номер провадження справи 12/110/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2020 Справа № 908/1601/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/1601/20

за позовом: Акціонерного товариства "МетаБанк" (69006, м. Запоріжжя, проспект Металургів, буд. 30)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Ковальчук Кристини Олександрівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 46 319,06 грн.

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Згідно зі ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 27.07.2020 здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ

Акціонерне товариство "МетаБанк" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою від 19.06.2020 до Фізичної особи-підприємця Ковальчук Кристини Олександрівни про стягнення заборгованості з орендної плати та з відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою комунальних послуг, згідно договору оперативної оренди нежитлового приміщення від 27.11.2017 в сумі 32230,18 грн., пені в сумі 8436,35 грн., трьох відсотків річних в сумі 1825,20 грн., інфляційних витрат в сумі 3827,33 грн., що разом складає 46319,06 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2020 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 30.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1601/20, присвоєно справі номер провадження 12/110/20, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 27.07.2020 о 14:15.

Ухвалою суду від 27.07.2020 відкладений розгляд справи на 18.08.2020 о 14:15.

В судове засідання 18.08.2020 представники сторін не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у строк, встановлений судом не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Неявка в судове засідання 18.08.2020 представників сторін, належним чином повідомлених про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без їх участі.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, суд встановив.

Позов мотивовано тим, що 27.11.2017 між Публічним акціонерним товариством "МетаБанк", далі Орендодавець, та Фізичною особою-підприємцем Ковальчук Кристиною Олександрівною, далі Орендар, був укладений договір оперативної оренди нежитлового приміщення, далі Договір, відповідно до п. 1.1. - 1.2., 1.4. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар прийняти у тимчасове платне володіння та користування Об`єкт оренди, визначений згідно розділу 2 цього Договору. Строк оренди за цим Договором складає - 1 рік з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі Об`єкта оренди. Оренда майна за цим Договором є оперативним лізингом без права подальшої зміни сторонами статусу такої операції до строку закінчення дії цього договору.

Пунктом 2.1. Договору сторони визначили, що Об`єктом оренди є: нежитлові приміщення кафе літ. «А» загальною площею 170,8 кв.м., ігротека літ. «Б» загальною площею 67,3 кв.м., кафе літ. «В» загальною площею 107,0 кв.м., опалювальна літ. «Г» загальною площею 4,5 кв.м., замощення І загальною площею 76,8 кв.м., замощення ІІ загальною площею 162,5 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ситова, будинок 14 (далі - Приміщення). Площа земельної ділянки, на якій розташовується приміщення: 631 кв.м. Балансова вартість Приміщення складає 1 319 344,88 грн. Стан Приміщення, що передається в оренду, на момент передачі в орендне користування, добрий. Недоліки Приміщення, що передається в оренду, відсутні.

До позовної заяви в даній справі позивач надав копії додаткової угоди від 05.07.2018 та додаткової угоди від 26.01.2018 до договору оперативної оренди нежитлового приміщення від 27.11.2017.

Згідно із п. 2.2. Договору майно, що передається з усіма його приналежностями та вмістом передається за актом прийому-передачі, який є невід`ємною частиною цього Договору.

Умовами п. 3.1. - 3.3. Договору сторони визначили, що за користування Об`єктом оренди Орендар сплачує орендну плату. Загальна сума орендної плати в місяць становить: 12000 грн. (дванадцять тисяч грн. 00 коп.), в тому числі ПДВ. У випадку, якщо орендна плата сплачується за період користування Об`єктом оренди, який менше календарного місяця, орендна плата сплачується Орендарем пропорційно до зменшення розрахункового періоду користування. Орендна плата перераховується Орендарем Орендодавцю один раз на місяць, починаючи з моменту фактичної передачі Об`єкту оренди Орендареві по акту прийому-передачі, не пізніше 15 числа розрахункового місяця. По закінченні кожного розрахункового місяця сторонами підписується двосторонній акт виконаних робіт. З моменту підписання сторонами акту прийому-передачі Об`єкту оренди Орендар несе усі витрати, пов`язані зі сплатою комунальних послуг: електроенергії, опалення, водовідведення і водопостачання, експлуатаційних послуг, вивезення побутових відходів, надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, користування телекомунікаційними послугами (телефон, Інтернет тощо), відповідно до їх фактичного споживання Орендарем та сплачує їх згідно виставлених Орендодавцем рахунків протягом десяти календарних днів з дня отримання цих рахунків. Орендодавець повинен надати рахунки для сплати у наступний спосіб: нарочно або шляхом поштового відправлення заказним листом, цінним, з повідомленням про вручення на адресу, зазначену в розділі 17 цього Договору. По закінченні кожного розрахункового місяця сторонами підписується двосторонній акт виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.6. (п. 3.6.1. - 3.6.3.) Договору на виключення з загального правила про строки та розміри сплати орендної плати, встановлені в п. 3.2. цього Договору, сторони домовились, що:

1. Розмір орендної плати з 27.11.2017 року по 31.12.2017 року включно складає 12 000 грн.

2. Орендар сплатить Орендодавцю орендну плату за перший календарний місяць оренди протягом трьох банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі Об`єкту оренди.

3. Орендар сплатить Орендодавцю забезпечувальний платіж в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч гривень), в тому числі ПДВ (надалі «Забезпечувальний платіж»), не пізніше п`яти банківських днів з моменту складання сторонами акту приймання-передачі Об`єкту оренди. Сторони цим погоджуються, що грошові кошти в розмірі Забезпечувального платежу не є авансом, а утримуються Орендодавцем до дня повернення Орендарем Об`єкту оренди в якості Забезпечувального платежу, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань Орендаря за цим Договором та використовується Орендодавцем для зарахування зустрічних однорідних вимог до Орендаря. Про зарахування Орендодавцем суми Забезпечувального платежу в рахунок простроченого (несплаченого) платежу (ів) або частини платежу (ів) Орендодавець має протягом двох банківських днів письмово повідомити про це Орендаря. В такому випадку Орендар зобов`язується відновити розмір Забезпечувального платежу, шляхом перерахування відповідної суми на рахунок Орендодавця протягом двох банківських днів з моменту отримання відповідного повідомлення. Після закінчення цього Договору, при умові повного та неухильного виконання умов цього Договору, Забезпечувальний платіж повертається Орендодавцем Орендарю протягом трьох банківських днів.

Умовами додаткових угод від 26.01.2018 та від 05.07.2018 вносилися зміни до редакції п. 3.6.3. п. 3.6. Договору, а саме: збільшувався розмір Забезпечувального платежу до 24 000,00 грн. , а потім до 27 000,00 грн.

Підпунктами 4.6.2., 4.6.3. п. 4.6. Договору передбачені обов`язки Орендаря, а саме:

- своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, відповідно до умов цього Договору;

- своєчасно і в повному обсязі відшкодовувати Орендодавцю вартість фактично спожитих комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території та послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньобудинкової мережі.

Відповідно до п. п. 6.1., 6.2. Договору Орендодавець передає в оренду Орендарю Об`єкт оренди з моменту підписання акту прийому-передачі приміщення. Факт передачі Об`єкта оренди оформляється актом прийому-передачі, який підписується належним чином уповноваженими представниками Орендаря та Орендодавця. В акті прийому-передачі обов`язково зазначається загальний стан Об`єкта оренди.

Згідно із п. 11.1., 11.2. Договору цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами, скріплення їх печатками та діє до повного виконання ними своїх обов`язків за договором або до моменту його дострокового припинення у випадках, визначених умовами Договору. Цей договір оренди може бути припинено сторонами до закінчення строку його дії, у випадках, визначених цим Договором, а також в наступних випадках:

- за взаємною згодою сторін, яка буде підтверджена у відповідній угоді;

- за рішенням суду (Господарського суду);

- в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Пунктом 11.8. Договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього Договору або зміну його умов до закінчення строку його чинності Договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Позивач в позові вказує, що відповідач, нехтуючи умовами договору, а саме п. 4.1., п.п. 4.6.2., 4.6.3. систематично порушував грошові зобов`язання перед Орендодавцем, внаслідок чого утворився борг за період з лютого 2018 по липень 2018 в сумі 44230,18 грн., який складається з: заборгованості з орендної плати в сумі 10065,00 грн., заборгованості з відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою комунальних послуг в загальній сумі 34165,18 грн. (з урахуванням сплати компенсації за електропостачання від 01.08.2018 в сумі 2099,36 грн.). При цьому позивач зазначає, що керуючись п.п. 3.6.3. Договору забезпечувальний платіж у сумі 12000,00 грн. було утримано з метою компенсації частки боргу, таким чином, з вирахуванням забезпечувального платежу сума боргу становить 32230,18 грн. Разом з тим позивач в позові стверджує, що 11.07.2018 сторонами відповідно до додаткової угоди до договору оперативної оренди нежитлового приміщення від 27.11.2017 договір було розірвано, останнім днем оренди вважався 31.07.2018.

Так, на виконання умов Договору Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове користування нежитлові приміщення кафе літ. «А» загальною площею 170,8 кв.м., ігротека літ. «Б» загальною площею 67,3 кв.м., кафе літ. «В» загальною площею 107,0 кв.м., опалювальна літ. «Г» загальною площею 4,5 кв.м., замощення І загальною площею 76,8 кв.м., замощення ІІ загальною площею 162,5 кв.м., які знаходяться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ситова, будинок 14, що розташовані на земельній ділянці загальною площею 631 кв.м., укомплектоване обладнанням та іншим майном, що підтверджується підписаним між ними актом прийому-передачі нежитлового приміщення від 01.12.2017.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами також був підписаний акт прийому-передачі обладнання від 01.12.2017 до Договору.

З матеріалів справи вбачається, що за Договором позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 66160,50 грн., що підтверджується підписаними між сторонами актами здачі-приймання робіт (надання послуг), а саме:

- актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 68/7 від 16.03.2018 (компенсація розподілу природного газу за 02.2018р.) на суму 532,14 грн.;

- актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 68/7/1 від 23.03.2018 (компенсація вартості природного газу за 02.2018р.) на суму 11404,15 грн.;

- актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 68/5 від 30.03.2018 (компенсація водопостачання за 03.2018р.) на суму 179,15 грн.;

- актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 117/7 від 17.05.2018 (компенсація вартості природного газу за 04.2018р.) на суму 11324,50 грн.;

- актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 117/5 від 17.05.2018 (компенсація водопостачання за 04.2018р. та за 05.2018р.) на суму 1726,36 грн.;

- актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 141/6 від 15.06.2018 (компенсація електропостачання за 05.2018р.) на суму 14332,82 грн.;

- актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 166/6 від 16.07.2018 (компенсація електропостачання за 06.2018р.) на суму 8520,19 грн.;

- актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 166/1 від 31.07.2018 (орендна приміщення м. Запоріжжя, вул. Ситова, 14 за 07.2018р.) на суму 12000,00 грн.;

- актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 166/5 від 16.07.2018 (компенсація водопостачання за 07.2018р.) на суму 716,60 грн.;

- актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № 166/6/1 від 31.07.2018 (компенсація електропостачання за 07.2018р.) на суму 5424,59 грн.

При цьому в тексті поданої позовної заяви позивач зазначає, що відповідачем за лютий 2018 за Договором було спожито електропостачання на суму 7916,30 грн., з яких сплачено 6916,30 грн., борг складає 1000,00 грн.

Проте, будь-яких доказів на підтвердження факту надання послуг з електропостачання в лютому 2018 за Договором, а саме двосторонній підписаний акт здачі-приймання робіт (надання послуг) з електропостачання за лютий 2018 на суму 7916,30 грн. позивач суду не надав.

Разом з тим, позивач в позовній заяві самостійно вказує, що відповідачем були здійснені часткові оплати наданих в спірному періоді послуг за Договором, а саме: сплачено за газопостачання за лютий 2018 в сумі 532,15 грн., сплачено за електропостачання за травень 2018 в сумі 8529,82 грн., сплачено за електропостачання за червень 2018 в сумі 5736,35 грн., сплачено за електропостачання за липень 2018 в сумі 4097,41 грн., сплачена орендна плата за липень 2018 в сумі 1935,00 грн., а також сплачена компенсація з електропостачання 01.08.2018 в сумі 2099,36 грн.

З врахуванням вищевказаних часткових оплат, а також за вирахування забезпечувального платежу в сумі 12000,00 грн. позивач вказує, що сума боргу відповідача за Договором складає 32230,18 грн.

До матеріалів справи позивач надав копію акту звірки взаєморозрахунків, підписаного лише позивачем.

В матеріалах справи міститься копія претензії за вих. № 49/667 від 07.03.2018, в якій позивач вимагав відповідача сплатити комунальні послуги шляхом компенсації вартості спожитого водопостачання, природного газу, електроенергії за лютий 2018 до 15.03.2018. В якості доказу вручення відповідачу вказаної претензії позивач надав суду копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Також в матеріалах справи містяться листи позивача за вих. № 49/1 від 11.01.2019 та за вих. № 49/71 від 11.01.2019 до відповідача. При цьому в першому листі позивач повідомив, що згідно договору оперативної оренди нежитлового приміщення за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ситова, 14 від 27.11.2017 сума боргу становить 44230,18 грн. та зазначив, що перерахований відповідачем забезпечувальний платіж в сумі 12000,00 грн. з ПДВ буде зарахований АТ «МетаБанк» в рахунок частини простроченого (несплаченого) платежу в сумі 44230,18 грн. В другому листі позивач зазначив, що борг за договором становить 46329,54 грн., а також що перерахований відповідачем забезпечувальний платіж в сумі 10000,00 грн. буде зарахований АТ «МетаБанк» в рахунок частини простроченого (несплаченого) платежу в сумі 46329,54 грн. В якості доказу вручення відповідачу вказаних листів позивач надав копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Оскільки з боку відповідача мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, що спричинило звернення з позовом до суду, позивач просить суд стягнути з останнього пеню за загальний період з 20.06.2019 по 19.06.2020 в сумі 8436,35 грн. на підставі п. 9.4. Договору. Так, вказаним пунктом Договору передбачено, що за порушення строків здійснення платежів, встановлених розділом 3 даного Договору, Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру суми такого простроченого платежу за кожний день прострочення.

З посиланням на приписи ст. 625 ЦК України, позивач вказує на прострочення грошового зобов`язання з боку відповідача, а тому просить стягнути з нього три проценти річних за загальний період з 01.08.2018 по 19.06.2020 в сумі 1825,20 грн. та інфляційні витрати за загальний період з 01.08.2018 по 19.06.2020 в сумі 3827,33 грн.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. Так, за своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди. Сторони досягли всіх істотних умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили орендну плату, порядок здійснення розрахунків, строк дії договору, порядок передання приміщення в оренду та його повернення, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 759 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Частина перша статті 759 ЦК України, як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Стаття 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 5 ст. 762 ЦК України). Статтею 286 ГК України унормовано, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України). Орендна плата встановлюється в грошовій формі (ч. 3 ст. 286 ГК України). Строки внесення орендної плати визначаються в договорі, про що сторони диспозитивно домовилися у розділі 3 Договору.

Так, за умовами п. п. 3.2., 3.3. Договору орендна плата перераховується Орендарем Орендодавцю один раз на місяць, починаючи з моменту фактичної передачі Об`єкту оренди Орендареві по акту прийому-передачі, не пізніше 15 числа розрахункового місяця. По закінченні кожного розрахункового місяця сторонами підписується двосторонній акт виконаних робіт. З моменту підписання сторонами акту прийому-передачі Об`єкту оренди Орендар несе усі витрати, пов`язані зі сплатою комунальних послуг: електроенергії, опалення, водовідведення і водопостачання, експлуатаційних послуг, вивезення побутових відходів, надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, користування телекомунікаційними послугами (телефон, Інтернет тощо), відповідно до їх фактичного споживання Орендарем та сплачує їх згідно виставлених Орендодавцем рахунків протягом десяти календарних днів з дня отримання цих рахунків. Орендодавець повинен надати рахунки для сплати у наступний спосіб: нарочно або шляхом поштового відправлення заказним листом, цінним, з повідомленням про вручення на адресу, зазначену в розділі 17 цього Договору. По закінченні кожного розрахункового місяця сторонами підписується двосторонній акт виконаних робіт.

З аналізу вказаних пунктів Договору вбачається, що орендна плата сплачується не пізніше 15 числа розрахункового місяця. При цьому по закінченні кожного розрахункового місяця сторонами підписується двосторонній акт виконаних робіт. Разом з тим оплата комунальних послуг здійснюється Орендарем згідно виставлених Орендодавцем рахунків протягом десяти календарних днів з дня отримання цих рахунків. При цьому по закінченні кожного розрахункового місяця сторонами підписується двосторонній акт виконаних робіт.

Позивач, звертаючись до суду з позовом в даній справі рахунки на оплату комунальних послуг за спірний період за Договором та докази їх вручення відповідачу суду не надав.

Натомість в матеріалах справи містяться підписані обома сторонами у справі акти здачі-приймання робіт (надання послуг), факт підписання яких з боку відповідача свідчить про визнання ним того, що послуги за Договором йому надавались.

Відтак, оскільки в матеріалах справи відсутні рахунки на оплату комунальних послуг, проте є підписані сторонами акти здачі-приймання робіт (надання послуг) суд дійшов висновку про те, що строк оплати комунальних послуг за Договором настає в день підписання сторонами відповідних актів, а прострочка оплати виникає з наступного дня після підписання акта.

З урахуванням викладеного, строк оплати комунальних послуг за актом № 68/7 від 16.03.2018 настав 16.03.2018, за актом № 68/7/1 від 23.03.2018 настав 23.03.2018, за актом № 68/5 від 30.03.2018 настав 30.03.2018, за актами № 117/7 та № 117/5 від 17.05.2018 настали 17.05.2018, за актом № 141/6 від 15.06.2018 настав 15.06.2018, за актами № 166/6 та № 166/5 від 16.07.2018 настав 16.07.2018, за актом № 166/6/1 від 31.07.2018 настав 31.07.2018.

Строк оплати за актом № 166/1 від 31.07.2018 (орендна плата за липень 2018) настав 16.07.2018 (враховуючи що 15.07.2018 вихідний день).

Наявні в матеріалах справи докази свідчать про те, що за Договором позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 66160,50 грн., що підтверджується підписаними між сторонами актами здачі-приймання робіт (надання послуг).

Разом з тим, позивач в позовній заяві самостійно вказує, що відповідачем були здійснені часткові оплати наданих в спірному періоду послуг за Договором, а саме: сплачено за газопостачання за лютий 2018 в сумі 532,15 грн., сплачено за електропостачання за травень 2018 в сумі 8529,82 грн., сплачено за електропостачання за червень 2018 в сумі 5736,35 грн., сплачено за електропостачання за липень 2018 в сумі 4097,41 грн., сплачена орендна плата за липень 2018 в сумі 1935,00 грн., а також сплачена компенсація з електропостачання 01.08.2018 в сумі 2099,36 грн.

Загальна сума часткових оплат складає 22930,09 грн.

Оскільки позивач самостійно визнає обставини здійснення відповідачем вищевказаних часткових оплат, а відповідач проти вказаних обставин не заперечив, зворотнього суду не надав, відтак суд враховує вказані часткові оплати при визначенні розміру заборгованості за Договором.

Разом з тим позивач в позові зазначив, що керуючись п. 3.6.3. Договору забезпечувальний платіж в сумі 12000,00 грн. було утримано з метою компенсації частки боргу, тобто вказаний платіж позивач зарахував в погашення існуючого у відповідача боргу.

Таким чином, з врахуванням вищевказаних часткових оплат, а також за вирахування забезпечувального платежу в сумі 12000,00 грн. в погашення боргу за спірний період, сума боргу відповідача за Договором складає 31230,41 грн.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать, що відповідач не виконав свої зобов`язання належним чином, а саме не оплатив в повному обсязі орендну плату та комунальні послуги у встановлений строк та в повному обсязі за Договором, у зв`язку з чим у останнього виник борг в сумі 31230,41 грн.

Як зазначено вище, в тексті поданої позовної заяви позивач зазначає, що відповідачем за лютий 2018 за Договором було спожито електропостачання на суму 7916,30 грн., з яких сплачено 6916,30 грн., борг складає 1000,00 грн.

Проте, будь-яких доказів на підтвердження факту надання послуг з електропостачання в лютому 2018 за Договором, а саме двосторонній підписаний акт здачі-приймання робіт (надання послуг) з електропостачання за лютий 2018 на суму 7916,30 грн. позивач суду не надав, відтак позовні вимоги в цій частині є недоведеним та не підлягають задоволенню.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Позивач довів суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором, а саме нездійснення в повному обсязі оплати орендної плати та комунальних послуг, в т.ч. що строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати настав.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджена заборгованість відповідача з орендної плати та комунальних послуг в сумі 31230,41 грн.

Відповідач докази оплати орендної плати та комунальних послуг за Договором за спірний період суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства "МетаБанк" до Фізичної особи-підприємця Ковальчук Кристини Олександрівни про стягнення заборгованості з орендної плати та з відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою комунальних послуг підлягають задоволенню частково в сумі 31230,41 грн.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобов`язання з оплати орендної плати та комунальних послуг за Договором з боку відповідача залишились невиконаними належним чином.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 6 ст. 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 року № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Матеріали справи свідчать, що позивач за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за договором оперативної оренди нежитлового приміщення від 27.11.2017 нарахував пеню за період з 20.06.2019 по 19.06.2020 в сумі 8436,35 грн.

Відповідно до п. 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

При дослідженні розрахунку пені, який здійснений позивачем, вбачається, що позивач

нарахував пеню за період, який перевищує 6 місяців всупереч вимог ч. 6 ст. 232 ГК України, а умовами Договору не передбачений більший період нарахування пені.

При цьому, як зазначено вище, строк оплати комунальних послуг за актом № 68/7 від 16.03.2018 настав 16.03.2018 (шестимісячний період нарахування пені сплинув 17.09.2018, крім того була здійснена оплата в сумі 532,15 грн. 04.04.2018), за актом № 68/7/1 від 23.03.2018 строк оплати настав 23.03.2018 (шестимісячний період нарахування пені сплинув 24.09.2018), за актом № 68/5 від 30.03.2018 строк оплати настав 30.03.2018 (шестимісячний період нарахування пені сплинув 30.09.2018), за актами № 117/7 та № 117/5 від 17.05.2018 строки оплати настали 17.05.2018 (шестимісячний період нарахування пені сплинув 18.11.2018), за актом № 141/6 від 15.06.2018 строк оплати настав 15.06.2018 (шестимісячний період нарахування пені сплинув 16.12.2018), за актами № 166/6 та № 166/5 від 16.07.2018 строки оплати настали 16.07.2018 (шестимісячний період нарахування пені сплинув 17.01.2019), за актом № 166/6/1 від 31.07.2018 строк оплати настав 31.07.2018 (шестимісячний період нарахування пені сплинув 01.02.2019), строк оплати за актом № 166/1 від 31.07.2018 (орендна плата за липень 2018) настав 16.07.2018 (шестимісячний період нарахування пені сплинув 17.01.2019).

Враховуючи те, що шестимісячний термін для нарахування пені за вищевказаними актами сплинув, а позивач нарахував пеню за період з 20.06.2019 по 19.06.2020, тобто після спливу шестимісячного терміну нарахування пені, відтак позовні вимоги Акціонерного товариства "МетаБанк" до Фізичної особи-підприємця Ковальчук Кристини Олександрівни про стягнення пені в сумі 8436,35 грн. не підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що позивач за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором оперативної оренди нежитлового приміщення від 27.11.2017 нарахував три проценти річних за загальний період з 01.08.2018 по 19.06.2020 в сумі 1825,20 грн. та інфляційні витрати за загальний період з 01.08.2018 по 19.06.2020 в сумі 3827,33 грн.

Дослідивши розрахунок трьох процентів річних та інфляційних витрат, здійснений позивачем суд дійшов висновку про їх перерахунок, оскільки позивач нарахував три проценти річних та інфляційні витрати від суми боргу 32230,18 грн., тобто в більшому розмірі.

Відповідно до п. 1.12. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань. Відтак, з врахуванням положень вказаного пункту постанови Пленуму Вищого господарського суду України, суд з власної ініціативи здійснив перерахунок трьох процентів річних та інфляційних витрат за допомогою програми Законодавство.

Три проценти річних розраховані судом наступним чином:

1) на залишок непогашеної заборгованості за Договором в сумі 31230,41 грн., кінцевий строк оплати якої настав 31.07.2018, прострочка виникла з 01.08.2018

- за період з 01.08.2018 по 19.06.2020 (689 днів прострочення) від суми боргу 31230,41 грн. три проценти річних складають 1767,38 грн.

Інфляційні витрати розраховані судом наступним чином:

1) на залишок непогашеної заборгованості за Договором в сумі 31230,41 грн., кінцевий строк оплати якої настав 31.07.2018, прострочка виникла з 01.08.2018

- за період з серпня 2018 по травень 2020 від суми боргу 31230,41 грн. інфляційні витрати складають 3813,60 грн.

За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства "МетаБанк" до Фізичної особи-підприємця Ковальчук Кристини Олександрівни про стягнення трьох процентів річних підлягають задоволенню частково в сумі 1767,38 грн., про стягнення інфляційних витрат підлягають задоволенню частково в сумі 3813,60 грн.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 18.08.2020, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 75, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства "МетаБанк" до Фізичної особи-підприємця Ковальчук Кристини Олександрівни задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ковальчук Кристини Олександрівни, АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , на користь:

- Акціонерного товариства "МетаБанк", 69006, м. Запоріжжя, проспект Металургів, буд. 30, ідентифікаційний код 20496061, заборгованість з орендної плати та з відшкодування витрат, пов`язаних зі сплатою комунальних послуг в сумі 31230 (тридцять одна тисяча двісті тридцять) грн. 41 коп., три проценти річних в сумі 1767 (одна тисяча сімсот шістдесят сім) грн. 38 коп., інфляційні витрати в сумі 3813 (три тисячі вісімсот тринадцять) грн. 60 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1670 (одна тисяча шістсот сімдесят) грн. 53 коп., видавши наказ.

3. У задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерного товариства "МетаБанк" до Фізичної особи-підприємця Ковальчук Кристини Олександрівни відмовити.

Враховуючи положення ст. 116 ГПК України та перебування судді Смірнова О.Г. у відпустці з 25.08.2020 по 28.08.2020 повне рішення складено - 31.08.2020 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.