ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/498/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній Вірамакс», м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діал люкс», м. Бровари Київської області

про стягнення грошових коштів

1.Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 19.02.2020 засобами поштового зв`язку до Господарського суду Київської області (далі суд) звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній Вірамакс» (далі позивач, ТОВ «МГК Вірамакс») із позовною заявою №403/02 від 17.02.2020 (вх. №512/20 від 24.02.2020) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діал люкс» (далі відповідач, ТОВ «Діал люкс») про стягнення з останнього 37 500,00грн. Крім того, позивач просить сягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 102,00грн.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 509, 525-526, 530, 610-612, 655, 662-663, 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 193 Господарського кодексу України (далі ГК України) та вказує на невиконання відповідачем умов договору №205 від 22.10.2019 в частині поставки відповідного товару.

1.2. Відповідач правом передбаченим ст.178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не скористався та відзиву на позов не надав.

2. Заяви та клопотання учасників справи з процесуальних питань, результати їх вирішення

19.02.2020 позивач, звертаючись до суду із позовною заявою, подав клопотання про розгляд його позову у порядку спрощеного позовного провадження, яке ухвалою суду від 26.02.2020 було задоволено.

3. Процесуальні дії у справі

3.1.Ухвалою суду від 26.02.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін, запропоновано учасникам справи подати до суду у встановлений строк заяви по суті справи, передбачені ст. 161 ГПК України.

3.2. Водночас, судом взято до уваги те, що Указом Президента України від 13.03.2020 №87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», та постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» (далі - постанова КМУ від 11.03.2020 №211), з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1, на всій території України установлено карантин у період з 12.03.2020 по 22.05.2020.

20.05.2020 КМУ було прийнято постанову №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із відповідними змінами), відповідно до п. 1 якої установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS- CoV-2, з 22.05.2020 до 31.10.2020 продовжити дію карантину, встановленого постановою КМУ від 11.03.2020.

Пунктом 4 розділу Х Перехідних положень ГПК України, зокрема, встановлено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), інші процесуальні строки щодо судового розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину.

Водночас, 17.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №731-IX від 18.06.2020, яким п. 4 розділу Х Прикінцеві положення ГПК України викладений в новій редакції та вказано, що під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону процесуальні строки, які були продовжені відповідно до п. 4 розділу X Прикінцеві положення ГПК України, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

За тиках обставин, строк для подання учасниками справи відповідних заяв по суті справи, визначених ст. 161 ГПК України, закінчився 06.08.2020.

Проте, протягом 20-денного строку після набрання чинності Законом України №731-IX від 18.06.2020 та станом на дату ухвалення цього рішення відповідачем відзиву на позовну заяву або заяву про продовження процесуальних строків для подання відзиву з підстав, встановлених Законом України №731-IX від 18.06.2020 не подано.

Ураховуючи зазначені обставини, суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами.

3.3. Відповідно до пп. 17.1 п. 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, зокрема, надсилання процесуальних документів здійснюються в паперовій формі.

На виконання зазначених положень та ураховуючи ч. 2 ст. 27 ГПК України, судом на адресу відповідача, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: « 07401, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 115», неодноразово направлялась ухвала суду від 26.02.2020, що підтверджується вихідними штампами суду, що містяться на звороті останнього аркушу вказаної ухвали та на звороті поштового повернення (а.с. 32,36).

Проте, зазначена ухвала про відкриття провадження у справі поверталась до суду із довідкою засобів поштового зв`язку, в яких зазначені причини повернення: «за закінченням терміну зберігання інші причини» (а.с. 35-40).

Суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і її повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (аналогічна правова позиція викладена у поставі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2018 у справі №904/9904/17, від 26.11.2019 у справі №910/568/19).

Ураховуючи те, що судом вжиті усі необхідні заходи щодо інформування ТОВ «Діал люкс» про розгляд даного спору, то відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд даного позову.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

22.10.2019 між ТОВ «Діал люкс» (постачальник) та ТОВ «МГК Вірамакс» (далі покупець) було укладено договір поставки №205 (далі Договір) відповідно до п.1.1. якого, постачальник зобов`язується на умовах даного договору поставити товар відповідно до специфікації до даного договору (далі товар), а покупець прийняти та оплатити товар на умовах, визначених цим договором, згідно рахунку-фактури.

Відповідно до п.п.2.1.,2.2. Договору вартість товару визначається постачальником в рахунку-фактурі та специфікації до даного договору. Сума транспортних витрат визначається сторонами та зазначається у рахунку фактурі.

Згідно п.3.1.1. товар має бути поставлений постачальником протягом 3 (трьох) календарних днів з дати отримання оплати. Постачальник своїми силами доставляє товар на склад покупця розташований за адресою: м. Київ.

Товар вважається зданим постачальником і прийнятий покупцем з моменту передачі товару безпосередньо покупцю або повноважному представнику покупця відповідно до накладної (п. 3.2. Договору).

Факт передачі товару підтверджується видатковою накладною (складською накладною), підписаною представником покупця (п. 3.3. Договору).

Пунктом 4.1. передбачено, що відповідно до п. 2.2.Договору визначено наступні умови оплати в розмірі: 100% від загальної вартості товару, протягом трьох банківських днів з дати підписання специфікації до договору.

Так, відповідно до специфікації №1 та рахунку на оплату №442 від 22.10.2019 вартість товару з транспортними витратами та урахуванням ПДВ становить 25 500,00грн (а.с.19-20).

На виконання зобов`язання щодо оплати товару, позивачем надано платіжне доручення №306 від 31.10.2019, згідно якого, ТОВ «МГК Вірамакс» оплатило товар за вищезазначеним рахунком у розмірі 25 500,00грн (а.с. 21). Однак, доказів поставки товару учасниками справи надано не було.

10.02.2020 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію №400/02 ВІД 07.02.2020 з вимогою перерахувати на розрахунковий рахунок ТОВ «МГК Вірамакс» 25 500,00грн за непоставлений товар та 12 000,00грн штрафних санкцій (а.с. 22-23).

Проте, вказана претензія залишилась відповідачем без задоволення. Доказів протилежного суду відповідачем надано не було.

5. Щодо порушеного права

Оскільки відповідач не виконав зобов`язання щодо поставки товару, зазначене стало підставою для звернення позивача із відповідним позовом до суду та стягнення з ТОВ «Діал люкс» штрафних санкцій.

6. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

6.1. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами. Доказів протилежного учасниками справи надано не було.

Частиною 1 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Із наведеною нормою узгоджується ч. 1 ст. 265 ГК України.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Так, ст.ст. 526, 625 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Аналогічне положення стосовно господарських зобов`язань міститься у ст. 193 ГК України.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої договірні зобов`язання у частині оплати товару, що підтверджується платіжним дорученням №306 від 31.10.2019 на суму 25 500,00грн (а.с.21). Однак, у зв`язку із тим, що відповідач зобов`язання щодо поставки товару не виконав, доказів, на підтвердження поставки товару не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з ТОВ «Діал люкс» суми основного боргу у розмірі 25 500,00грн.

6.2. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язань, позивач просить стягнути з ТОВ «Діал люкс» пеню у розмірі 12 000,00грн. З цього приводу суд зазначає наступне.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, п. 3.1.1. Договору передбачено, що товар має бути поставлений постачальником протягом 3 (трьох) календарних днів з дати отримання оплати.

Так, відповідно вищезазначеного платіжного доручення, оплату товару позивачем було здійснено 31.10.2019, а відтак, відповідач мав здійснити поставку до 03.12.2019 включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2. Договору сторони передбачили, що у випадку порушення строків поставки товару відповідно до п. 3.1.1. даного договору, постачальник виплачує покупцю пеню, розраховану в розмірі 10% від суми, що підлягає до поставки, за кожен день прострочення в поставці, але не більше 50%.

Ураховуючи те, що відповідач повинен був поставити товар позивачу вартістю 25 500,00грн, то за порушення строків поставки товару ТОВ «Діал люкс», відповідно до Договору, повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 10% від указаної суми (25 500,00грн х 10% = 2 500,00грн) за кожен день прострочення, однак, загалом не більше 50% (тобто, не більше 25 500,00грн х 50% = 12 750,00грн).

Отже, оскільки стягнення з відповідача пені за прострочення поставки товару у розмірі 12 000,00грн не перевищує 50% від суми поставки, суд вважає заявлену вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

7. Щодо судових витрат.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 14, 42, 46, 73-74, 76-80, 86, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Діал люкс» (07401, Київська обл., м.Бровари, вул.Київська, буд.115, ідентифікаційний код 40738844) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній Вірамакс» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, оф. 606, ідентифікаційний код 42538244) оплату за непоставлений товар у розмірі 25 500,00грн (двадцять п`ять тисяч п`ятсот грн 00коп), пеню у розмірі 12 000,00 (дванадцять тисяч грн 00коп) та судові витрати на оплату судового збору у розмірі 2102,00грн (дві тисячі сто дві грн. 00 коп).

3. Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній Вірамакс» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 21, оф. 606, ідентифікаційний код 42538244)

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діал люкс» (07401, Київська обл., м.Бровари, вул.Київська, буд.115, ідентифікаційний код 40738844)

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення складений та підписаний 08.09.2020.

Станом на 08.09.2020 рішення законної сили не набрало.