сил України, на які покладаються завдання щодо забезпечення військових частин майном відповідно до затверджених норм та організації його ефективного використання.

Даним Законом також визначено порядок відчуження військового майна, зокрема ст.6 Закону зазначає, що відчуження військового майна здійснюється Міністерством оборони України через уповноважені Кабінетом Міністрів України підприємства та організації, визначені ним за результатами тендеру, після його списання. Рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходились застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України. Порядок відчуження та реалізації військового майна визначено постановою Кабінету міністрів України №1919 від 28.12.2000р.
Позовні вимоги мотивовано тим, що кран козловий КК-20/5-25-9 перебуває на балансі Установи в складі основних засобів та обліковується по бухгалтерському рахунку 104 «Машини та обладнання» (довідка від 12.03.2018 №42) та використовується за цільовим призначенням на території виробничої бази в м. Одеса по пров. Чапаєва, 3-б, а тому договір купівлі-продажу цього крану від 26.02.2004 є недійсним.

Відповідно до Наказу Міністра оборони України від 31.12.96 №402 затверджено Положення про органи державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України (далі по тексту - Положення). Так, відповідно до норм Положення:

П.1.2 визначено, що органи державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України здійснюють державний нагляд за безпечним веденням робіт на підприємствах, в установах, організаціях і у військових частинах Збройних Сил України, тощо.

П.1.5., 2.2. Органом державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України є Управління державного технічного нагляду Збройних Сил України.

Органи державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України відповідно до покладених на них завдань (в тому числі), який:реєструє об`єкти котлонагляду, вантажопідіймальні споруди в Журналі реєстрації об`єктів котлонагляду і вантажопідіймальних споруд (додаток 6 до цього Положення);проводить технічні огляди і випробування об`єктів котлонагляду, вантажопідіймальних споруд, контролює своєчасність проведення таких оглядів і випробувань зазначеного устаткування військовими частинами з оформленням донесення;

П. 2.4. Посадові особи органів державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України мають право (в тому числі):видавати командирам військових частин та керівникам піднаглядних підприємств промисловості обов`язкові для виконання акти-приписи щодо усунення виявлених недоліків.

Неправомірні рішення, прийняті посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці і зазначені в акті-приписі чи приписі, може скасувати в письмовій формі її безпосередній або прямий начальник (п. п. 4.2., 6.1.).

Крім того, відповідно до Розділу 5 Положення Крани підлягають реєстраційному обліку в органі державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України за наявності паспорта виробника.

Вантажопідіймальні крани підлягають повторній постановці на реєстраційний облік після передачі іншому власнику.

Власник подає документи для зняття з реєстраційного обліку в органі державного нагляду за охороною праці Міністерства оборони України вантажопідіймального крана або машини при передачі крана іншому власнику.

Зняття з реєстраційного обліку вантажопідіймального крана здійснюється на підставі заяви власника та документу, на підставі якого вантажопідіймальний кран або машина передається іншому власнику.

Під час зняття вантажопідіймального крана або машини з реєстраційного обліку робиться відмітка у його паспорті.

Відповідно до Розділу 4 Положення власник, який експлуатує вантажопідіймальні крани:зобов`язаний забезпечити утримання їх у справному стані та безпечну експлуатацію шляхом організації належного нагляду, обслуговування, технічного огляду та ремонту;призначає особу, яка здійснює нагляд за утриманням та безпечною експлуатацією вантажопідіймальних кранів;призначає особу, відповідальну за безпечне проведення робіт та утримання у справному стані вантажопідіймальних кранів.

Згідно архівної копії Ліквідаційного акту ДП МОК «ОПМТЗ», затвердженого Начальником Установи від 26.02.2009, ДП МОК «ОПМТЗ» створене відповідно до наказу Міністра оборони України від 15.06.2001 №205 на основних фондах, оборотних коштах та інших цінностях державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд», закріплених за філією державного підприємства міністерства оборони України (м. Одеса), які були виділені з підприємства за розподільчим балансом. Зазначене майно було закріплене за новоствореним підприємством на праві господарського відання та утримувалося за рахунок госпрозрахункової діяльності на штатному розписі (без військовослужбовців).

18.04.2006 проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи ДП МОУ «ОПМТЗ» в результаті ліквідації.

Згідно наказу Міністерства оборони України від 16.12.2004 №620 «Про ліквідацію державного підприємства Міністерства оборони України «Одеське підприємство матеріально-технічного забезпечення» було призначено ліквідаційну комісію з припинення діяльності юридичної особи, до складу якої увійшли працівники Установи.

Відповідно до наказу Центрального спеціалізованого будівельного управління від 10.01.2005 правонаступником ДП МОУ «ОПМТЗ» призначено військову частину НОМЕР_1 (210 управління начальника робіт, м. Миколаїв).

Однак, військова частина НОМЕР_1 (210 управління начальника робіт) не прийняла фонди ліквідованого підприємства, оскільки згідно директиви Міністра оборони України від 20.04.2005 №Д-322/1/010 була розформована, правонаступником визначено Установу, яка прийняла фонди ліквідованого ДП МОУ «ОПМТЗ» та військової частини НОМЕР_1 (210 управління начальника робіт).

Таким чином, військове майно, що перебувало у військовій частині НОМЕР_1 в оперативному управлінні стало належати Установі на підставі рішення Міністерства оборони України.

Як вказує позивач, в ході розгляду справи №910/3449/19 йому стало відомо, що кран козловий КК-20/5-25-9, зав. №19, 1985 року випуску,був переданий у власність ТОВ «ИССО» за договором купівлі-продажу від 26.02.2004.

Разом з тим, фактично зазначенийкранперебуває на балансі Установи в складі основних засобів та обліковуються по бухгалтерському рахунку 104 «Машини та обладнання».

Особливості управління військовим майном та його статусу визначає Закон України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» від 21.09.1999 року № 1075-XIV.

Згідно з ст. 1, ст. 3 цього Закону військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установамита організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна.

Таким чином, спірний кран мав статус державного (військового), оскільки був закріплений на праві повного господарського відання за Установою.

Згідно зі статтями 13 та 41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Крім того, в Україні відносини, пов`язані із набуттям, зміною, припиненням права власності та його захистом, зокрема, регулюються Цивільним і Господарським кодексами України.

Відповідно до ч.3 ст. 137 ГК України, право оперативного управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту права власності.

Згідно з частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України (ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Зі змісту наведених норм вбачається, що право вимоги майна у особи, яка набула його безпідставно, належить саме власнику такого майна за умови наявності у зобов`язаної особи такого майна.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» органами, які здійснюють управління військовим майном, є Кабінет Міністрів та Міністерство оборони України.

Таким чином, з огляду на вказане вище, суд дійшов висновку, що зазначений кран козловий є державним майном відповідно до вимог Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», а його відчуження регулюється Положенням про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 №1919 (зі змінами).

Реалізація військового майна господарська операція, що здійснюється уповноваженим підприємством (організацією) згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на військове майно іншим юридичним або фізичним особам на платній або компенсаційній основі, у тому числі господарська операція щодо продажу об`єктів нерухомого військового майна разом із земельними ділянками, на яких вони розташовані; уповноважені підприємства (організації) суб`єкти підприємницької діяльності, яким в установленому порядку рішенням Кабінету міністрів України надані повноваження на реалізацію військового майна на внутрішньому та/або зовнішньому ринку.

Отже, для реалізації спірного крану козлового КК-20/5-25-9, як державного майна, існував вказаний вище порядок, який в даному випадку дотриманий не був.

За приписами ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Так, в силу вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Отже, зважаючи на те, що спірне майно було відчужене за договором купівлі-продажу від 26.02.2004 з порушенням вимог Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» та Положення про порядок відчуження та реалізації військового майна Збройних Сил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.2000 №1919.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом в повному обсязі, а договір купівлі-продажу крану козлового КК-20/5-25-9, зав.№19, від 26.02.2004 підлягає визнанню недійсним.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про застосування строку позовної давності, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовну давність визначено, як строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

При цьому, згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Враховуючи, що позивач дізнався про існування оспорюваного договору під час розгляду справи №910/3449/19 у червні 2019 року, а з цим позовом звернувся до суду у серпні 2019 року, суд дійшов висновку, що останнім строк позовної давності не пропущено.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 74, 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва
ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати договір купівлі-продажу крана козлового КК-20/5-25-9, зав. № 19, від 26.02.2004, укладений між державним підприємством Міністерства оборони України «Одеське підприємство матеріально-технічного забезпечення» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ИССО», недійсним з часу його укладення.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ИССО» (02093, м. Київ, вул. М. Хвильового, 1, кв. 119, код 25153041) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, 6, код 00034022) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п. 4 Розділу X «Прикінцеві положення» та п.п.17.5 п.17 Розділу ХІПерехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 07.09.2020

Суддя В.О.Демидов