ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2566/19 (911/1745/20)

за позовною заявою ліквідатора Фермерського господарства «Братерське» (07211, Київська обл., Іванківський р-н, с. Мусійки, вул. Центральна, буд. 145; )

до відповідача Фермерського господарства «Панасенко» (07053, Київська обл., Поліський р-н, смт Красятичі, вул. Жовтнева, 10; )

про стягнення 150000,00 грн

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/2566/19

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Насіння» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 34-Б; )

до боржника Фермерського господарства «Братерське» (07211, Київська обл., Іванківський р-н, с. Мусійки, вул. Центральна, буд. 145; )

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

Без виклику представників учасників у справі.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2566/19 за заявою ТОВ «Торговий дім «Насіння» про банкрутство ФГ «Братерське».

Постановою Господарського суду Київської області від 21.01.2020 визнано банкрутом ФГ «Братерське» та відкрито його ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.; вирішено інші процедурні питання у справі.

На даний час у справі триває ліквідаційна процедура.

До суду надійшла позовна заява ліквідатора ФГ «Братерське» від 12.06.2020 № 40-06/264 (вх. № 1756/20) до Відповідача ФГ «Панасенко» про стягнення частини заборгованості у сумі 150000,00 грн.

Згідно ч. 1, 2 ст. 7 КУзПБ, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Ухвалою суду від 25.06.2020 відкрито провадження щодо розгляду вказаної позовної заяви, за правилами спрощеного позовного провадження у відокремленому провадженні в межах справи № 911/2566/19 про банкрутство ФГ «Братерське»; встановлено процесуальні строки сторонам для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень; за клопотанням Позивача витребувано від Відповідача копії відповідних документів (договорів тощо), на підставі яких відбулось придбання товару у ФГ «Братерське» на суму 76129030,72 грн; витребувано від ГУ ДПС у Київській області належним чином засвідчені копії відомостей (документів, зареєстрованих податкових накладних) з Єдиного реєстру податкових накладних щодо взаємовідносин між ФГ «Братерське» та ФГ «Панасенко».

27.08.2020 до суду надійшов лист ГУ ДПС у Київській області б/№, б/дати (вх. № 18085/20) з доданими доказами на виконання вимог ухвали суду від 25.06.2020.

Судом встановлено, що копія ухвали суду від 25.06.2020, адресована судом Відповідачу, повернулась до суду без вручення з відміткою АТ «Укрпошта» «за зазначеною адресою не знаходиться».

Вказана вище ухвала суду від 25.06.2020 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 30.06.2020. Отже судом вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення Відповідача про дане судове провадження.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), провадження №11-268заі18).

Враховуючи, що Відповідач є суб`єктом підприємницької діяльності та ухвала суду від 25.06.2020 направлялись судом рекомендованою кореспонденцією за належною адресою Відповідача згідно інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також те, що ухвала суду була оприлюднена в ЄДРСР, суд дійшов висновку, що Відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд даної справи.

Відповідач у встановлений ухвалою суду від 25.06.2020 строк не скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву, витребувані судом докази не надав.

Згідно ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи викладене вище розгляд справи здійснюється судом згідно матеріалів позовної заяви та доказів, наданих ГУ ДПС у Київській області на виконання вимог ухвали суду від 25.06.2020.

Судом встановлено, що сторонами справи не подавалися до суду заяви в порядку ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Узагальнені доводи Позивача є наступними.

За результатом аналізу податкової звітності Боржника за період з 07.12.2016 по 31.10.2018, а також аналізу виписок з банківських рахунків Боржника ліквідатором встановлено, що Боржником у 2018 році було реалізовано на користь ФГ «Панасенко» товар на загальну суму 76129030,72 грн з ПДВ, однак надходження коштів від ФГ «Панасенко» в якості розрахунку за поставлений товар за відповідний період не встановлено.

Крім цього ліквідатор зазначив, що у нього відсутні будь-які документи, на підставі яких здійснювалось відчуження товару. Вжиті ліквідатором Банкрута заходи щодо отримання бухгалтерської документації Боржника від попереднього керівництва Боржника виявились безрезультативними.

Претензія ліквідатора Банкрута про погашення заборгованості за поставлений товар залишена Відповідачем без реагування.

При цьому, враховуючи, що звернення до суду з позовом про стягнення всієї суми заборгованості у розмірі 76129030,72 грн тягне за собою необхідність сплати значної суми судового збору, яка відсутня у ліквідатора, ліквідатор звернувся з даним позовом про стягнення саме частини боргу в розмірі 150000,00 грн.

Детально розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 2, 8 ст. 12 КУзПБ, арбітражний керуючий серед іншого зобов`язаний проводити аналіз фінансово-господарського стану, інвестиційної та іншої діяльності боржника та становища на ринках боржника та подавати результати такого аналізу до господарського суду разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію. Під час виконання повноважень арбітражний керуючий має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, що міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється центральними органами виконавчої влади, які забезпечують їх ведення.

Частиною 1 статті 61 КУзПБ встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 КУзПБ, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю.

Як вже вказано вище, постановою Господарського суду Київської області від 21.01.2020 визнано банкрутом ФГ «Братерське» та відкрито його ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Косякевича С.О.

Відповідно до отриманої ліквідатором Банкрута інформації з Єдиного реєстру податкових накладних за період з 07.12.2016 по 31.10.2018 вбачається, що Банкрутом було реалізовано на користь ФГ «Панасенко» товари на загальну суму 76129030,72 грн з ПДВ.

Крім цього, на виконання ухвали суду від 25.06.2020 ГУ ДПС у Київській області надано копії податкових накладних щодо господарських операцій між сторонами, зокрема № 5 від 24.01.2018 на суму 14913138,16 грн, № 6 від 25.01.2018 на суму 7459365,61, № 7 від 25.01.2018 на суму 1813815,26 грн, № 8 від 25.01.2018 на суму 32092379,12 грн, № 9 від 26.01.2018 на суму 19849991,32 грн та № 1 від 31.10.2018 на суму 341,25 грн.

З вказаних податкових накладних вбачається, що в січні 2018 року ФГ «Братерське» було поставлено на користь ФГ «Панасенко» сільськогосподарську продукцію на загальну суму 76129030,72 грн з ПДВ.

Водночас, за результатами аналізу виписок з банківських рахунків Банкрута ліквідатором було встановлено, що кошти від Відповідача на рахунки Боржника в якості оплати отриманого товару не надходили.

З наданих матеріалів вбачається, що попереднім керівництвом Банкрута в порушення вимог КУзПБ та постанови суду від 21.01.2020 у даній справі не було передано ліквідатору первинну бухгалтерську документацію ФГ «Братерське», у зв`язку з чим ліквідатор звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення попереднім керівником кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 357 КК України, за результатом чого відкрито відповідне кримінальне провадження № 0000105.

Ліквідатор Банкрута звертався до Відповідача з претензією від 13.04.2020 № 40/176 про надання копій документів, за якими здійснювались фінансові операції між сторонами та погашення заборгованості за поставлений товар, однак претензія залишена Відповідачем без реагування.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв`язку з відсутністю у ліквідатора Банкрута первинних бухгалтерських документів щодо здійснення між сторонами відповідних господарських операцій, на підтвердження факту здійснення поставки Боржником товару Відповідачу ліквідатор посилається на виписку з Реєстру податкових накладних. Копії відповідних податкових накладних також надано ГУ ДПС у Київській області на виконання ухвали суду від 25.06.2020.

Відповідно до визначення термінів, що містяться в статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частинами першою та другою статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, в редакції, чинній станом на дату здійснення поставок товару, (далі - Положення) визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, у разі дефектів первинних документів або невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.11.2019 у справі № 905/49/15.

Згідно підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України в редакції, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до частин 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.

Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно матеріалів справи, ФГ «Братерське» на виконання вимог ПК України було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні щодо господарських операцій між сторонами, зокрема № 5 від 24.01.2018 на суму 14913138,16 грн, № 6 від 25.01.2018 на суму 7459365,61, № 7 від 25.01.2018 на суму 1813815,26 грн, № 8 від 25.01.2018 на суму 32092379,12 грн, № 9 від 26.01.2018 на суму 19849991,32 грн та № 1 від 31.10.2018 на суму 341,25 грн, за якими Боржником здійснено поставку товарів на користь Відповідача.

Відповідно до п. 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Таким чином, за наслідком здійснення вказаних господарських операцій та відображення їх у первинних документах, а також реєстрації податкових декларацій в ЄРПН, ФГ «Братерське» відображено податкові зобов`язання за відповідними господарськими операціями.

Відповідачем протягом розгляду справи не спростовано обставини щодо поставки ФГ «Братерське» на користь ФГ «Панасенко» товару, відображеного у вказаних вище податкових накладних, а також не надано доказів здійснення оплати поставленого товару.

Згідно ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вказані вище докази підтверджують обставини щодо поставки ФГ «Братерське» на користь ФГ «Панасенко» товару на загальну суму 76129030,72 грн з ПДВ та в той же час докази здійснення оплати поставленого товару відсутні, факт поставки товару Відповідачем не спростовано.

При цьому суд враховує, що Позивачем в поданому позові заявлено до стягнення з Відповідача лише частину вказаної вище заборгованості за поставлений товар, а саме в межах суми 150000,00 грн.

Враховуючи все викладене вище суд дійшов висновку про доведеність існування боргу Відповідача перед Позивачем за поставлений товар, у зв`язку з чим позов про стягнення частини вказаного боргу в межах суми 150000,00 грн підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2250,00 грн покладаються на Відповідача та підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241, 256, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Панасенко» (07053, Київська обл., Поліський р-н, смт Красятичі, вул. Жовтнева, 10; ) на користь Фермерського господарства «Братерське» (07211, Київська обл., Іванківський р-н, с. Мусійки, вул. Центральна, буд. 145; ) 150000 (сто п`ятдесят тисяч) грн 00 коп. боргу та 2250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд Київської області протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складення та підписання повного тексту рішення 31.08.2020.

Суддя С.Ю. Наріжний