ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 серпня 2020 року Справа № 903/483/20

за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", м.Київ

до відповідача: Приватного підприємства "Укрліссервіс", с.Кадище, Ківерцівський р-н., Волинська обл.

про стягнення 1 643 658 грн. 35 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Ведмедюк М.П.

за участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

встановив: 03.07.2020 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Приватного підприємства "Укрліссервіс" про стягнення 1 643 658 грн. 35 коп., з яких: 1 192 400 грн. 00 коп. основний борг, 138 485 грн. 00 коп. проценти за кредитом, 7 247 грн. 55 коп. комісія за управління кредитом, 276 097 грн. 00 коп. штраф, 18 098 грн. 25 коп. пеня, 4 569 грн. 16 коп. 3% річних, 6 761 грн. 36 коп. інфляційні втрати та судових витрат по справі.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно кредитного договору №18-30КS0004/ALTF-05-EXIM ВІД 04.10.2018 зобов`язань щодо повернення кредитних коштів.

Ухвалою суду від 06.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 05.08.2020 об 11:30 год. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; позивачу - відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу, відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Крім того, позивач у заяві від 01.07.2020 №0860300/15020-20 просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать ПП "Укрліссервіс", в межах ціни позову - 1 643 658 грн. 35 коп.

Ухвалою суду від 06.07.2020 у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" від 01.07.2020 №0860300/15020-20 про вжиття заходів забезпечення позову відмовлено.

Ухвалу суд від 06.07.2020 про відкриття провадження у справі відповідач отримав 11.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №762. Ухвала суду від 06.07.2020 надіслана на офіційну електронну адресу позивача.

ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» Господарський процесуальний кодекс України, зокрема розділ X "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" визначено, що процесуальні строки у визначених ГПК України випадках не зупиняються, не поновлюються, а автоматично продовжуються.

Відповідач у відзиві від 03.08.2020 у задоволенні позову просить відмовити у зв`язку з настанням обставин непереборної сили (форс-мажору), які не дозволили виконати підприємству взятих на себе обов`язків за кредитним договором від 04.10.2018. Зазначає, що 05.01.2019 на підприємстві сталася пожежа, яка зафіксована відповідними документами Ківерцівського РВ УДСУ з надзвичайних ситуацій у Волинській області та Українською страховою групою. Позивач про настання таких обставин був повідомлений та в рахунок погашення кредиторської заборгованості отримав все страхове відшкодування в сумі 4 721 448 грн. 28 коп., фактично позбавивши підприємство можливості відновити та налагодити виробництво з подальшим відновленням можливості погашення отриманого кредиту. Крім того 16.03.2020 зупинено виробництво підприємства зі збереженням заробітної плати у зв`язку з карантином. Верховною Радою України прийнято ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)", яким юридичний факт запровадження карантину віднесено до форс-мажорних обставин.

Господарський суд протокольною ухвалою від 05.08.2020 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 19.08.2020 о 15 год. 00 хв.

Позивач у відповіді на відзив від 07.08.2020 №0860300/18563-20 позовні вимоги підтримує, оскільки відповідачем не подано доказів повідомлення позивача про настання форс-мажорних обставин із відповідним актом Торгово-промислової палати на виконання умов п. 13.3 кредитного договору. Пожежа не включена в перелік обставин непереборної сили відповідно до умов кредитного договору. Крім того відповідач почав не виконувати свої зобов`язання за кредитним договором з 01.09.2019.

Відповідач відповідь на відзив отримав 10.08.20202.

Строк для подання заперечень - по 13.08.2020.

ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Згідно ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 "Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень" встановлено такі нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку):

1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1;

2) у межах області та між обласними центрами України (в тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя)- Д+3, пріоритетної - Д+1;

3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3;

4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4,

де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції вищезазначені нормативні строки пересилання збільшуються на 1 день.

Згідно з п.117 Правил надання послуг поштового зв`язку поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Враховуючи вищевикладене, набрання чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" 17.07.2020, строки пересилання поштової кореспонденції, суд дійшов висновку про закінчення строку на подання заперечень на відповідь на відзив.

Заперечення на відповідь на відзив, клопотання про продовження строків на адресу суду не надходили.

Відповідач у клопотаннях від 18.08.2020 розгляд справи просить відкласти у зв`язку з проблемами зі здоров`ям Рабчуна О.О., який перебуває на посаді директора підприємства, що унеможливлює його участь у судовому засіданні. Крім того на той самий день та час уповноважений представник відповідача приймає участь у судовому засіданні в Луцькому міськрайонному суді Волинської області. Просить врахувати запровадження карантину у місті Луцьку.

Позивач у клопотанні від 19.08.2020 розгляд справи просить проводити без участі його представника. Ознайомившись з клопотаннями відповідача про відкладення розгляду справи вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що у попередньому судовому засіданні суддя узгоджувала дату розгляду справи по суті з представником відповідача. Зайнятість в іншому судовому засіданні не є поважною причиною для відкладення розгляду справи. Рабчун О.О. наголошує про його обов`язкову участь в судовому засіданні, проте у підготовчому засіданні повідомляв, що не володіє необхідними знаннями у сфері права, а тому не може приймати участь без представника.

Суд протокольною ухвалою від 19.08.2020 клопотання про відкладення розгляду справи відхилив як необґрунтовані. Явка учасників справи в судове засідання не визнавалась судом обов`язковою. ГПК України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторін в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи. Крім того дата розгляду справи по суті узгоджувалась з представниками сторін, в тому числі ТОВ "Укрліссервіс", ОСОБА_1 у попередньому судовому засіданні, зокрема враховано думку ОСОБА_2 , який повідомив, що з 25.08.2019 перебуватиме у відпустці. ОСОБА_1 зазначив, що він представляти інтереси в суді без представника не може, оскільки не володіє необхідними знаннями у сфері права. Про судове засідання у Луцькому міськрайонному суді Волинської області не повідомляв. Відповідачем не обґрунтовано, яким чином запровадження у місті Луцьку карантину впливає на неможливість бути присутнім у судовому засіданні 19.08.2020.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе згідно ст. 165 ГПК України розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

04.10.2018 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір №18-30КS0004/ALTF-05-EXIM (далі-договір, а.с. 9-24).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з кредитного договору №18-30КS0004/ALTF-05-EXIM від 04.10.2018.

Згідно п. п. 2.1, 2.2, 2.3.1, 2.4, 2.5.1, 2.6, 3.1.2, 3.1.3, 3.1.4, 3.2.2.1, 3.2.2.2, 5.2, 6.3, 6.6, 6.8, 6.12, 8.1.4, 9.2.5, 9.2.22, 9.2.25, 9.2.26.1, 9.2.26.2, 9.2.26.3, 9.2.26.4, 9.2.28, 10.2, 10.4, 10.5, 10.6, 10.7, 13.1-13.4, 14.1.1, 14.1.2, 14.6.1 договору банк надає позичальнику кредит у рамках ПДДФ на умовах цього договору, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі, встановлені цим договором. Кредит надається однією сумою, яка становить 1 490 000 грн. 00 коп. Кінцевий термін погашення кредиту 03.10.2021. Кредит надається для рефінансування понесених витрат на придбання нового деревообробного обладнання. У межах цього договору позичальник сплачує банку проценти за кредитом, комісію за надання кредиту, комісію за управління кредитом та інші комісії/плати за цим договором у розмірах та на умовах цього договору. Розмір процентної ставки за кредитом 17,2% річних та змінюється у випадках та в порядку, передбаченому п. 4.1 договору. Проценти за кредитом нараховуються протягом усього строку користування кредитом на залишок основного боргу на кінець календарного дня за кожен день користування кредитом на основі банківського року. Розмір ставки комісії за управління кредитом 0,9% річних від ліміту заборгованості, зазначеного у графіку зміни ліміту заборгованості та нараховується починаючи з дати набуття чинності цим договором і закінчуючи датою повного виконання зобов`язань з погашення кредиту (включно), але не більше 90 днів з дати повного погашення кредиту, визначеної п. 6.4 договору. Кредит надається відповідно до графіка зміни ліміту заборгованості. Надання кредиту здійснюється без підписання відповідних додаткових угод до договору. Погашення кредиту протягом дії договору здійснюється згідно з графіком зміни лімітів заборгованості. Сплата процентів за користування кредитом (крім процентів за останній календарний місяць користування кредитом) здійснюється з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні - по 15 число). Протягом цього періоду сплачуються проценти за кредитом за попередній місяць. Проценти за останній календарний місяць користування кредитом мають бути сплачені не пізніше наступного банківського дня за днем повного погашення основного боргу. Сплата комісії за управління має здійснюватись з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні - по 15 число). Протягом цього періоду сплачується комісія за управління за попередній місяць. Комісія за управління за останній період сплати має бути сплачена не пізніше дати, яка наступить пізніше: у банківський день, наступний за датою повного погашення основного боргу, або 90-й день з дати повного погашення кредиту, визначеного п. 6.4 договору. Якщо будь яка дата платежів за цим договором не буде банківським днем, то платежі мають бути здійснені у наступний банківський день. Банк має право вимагати дострокового виконання грошових зобов`язань за цим договором. Позичальник зобов`язується: своєчасно та у повному обсязі погашати банку кредит, сплатити проценти за кредитом, комісії та інші платежі за цим договором; не пізніше трьох банківських днів з дати виникнення події письмово повідомляти банк про всі обставини, які можуть ускладнити виконання цього договору; спрямовувати грошові надходження на рахунок позичальника, відкриті у банку таким чином, щоб частка чистих грошових потоків на рахунках позичальника у банку за квартал, що аналізується, була не менше 99% від частки грошових потоків на рахунках позичальника в банках. Перша оцінка виконання позичальником зобов`язань щодо переведення чистих грошових потоків на рахунках здійснюється банком за результатами четвертого кварталу 2018 року та у подальшому щоквартально; забезпечувати виконання таких фінансових ковенантів (показників): протягом усього терміну користування кредитом дотримання таких фінансових показників, встановлених умовами ПДДФ; коефіцієнт загальної ліквідності (відношення "оборотні активи/ поточні зобов`язання") за квартальними показниками фінансової звітності позичальника на рівні не менше 1,5х; коефіцієнт покриття процентів (відношення фінансових результатів до оподаткування, фінансових витрат/боргових зобов`язань) на рівні не менше 1,5х; без згоди банку не збільшувати, не надавати та не отримувати фінансових допомог, позик, кредитів від третіх осіб, в т.ч. не укладати договорів поруки за зобов`язаннями третіх осіб; надавати банку у встановлені цим пунктом строки відповідні документи. У випадку невиконання позичальником (несвоєчасного виконання) будь яких грошових зобов`язань за цим договором, позичальник сплачує банку пеню, яка нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов`язань в розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов`язань. За невиконання позичальником зобов`язань щодо надання до банку документів, визначених п. 9.2.28 договору (крім фінансової звітності, довідки про обсяг чистих грошових надходжень на рахунки позичальника в інших банках) позичальник сплачує штрафну санкцію в розмірі 2 533 грн. 00 коп. за кожен факт порушення виконання зобов`язання. Зобов`язання щодо надання документів вважаються виконаними, якщо позичальник надав до банку всі документи з переліком, визначеним п. 9.2.28 договору, на кожну окрему дату надання документів. Якщо позичальник не надав декілька документів, строк надання за якими співпадає, це вважається одним порушенням, та відповідно, застосовується штрафна санкція як за одне порушення. Штрафна санкція підлягає сплаті протягом 10 банківських днів з дати, у яку мало бути виконано зобов`язання. За невиконання позичальником зобов`язання, визначеного п. 9.2.25 договору, він сплачує штрафну санкцію в розмірі 7 599 грн. 00 коп. за кожен факт такого порушення. Ненадання до банку довідки про обсяги чистих грошових потоків на рахунках позичальника в інших банківських установах України у строки, визначені п. 9.2.28 договору, а також надання відповідних документів після закінчення строку сплати штрафної санкції, передбаченого цим пунктом, вважається невиконанням зобов`язання, визначеного п. 9.2.25 договору. Штрафна санкції підлягає сплаті протягом місяця, наступного за кварталом, у якому позичальником порушені зобов`язання, визначені п. 9.2.25 договору. За невиконання позичальником зобов`язань, визначених п.п. 9.2.26.2-9.2.26.4 договору, позичальник сплачує банку штрафну санкцію в розмірі 7 599 грн. 00 коп. за кожен факт порушення виконання зобов`язання. Надання до банку фінансової звітності у строки, зазначені у п. 9.2.28 договору, а також надання відповідних документів після закінчення строку сплати штрафної санкції вважається невиконанням зобов`язань, визначених п.п. 9.2.26.2-9.2.26.4. Штрафна санкція підлягає сплаті протягом 10 банківських днів з дати, у яку відповідно до п. 9.2.26 договору до банку має бути надана фінансова звітність на дату контролю виконання зобов`язань, визначених п.п. 9.2.26.2-9.2.26.4. За невиконання позичальником зобов`язань, визначених п. 9.2.26.1 договору, позичальник сплачує банку штрафну санкцію в розмірі 30 396 грн. 00 коп. за кожен факт порушення виконання зобов`язання. Надання до банку фінансової звітності у строки, зазначені в п. 9.2.28 договору, а також надання відповідних документів після закінчення строку сплати штрафної санкції, вважається невиконанням зобов`язань, визначених п. 9.2.26.1 договору. Штрафна санкція підлягає сплаті протягом 10 банківських днів з дати, у яку відповідно до п. 9.2.28 договору до банку має бути надана фінансова звітність на дату контролю виконання зобов`язань, визначених п. 9.2.61 договору. Сторони звільняться від відповідальності за повне чи часткове невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це відбулося в результаті дії обставин непереборної сили. Під такими обставинами розуміють стихійні лиха, страйки, блокади, ембарго на експорт та/або імпорт, воєнні дії будь якого характеру, рішення органів державної влади (державного управління), якщо такі обставини виникли після підписання договору і сторони не могли ні передбачити їх, ні запобігти таким обставинам розумними діями. Сторона, на виконання зобов`язань якої вплинули обставини непереборної сили, повідомляє про це іншу сторону протягом 2-х банківських днів з дати виникнення обставин. У строк протягом 10 банківських днів така сторона повинна підтвердити іншій стороні факт виникнення обставин непереборної сили документами, виданими компетентними органами. Якщо такі обставини тривають більше трьох місяців поспіль, дія цього договору може бути припинена на підставі звернення будь якої сторони до іншої та укладенням відповідного договору про його розірвання. У разі припинення цього договору сторони повинні виконувати усі свої зобов`язання, що існуватимуть у них на момент припинення. Цей договір набуває чинності з дати його підписання повноважними представниками обох сторін та скріплення печатками, однак кредит надається після виконання позичальником зобов`язань, встановлених п. 5.1 договору. Договір діє до банківського дня, наступного за терміном, зазначеним у п. 2.4 договору. У разі, якщо у вищевказаний банківський день зобов`язання за договором не будуть виконані, договір залишається чинним до повного виконання сторонами зобов`язань. Сторони домовились про збільшення строків позовної давності відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України до 10 років для всіх грошових зобов`язань позичальника (у тому числі, але не виключно, щодо повернення кредиту, сплати процентів за кредитом, комісій, штрафних санкцій та інших платежів) за цим договором.

Додатками №1, №2, №4, №5, №6, №7 №8, №9, №10, №11 сторони встановили графік зміни ліміту заборгованості; розмір комісії за зміну умов договору іпотеки, застави, поруки; перелік видів діяльності, забороненої до фінансування з міркувань охорони навколишнього середовища; форму довідки при укладенні договори/заборгованість/відкриті ліміти кредитування за кредитними операціями в інших банківських установах України; довідки про форми реалізації; негативний список МБРР (список товарів, що не підлягають фінансуванню в рамках ПДДФ); проекти, фінансування яких коштами МБРР заборонено; заявка на виплату, реквізити заявника на платіж; розрахунок заборгованості за кредитами; звіт щодо реалізації проекту доступу до довготермінового фінансування (а.с. 25-33)

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

На виконання умов договору позивачем надано відповідачу кредит в сумі 1 490 000 грн. 00 коп., що підтверджується меморіальним ордером №594698 від 19.10.2018 та не заперечується відповідачем (а.с. 34).

У зв`язку з невиконанням зобов`язань щодо повернення кредитних коштів 31.03.2020 на адресу відповідача позивачем надіслано вимогу про дострокове погашення заборгованості в сумі 1 555 595 грн. 42 коп. за кредитним договором від 04.10.2018 коп. відповідно до п. 8.1.4 договору (а.с. 52-56).

Відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів виконав частково в сумі 297 600 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 215 170 грн. 69 коп. процентів за кредитом, 11 821 грн. 40 коп. комісії за управління кредитом (а.с. 35-44), у зв`язку з чим згідно розрахунку позивача заборгованість за кредитом відповідача становить 1 192 400 грн. 00 коп.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду №557/922/15-ц від 05.03.2018 року встановлено, що пред`явлення кредитором вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом змінює строк виконання зобов`язання.

АТ "Укрексімбанк" пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитним договором від 04.10.2018, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України в односторонньому порядку змінив строк виконання основного зобов`язання.

Вимога від 31.03.2020 відповідачем отримана 02.04.2020.

Таким чином, після зміни строку виконання зобов`язань щодо погашення всієї заборгованості кредитний договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, комісії за управління кредитом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду №564/2199/15-ц від 14.02.2018 року.

З нарахованих позивачем 138 485 грн. 03 коп. процентів за кредитом, 7 247 грн. 55 коп. комісії за управління кредитом, підставними та підлягають до стягнення з відповідача 121 954 грн. 33 коп. процентів за користування кредитом, 6 382 грн. 57 коп. комісії за управління кредитом, нарахованих по пред`явлення вимоги, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

У позові на суму 17 395 грн. 68 коп., з яких: 16 530 грн. 70 коп. процентів за користування кредитом, 864 грн. 98 коп. комісії за управління кредитом слід відмовити у зв`язку з неправомірним нарахуванням позивачем після пред`явлення вимоги про дострокове повернення кредиту.

Позивач просить стягнути з відповідача 4 569 грн. 16 коп. 3% річних, з яких: 3 388 грн. 62 коп. 3% річних, нарахованих на суму кредиту, 1 121 грн. 35 коп. 3% річних, нарахованих на проценти, 59 грн. 19 коп. 3% річних, нарахованих на комісію за управління кредитом; 6 761 грн. 36 коп. інфляційних втрат, з яких: 4 973 грн. 94 коп., нарахованих на кредит, 1 698 грн. 51 коп., нарахованих на проценти, 88 грн. 91 коп., нарахованих на комісію за управління кредитом.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

З нарахованих позивачем 4 569 грн. 16 коп. 3% річних підставними та підлягають до стягнення 3 546 грн. 86 коп., з яких:

- 2 612 грн. 08 коп. 3% річних, нарахованих на суму кредиту згідно розрахунку позивача по день пред`явлення вимоги (01.04.2020). За період з 04.04.2019 по 07.08.2019 підлягає стягненню 16,31 грн., оскільки сплата заборгованості здійснена 08.04.2019, у зв`язку з чим вона не включається в період нарахування заборгованості. Заборгованість за 06.08.2019 відсутня у зв`язку з оплатою відповідачем в той же день;

- 890 грн. 78 коп. 3% річних, нарахованих на проценти згідно розрахунку позивача по день пред`явлення вимоги, за виключенням заборгованості за 16.05.2019, оскільки оплата здійснена відповідачем у день її виникнення;

- 44 грн. 00 коп. 3% річних, нарахованих на комісію за управління кредитом згідно розрахунку позивача по день пред`явлення вимоги, за виключенням заборгованості за 16.05.2019, оскільки оплата здійснена відповідачем у день її виникнення. За період з 04.03.2020 по 07.04.2020 3% річних, нарахованих на комісію, накопичена сума прострочених зобов`язань позивачем вказана 11.03.2020, в той час як нарахування здійснені з 04.03.2020, у зв`язку з чим судом здійснено нарахування за період з 11.03.2020 по 07.04.2020 в сумі 9,79 грн.

У позові на суму 1 022 грн. 30 коп. 3% річних, нарахованих на комісію, слід відмовити у зв`язку з помилкою позивача в нарахуваннях.

З нарахованих позивачем 6 761 грн. 36 коп. інфляційних втрат підставними та підлягають до стягнення з відповідача в силу положень ст. 625 ЦК України 6 215 грн. 88 коп., з яких:

- 4 577 грн. 14 коп. інфляційних втрат, нарахованих на суму кредиту, заявлену до пред`явлення вимоги;

- 1 557 грн. 22 коп. інфляційних втрат, нарахованих на проценти за користування кредитом, заявлені до пред`явлення вимоги;

- 81 грн. 52 коп. інфляційних втрат, нарахованих на комісію за управління кредитом, заявлену до пред`явлення вимоги.

У позові на суму 545 грн. 48 коп. слід відмовити у зв`язку з помилкою в нарахуванні позивачем інфляційних втрат на суми кредиту, процентів та комісії, заявлені після пред`явлення вимоги.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 18 098 грн. 25 коп. пені, з яких: 13 457 грн. 45 коп. пені, нарахованої на суму кредиту, 4 409 грн. 96 коп. пені, нарахованої на проценти, 230 грн. 84 коп. пені, нарахованої на комісію за управління кредитом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 Цивільного кодексу України визначає правові наслідки порушення зобов`язання, зокрема, сплату неустойки.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Приписами ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

П. 10.2 договору сторони визначили, що у випадку невиконання (несвоєчасного виконання) позичальником будь яких грошових зобов`язань, визначених цим договором, позичальник сплачує банку пеню, яка нараховується на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобов`язань в розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення, включаючи день виконання відповідних грошових зобов`язань.

Підставними та підлягають до стягнення з відповідача 17 117 грн. 36 коп. пені, нарахованої в межах шестимісячного строку нарахування, з яких:

- 12 703 грн. 80 коп. пені, нарахованої на кредит згідно розрахунку позивача за період з 04.10.2019 по 03.04.2020. За період з 04.04.2019 по 07.08.2019 підлягає стягненню 99,20 грн., оскільки сплата заборгованості здійснена 08.04.2019, у зв`язку з чим вона не включається в період нарахування заборгованості. Заборгованість за 06.08.2019 відсутня у зв`язку з оплатою відповідачем в той же день. За період з 04.04.2020 по 30.04.2020 судом здійснено перерахунок заборгованості з врахуванням шестимісячного строку нарахування пені та за виключенням суми боргу, нарахованої після пред`явлення вимоги: на суму 248 000 грн. 00 коп. заборгованості за період з 04.04.2020 по 30.04.2020 підставною є 1 763 грн. 55 коп.;

- 4 194 грн. 18 коп. пені, нарахованої на проценти згідно розрахунку позивача за період з 16.05.2019 по 07.04.2020. Заборгованість за 16.05.2019 відсутня у зв`язку з оплатою відповідачем в той же день. За період з 08.04.2020 по 30.04.2020 судом здійснено перерахунок заборгованості з врахуванням шестимісячного строку нарахування пені та за виключенням суми боргу, нарахованої після пред`явлення вимоги: на суму 87 117 грн. 05 коп. заборгованості за період з 08.04.2020 по 30.04.2020 підставною є 522 грн. 71 коп.),

- 219 грн. 38 коп. пені, нарахованої на комісію за управління кредитом згідно розрахунку позивача за період з 16.05.2019 по 07.04.2020. Заборгованість за 16.05.2019 відсутня у зв`язку з оплатою відповідачем в той же день. За період з 08.04.2020 по 30.04.2020 судом здійснено перерахунок заборгованості з врахуванням шестимісячного строку нарахування пені та за виключенням суми боргу, нарахованої після пред`явлення вимоги: на суму 4 531 грн. 12 коп. заборгованості за період з 08.04.2020 по 30.04.2020 підставною є 27 грн. 19 коп.).

У позові на суму 980 грн. 89 коп. пені слід відмовити у зв`язку з помилкою позивача у нарахуванні, в т.ч. нарахування пені поза шестимісячним строком.

П. 14.6.1 договору сторони продовжили строки позовної давності, а не нарахування пені.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 276 097 грн. 00 коп. штрафів за невиконання умов кредитного договору.

Нараховані позивачем 276 097 грн. 00 коп. штрафу, з яких: 45 594 грн. 00 коп. за невиконання п. 9.2.25 договору, 30 396 грн. 00 коп. за невиконання п. 9.2.26.1.1 договору, 30 396 грн. 00 коп. за невиконання п. 9.2.26.1.2 договору, 37 995 грн. 00 коп. за невиконання п. 9.2.26.2, 37 995 грн. 00 коп. за невиконання п. 9.2.26.3 договору, 37 995 грн. 00 коп. за невиконання п. 9.2.26.4 договору, 55 726 грн. 00 коп. за невиконання п. 9.2.28 договору підтверджені розрахунком штрафних санкцій, який не оспорений відповідачем, підставні та підлягають стягненню з відповідача на підставі п.п. 10.4, 10.5, 10.6, 10.7 кредитного договору.

Заперечення відповідача щодо невиконання умов договору у зв`язку з настанням форс мажорних обставин не приймається судом.

Відповідно до частини другої статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Статтями 4.1, 4.2, 4.3 Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014 № 44 (5), Торгово-промислова палата України відповідно до статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" здійснює засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з усіх питань договірних відносин, інших питань, а також зобов`язань/обов`язків, передбачених законодавчими, відомчими нормативними актами та актами органів місцевого самоврядування, крім договірних відносин, в яких сторонами уповноваженим органом із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) визначено безпосередньо регіональну ТПП.

ТПП України уповноважує регіональні ТПП засвідчувати форс-мажорні обставини з усіх питань, що належать до компетенції ТПП України, за винятком засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що стосуються зобов`язань за:

- умовами зовнішньоторговельних угод і міжнародних договорів України;

- умовами зовнішньоекономічних договорів, контрактів, типових договорів, угод, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України;

- умовами договорів, контрактів, типових договорів, угод між резидентами України, в яких безпосередньо передбачено віднесення такої функції до компетенції ТПП України.

У випадку настання тимчасової неможливості виконання регіональною ТПП своєї функції із засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), зокрема, через відсутність уповноваженої особи, окупацію території, настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) тощо дану функцію виконує ТПП України або інша регіональна торгово-промислова палата, найближча за розташуванням, якщо це не суперечить умовам договору, контракту, угоди тощо між сторонами, або за письмовою угодою сторін.

Частиною першою статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" передбачено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Згідно п. 13.3 кредитного договору №18-30KS0004/ALTF-05-EXIM від 04.10.2018 сторона, на виконання зобов`язань якої вплинули обставини непереборної сили, повідомляє про це іншу сторону протягом 2-х банківських днів з дати виникнення таких обставин. У строк протягом 10-ти банківських днів така сторона повинна підтвердити іншій стороні факт виникнення обставин непереборної сили документами, виданими компетентними органами.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з наведених норм законодавства, підтвердженням існування форс-мажорних обставин є відповідний сертифікат Торгово-промислової палати України.

На підтвердження факту існування форс-мажорної обставини, зокрема пожежі на підприємстві, відповідач посилається на акт про пожежу від 05.01.2019, звіт Ківерцівського РВ УДС України з надзвичайних ситуацій у Волинській області про причини виникнення пожежі від 08.01.2019, довідку Ківерцівського РВ УДС України з надзвичайних ситуацій у Волинській області №33 від 09.01.2019, протокол ПП "Укрліссервіс" від 09.01.2019 інвентаризаційної комісії, страховий акт ПАТ "СК "Українська страхова група" №ДКЦВ-17001 від 02.12.2019.

Крім того відповідач посилається на Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020, яким до переліку форс-мажорних обставин, визначених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», включено карантин.

Згідно ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінет Міністрів України постановою від 11.03.2020 № 211 установив карантин на усій території України з 12.03.2020.

Саме по собі включення до переліку форс-мажорних обставин карантину, не свідчить про те, що карантин автоматично звільняє сторону зобов`язання від відповідальності за невиконання її обов`язку. Така сторона повинна довести в кожному випадку наявність причинно-наслідкового зв`язку між карантином та невиконання нею зобов`язань.

Сертифікат Торгово-промислової палати України про підтвердження існування форс-мажорних обставин, звернення відповідача протягом двох банківських днів з дати виникнення відповідних обставин до позивача на підтвердження обставин непереборної сили в матеріалах справи відсутні.

Таким чином надані відповідачем докази не є свідченням існування обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які звільняють сторін від відповідальності за невиконання умов кредитного договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №918/289/19 від 26.05.2010.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 24 355 грн. 71 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129-130, 232, 237, 238, 241, 247- 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Укрліссервіс" (вул. Радянська, 28Б, с.Кадище, Ківерцівський р-н., Волинська обл., ) на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (вул. Антоновича, 127, м.Київ, ) в особі філії Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" у місті Луцьку (вул. Богдана Хмельницького, 5, м.Луцьк, )

- 1 192 400 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом, 121 954 грн. 33 коп. процентів за кредитом, 6 382 грн. 57 коп. комісії за управління кредитом, 3 546 грн. 86 коп. 3% річних, 6 215 грн. 88 коп. інфляційних втрат, 17 117 грн. 36 коп. пені, 276 097 грн. 00 коп. штрафів та 24 355 грн. 71 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору, а всього: 1 648 069 грн. 71 коп. (один мільйон шістсот сорок вісім тисяч шістдесят дев`ять грн. 71 коп.).

3. У позові на суму 19 944 грн. 35 коп. відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

повний текст рішення

складений 31.08.2020

Суддя А. М. Кравчук