ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1829/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська страхова група", 03038, м. Київ, вул. Федорова, буд.32, літ. А; адреса для листування: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, 131, офіс 172, ;

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега - Гарант", 61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8, ;

про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу пені та 3%річних у розмірі 15926,56грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Українська страхова група" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега - Гарант", в якій просить суд стягнути з останнього суму страхового відшкодування в порядку регресу пені та 3%річних у розмірі 15926,56грн., з яких: 14873,59грн. - страхового відшкодування в порядку регресу, 886,71грн. - пені та 166,26грн - 3%річних.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідач не виконує свої зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування в порядку регресу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/1829/20. Визначено, що розгляд справи №922/1828/20 здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачеві, згідно статті 251 ГПК України, встановити строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та на підставі ч. 4 ст. 250 ГПК України встановити відповідачу строк 15 днів з дня отримання цієї ухвали для подання клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

06.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач проти задоволення позову заперечує повністю, з підстав необґрунтованості позовних вимог, оскільки позивачем до позовної заяви не додано документів, які б підтверджували факт укладення 03.09.2018 Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, у зв`язку з чим на переконання останнього, позивачем не надано доказів законності виплати страхового відшкодування потерпілій особі за договором добровільного страхування.

19.08.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просив поновити строк на подання відповіді на відзив, оскільки представник позивача перебував на лікарняному, що підтверджується відповідним лікарняним листком долученим до даного клопотання, а також позивач просив долучити до матеріалів справи копію Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2840-00183 від 03.09.2018, а також копію платіжного доручення № 18919 від 30.07.2019 р. про виплату страхового відшкодування.

Відповідач своїм правом на подання заперечень на відповідь на відзив передбаченим ст. 167 ГПК України, не скористався. Водночас, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

03 вересня 2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та ТОВ «Валартін Фарма» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-2840-00183/00025, предметом якого є страхування транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_1 .

18 липня 2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Fabia», державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Suzuki SX-4 », державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «Маzdа», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження відповідно до Довідки довідки про дорожньо-транспортну пригоду № № 609732 від 18.07.2019 р., виданої Управлінням патрульної поліції В Харківській області про обставини ДТП від 18.07.2019 та Акту огляду пошкодженого ТЗ від 18.07.2019.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 13.08.2019 р. у справі №638/11355/19, вказано, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення ОСОБА_2 п.12.1, п. 13.1. Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим, останню визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП..

18 липня 2019 року ТОВ «Валартін Фарма» звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.

Згідно з ч. 2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування , за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення."

30 липня 2019 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на підставі рахунку № ДРО-000257 від 18 липня 2019 року було складено страховий акт та розрахунок суми страхового відшкодування до нього. На підставі Акту огляду пошкодженого ТЗ від 18.07.2019 та рахунку № ДРО-000257 від 18 липня 2019 року, ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 14 873.59грн., що підтверджується платіжним дорученням № 18919 від 30 липня 2019 року.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) транспортним засобом.

Положеннями cт. 993 Цивільного кодексу України та cт. 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як зазначено постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.07.2018 р. у справі № 922/1436/17, Відповідач як страховик відповідальності винної у дорожно-транспортній пригоді особи на підставі спеціальної норми - ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом траснпортного засобу з урахуванням зносу, розрахованорго у порядку, встановлоному законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлюваним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст. 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків. Враховуючи наведене, у справі, що розглядається, у відповідача у зв`язку з настанням страхового випадку виник обов`язок відшкодувати позивачеві шкоду в межах ліміту його відповідальності за страховим випадком і в межах суми (фактичних затрат), право на вимогу якої перейшло до позивача у зв`язку з виплатою страхового відшкодування, але вихоячи з вартості відновлюваного ремонту застрахованого автомобіля, з урахуванням коефіцієнта зносу деталей та за мінусом франшизи.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування, Позивач набув право зворотної вимоги до страховика винної особи в сумі виплаченого страхового відшкодування, але у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в АТ «СК «МЕГА ГАРАНТ» згідно полісу серії AM 006606469, що підтверджується витягом з централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України. (страхова сума по майну 100000,00 грн., франшиза 900,00 грн.)

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Ст. 9.1. визначено, що страхова сума - це грошова суам, в межах якої страховик зобов`язний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Згідно ст. 9.2., розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих становить 100000,00 грн. на одного потерпілого. Ст. 12.1. визначено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. За ст. 22, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП майну третьої особи.

Відповідно до ст. 36.2. Закону, страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи 08.10.2019 р. Позивач звернувся до Відповідача з претензією (заявою) № ЮКК/1912109, в якій просив здійснити виплату вищезазначеного страхового відшкодування в порядку регресу. Дану заяву відправлено 10.10.2019 р., що підтверджується поштовими виписками та направленнями на адресу відповідача, однак зазначена заява була залишена відповідачем без розгляду, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Позивач зазначає, що після виплати страхового відшкодування у нього виникло право вимоги до відповідача на відшкодування завданої шкоди в розмірі 14873,59 грн.

Однак на момент звернення з позовом до суду відповідач не здійснив жодних дій щодо виплати страхового відшкодування, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідними позовними вимогами.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У частині 1 статті 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Як вбачається із матеріалів справи, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного страхування наземного транспорту.

Таким законом, зокрема, є норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією.

Приймаючи до уваги, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 14873,59грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням і реалізував своє право кредитора шляхом пред`явлення вимоги до відповідача про виплату страхового відшкодування, враховуючи фактичний перехід права вимоги відшкодування шкоди від потерпілої особи до страховика, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність винної у ДТП особи була застрахована в ПрАТ «СК «МЕГА ГАРАНТ» згідно полісу серії AM 006606469, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача в порядку регресу суми у розмірі 14873,59грн.

Водночас, щодо заперечень відповідача про необгрунтвоаність позовних вимог, у зв`язку з ненаданням позивачем відповідних документів, суд зазначає, що у відзиві на позов відповідачем не висунути будь-яких заперечень щодо суті позовних вимог або розміру заподіяних збитків, при цьому заперечення проти позову зводились до не надання позивачем відповідних документів, а саме договору страхування на підставі якого здійснювалась виплата страхової суми, а також відповідних фінансово-розрахункових документів, які б підтверджували їх виплату, проте вказані заперечення не можуть служити підставою для відмови у позові, оскільки вказані відповідачем недоліки були усунуті позивачем при поданні відповіді на відзив.

Щодо вимог позивача про стягнення 886,71грн. - пені та 166,26грн - 3%річних, суд зазначає, що положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності із ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Крім цього, ст. 536 Цивільного кодексу України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. При цьому розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Слід також зазначити, що згідно ч. 1 ст. 992 Цивільного кодексу України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов 'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Положеннями п. З ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування», передбачено, що страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

З положень п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вбачається, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви то страхове відшкодування зобов`язаний: прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Наиіонального банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Разом з цим, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені у розмірі 886,71грн., яка нарахована за період з 17.01.2020 (90 днів з моменту отримання вимоги з 16.10.2019) по 01.06.2020 та 3%річних у розмірі 166,26грн - розрахованих за аналогічний період на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 253-255, 549, 625 ЦК України, ст. 231, 232 ГК України, ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", а також п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд дійшов висновку, що такий є обґрунтованим, правомірним та правильно розрахованим, а відтак вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 886,71грн. та 3%річних у розмірі 166,26грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи те, що суд задовольнив позов повністю, у відповідності ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати щодо сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега - Гарант" (61057, м. Харків, вул. Донця-Захаржевського, буд. 6/8, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вул. Федорова, буд.32, літ. А, ) суму страхового відшкодування в порядку регресу пені та 3%річних у розмірі 15926,56грн., з яких: 14873,59грн. - страхового відшкодування в порядку регресу, 886,71грн. - пені та 166,26грн - 3%річних, а також суму судового збору у розмірі 2102,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в строк та порядку, визначеними ст. 241 ГПК України і може бути оскаржене в стоки і в порядку, визначеними ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 4 Прикінцевих Положень ГПК України та п. 17.5 Перехідних Положень ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 31.08.2020.

Суддя Н.А. Новікова