СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2020 р. Справа № 905/831/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Сіверін В.І. , суддя Терещенко О.І.,

при секретарі судового засідання Стойки В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача, Денисенко Д.В., адвокат,

від відповідача, не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача за вх. №3255 Д/1 на рішення господарського суду Донецької області від 18.09.2019 (суддя Чернова О.В.) у справі № 905/831/19

за позовом Фізичної особи - підприємця Кузьменко Світлани Олексіївни, м.Маріуполь, Донецька область,

до Маріупольської міської ради, м. Маріуполь, Донецька область,

про скасування рішення та визнання договору оренди поновленим

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець Кузьменко Світлана Олексіївна, м. Маріуполь Донецької області звернулась до господарського суду Донецької області з позовом до Маріупольської міської ради, м. Маріуполь Донецької області про скасування рішення Маріупольської міської ради №7/37-3339 від 21.11.2018 р. та визнання договору оренди земельної ділянки від 06.02.2014 р. поновленим.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на прийняття відповідачем неправомірного рішення про відмову у поновлені договору оренду від 06.02.2014 р., а також продовження користування спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, що є підставою для визнання договору оренди землі поновленим на підставі ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Господарським судом Донецької області 18.09.2019 р. прийнято рішення у справі № 905/831/19, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції послався на ту обставину, що оскільки позивачем не було надано до заяви про поновлення договору оренди землі проект самого договору, то зазначений договір не може бути поновлений на новий строк

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження та з апеляційною скаргою в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Вважає, що рішення по справі прийнято з порушенням норм матеріального права без врахування усіх обставин справи, Зокрема посилається, щодо необов`язковості надання до заяви про поновлення договору оренди землі проекту додаткової угоди в силу приписів Закону України «Про адміністративні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів України №44 від 30.01.2013р. «Про затвердження вимог до підготовки технологічної картки адміністративної послуги».

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.10.2019 р. відкрите апеляційне провадження по справі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 р. розгляд справи призначено на 05.12.2019 р.

03.12.2019 від заявника апеляційної скарги на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №905/831/19 до закінчення перегляду Великою палатою Верховного Суду справи №320/5724/17 (провадження № 14-385цс19) та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 320/5724/17

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.07.2020 р. поновлено провадження у справі № 905/831/19. Розгляд справи призначено на "18" серпня 2020 р. Крім того судова колегія зазначила, що у зв`язку із оголошеним карантином, розгляд даної скарги може бути здійснений за межами встановленого ст.273 Господарського процесуального кодексу України строку розгляду апеляційної скарги, що за висновком судової колегії не може вважатися порушенням встановлених п.1 ст.6 ратифікованої Україною "Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини» гарантій, в контексті усталеної практики Європейського суду з прав людини.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2020 р. задоволено клопотання позивача про проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні, яке відбулося 18.08.2020 р. оголошувалася перерва до 25.08.2020 р.

У судове засідання, яке відбулося 25.08.2020 р. та проходило в режимі відеоконференції, з`явився представник заявника апеляційної скарги, який підтримав свої вимоги.

Представники відповідача у судові засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Явка представників сторін не визнавалася обов`язковою.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України, Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі. (ст.270 ГПК України)

Заслухавши доповідь головуючого по справі (суддю доповідача), дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, які з`явилися у судове засідання, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню враховуючи нижчевикладене

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини справи.

06 лютого 2014 року між Маріупольською міською радою (далі - Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Кузьменко Світланою Олексіївною (далі - Орендар) укладено договір оренди земельної ділянки (далі - Договір), відповідно до п.1.1. якого Орендодавець, згідно до рішення Маріупольської міської ради від 26.11.2013р. №6/31-3898 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходяться за адресом: м. Маріуполь, бул. 50 років Жовтня, 21 в Орджонікідзевському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :01:009:0015). В оренду передається земельна ділянка площею: 0,0020 га (п. 2.1. Договору).

Згідно з п. 3.1. Договір укладено на 5 (п`ять) років (з 26.11.2013р. по 26.11.2018р.). Після закінчення строку договору Орендар має переважне права поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає (п.3.2.).

Відповідно до п.4.3. Договору, орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік).

За приписами п. 6.4. Договору передача земельної ділянки Орендарю здійснюється протягом 5 (п`яти) днів після державної реєстрації цього договору згідно з актом приймання - передачі об`єкту оренди.

Пунктом 11.3.1. Договору встановлено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно п.13.2 Договору, цей договір набуває чинності відповідно до ст.3,4,5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та державної реєстрації.

На виконання зазначеного пункту, договір оренди земельної ділянки зареєстрований 06.03.2014р., про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №18703775 від 06.03.2014р.

Відповідно до акту приймання-передачі орендареві передано відповідну земельну ділянку (а.с.25).

10 серпня 2018 року позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Маріупольської міської ради для отримання адміністративної послуги Рішення міської ради про подовження терміну оренди земельної ділянки за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у встановленому порядку.

Рішенням Маріупольської міської ради №7/37-3339 від 21.11.2018р. «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по бульв. Меотиди, 21 в Лівобережному районі міста фізичній особі - підприємцю Кузьменко С.О.» вирішено відмовити у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:009:0015) площею 0,0020 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по бульв. Меотиди, 21 в Кальміуському районі міста фізичній особі - підприємцю Кузьменко С.О.

Посилаючись на прийняття відповідачем неправомірного рішення про відмову у поновлені договору оренду від 06.02.2014р., а також продовження користування спірною земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, що є підставою для визнання договору оренди землі поновленим на підставі ст.33 Закону України "Про оренду землі", останній звернувся до суду з зазначеним позовом.

Як зазначалося вище, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог враховуючи наступне.

Позивач просить суд визнати недійсним та скасувати рішення Маріупольської міської ради №7/37-3339 від 21.11.2018р.

Рішення Маріупольської міської ради за № 7/37-3339 від 21.11.2018 р. є актом не нормативного характеру.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. ( ст.21 ЦК України)

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування»

За приписами п.34 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в України" до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад, зокрема, відноситься вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

У відповідності до ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

В силу положень ст.12 Земельного кодексу України, ст.140 Конституції України Маріупольська міська рада Донецької області як орган місцевого самоврядування розпоряджається земельними ділянками комунальної власності. В той же час, таке розпорядження землями комунальної власності не є безумовним та повинно здійснюватися із дотриманням вимог діючого законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2018р. рішенням Маріупольської міської ради №7/37-3339 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по бульв. Меотиди, 21 в Лівобережному районі міста фізичній особі - підприємцю Кузьменко С.О.» вирішено відмовити у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:009:0015) площею 0,0020 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по бульв. Меотиди, 21 в Кальміуському районі міста фізичній особі - підприємцю Кузьменко С.О.

Підставою для прийняття такого рішення стали зауваження Головного управління містобудування і архітектури Маріупольської міської ради від 07.11.2018р. №30.5/36219 запитування для відведення земельна ділянка розташована в зоні транспортної інфраструктури ТР-2 згідно Плану зонування території м. Маріуполя, затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 18.06.2013р. №6/28-3210 де розташування даного типу споруд не відноситься до допустимих видів використання земельних ділянок.

Розміщення торгівельного павільйону також не відповідає комплексній схемі розміщення тимчасових споруд та їх архітектурного типу для провадження підприємницької діяльності на території Лівобережного та Кальміуського районів, затвердженій рішенням Маріупольської міської ради від 23.12.2016 №7/14-1101».

Зазначені вище підстави викладено у преамбулі оскаржуваного позивачем рішення.

Відповідно до ч.1 ст.73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Враховуючи невідповідність розміщення торгівельного павільйону, розташованого на спірній орендованій земельній ділянці, комплексній схемі розміщення тимчасових споруд та їх архітектурного типу для провадження підприємницької діяльності на території Лівобережного та Кальміуського районів, затвердженій рішенням Маріупольської міської ради від 23.12.2016 №7/14-1101, прийняте Маріупольською міською радою Донецької області, м. Маріуполь рішення №7/37-3339 від 21.11.2018р. прийняте в межах компетенції та відповідає вимогам чинного законодавства.

Що стосується вимог позивача про визнання поновленим договір оренди земельної ділянки від 06.02.2014 р. розміром 0,0020 га (кадастровий номер :01:009:0015) за адресом м.Маріуполь бул. Меотиді, 21 в Лівобережному районі міста Маріуполя укладений між фізичною особою-підприємцем Кузьменко Світлана Олексіївна та Маріупольською міською радою, м.Маріуполь в редакції, яка викладена у позовній заяві.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно з частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Таким чином, для застосування ч.1 ст.33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно ч.2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Проте, як встановлено судом, позивачем не було додано до заяви про поновлення договору оренди землі від 10.08.2018р. проекту додаткової угоди, як того вимагає ч.2-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Із заяви про поновлення договору оренди землі від 10.08.2018р., з якої позивач звернувся до відповідача, не вбачається можливим встановити, що заявник бажає поновити договір оренди землі від 06.02.2014р. на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені договором.

Судом першої інстанції також встановлено, що рішенням Маріупольської міської ради за № 7/37-3339 від 21.11.2018 відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) кадастровий номер :01:009:0015) площею 0,0020 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі по бульв. Меотиді, 21 у Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю Кузьменко Світлані Олексіївні. Рішення про відмову у продовження договору прийнято Маріупольською міською радою до спливу строку дії договору оренди, який просить визнати поновленим позивач. Тобто, на час закінчення строку дії договору (26.11.2018 р.) існувало заперечення орендодавця ц вигляді відповідного рішення, про продовження строку дії договору оренди земельної ділянки, що унеможливлювало застосування ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Крім того, позивач фактично просить суд укласти договір оренди земельної ділянки у новій редакції, а не додаткову угоду до вже діючого договору оренди, укладання якої передбачено частинами восьмою та дев`ятою ст. 33 Закону України «Про оренду землі»

Посилання заявника апеляційної скарги щодо необов`язковості надання до заяви про поновлення договору оренди землі проекту додаткової угоди в силу приписів Закону України «Про адміністративні послуги» та Постанови Кабінету Міністрів України №44 від 30.01.2013р. «Про затвердження вимог до підготовки технологічної картки адміністративної послуги», судовою колегією відхиляються, оскільки положеннями ч.3 статті 33 Закону України «Про оренду землі» встановлено імперативний обов`язок орендаря надати проект додаткової угоди.

Відповідно до приписів ст. 275 Господарського процесуального кодексу України, Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ст.276 ГПК України)

В даному випадку, судова колегія приходить до висновку, що рішення по справі судом першої інстанції прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим рішення по справі залишається без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові витрати покласти на заявника апеляційної скарги

Керуючись ст.ст.269,270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кузьменко Світлани Олексіївни, м.Маріуполь, Донецька область, на рішення Господарського суду Донецької області від 18.09.2019 у справі № 905/831/19 - залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Донецької області від 18.09.2019 у справі №905/831/19 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.08.2020

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко