ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" серпня 2020 р. м. ХарківСправа № 922/2239/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі Яковенко Ю.В.

розглянувши клопотання Фонду Державного майна України вх. №19732 від 27.08.2020 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих у справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1
доПриватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, код 42206328 третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд державного майна України, 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, код 00032945
про визнання протиправною бездіяльності
за участю представників :

позивача - Квартенко О.Р. (ордер ВІ №1015366 від 12.05.2020)

відповідача - не з`явився

третьої особи - Мамедова Н.Т. (довіреність № 43 від 27.01.2020)

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до ПрАТ "Харківенергозбут" в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність ПрАТ "Харківенергозбут", що виражається у нездійсненні приведення складу Наглядової ради ПрАТ "Харківенергозбут" у відповідність із Статутом ПрАТ "Харківенергозбут" та статтею 53 Закону України "Про акціонерні товариства" в частині включення до складу Наглядової ради ПрАТ "Харківенергозбут" належної кількості незалежних директорів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2020, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.07.2020 було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

Також 22.07.2020 від позивача надійшла заява вх. №16808 про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 23.07.2020 було задоволено заяву позивача про забезпечення позову у справі №922/2239/20.

27.08.2020 до суду надійшло клопотання Фонду Державного майна України вх. №19732 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих у справі №922/2239/20 ухвалою суду від 23.07.2020.

Розгляд клопотання було призначено на 31.08.2020.

Представник відповідача в судове засідання по розгляду клопотання Фонду Державного майна України вх. №19732 про скасування заходів забезпечення позову не з`явився.

Представник позивача, в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання Фонду.

Представник третьої особи клопотання про скасування заходів забезпечення позову підтримував.

Розглянувши клопотання Фонду Державного майна України вх. №19732, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих у справі №922/2239/20 ухвалою суду від 23.07.2020, виходячи з наступного.

22.07.2020 від позивача надійшла заява вх. №16808 про забезпечення позову, в якій він просить суд:

- заборонити Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" (код ЄДРПРОУ 42206328) в особі будь-яких його органів управління та/або посадових осіб, службових осіб чи представників (у тому числі, але не виключно, виконуючим обов`язки органів управління та/або посадових осіб, службових осіб чи Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (код ЄДРПРОУ 42206328), а також будь-яким іншим особам (у тому числі, але не виключно, особам, які з будь-яких підстав мають право діяти від імені Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (код ЄДРПРОУ 42206328) без довіреності, органам державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовим та службовим особам та/або представникам):

- вчинювати будь-які дії, спрямовані на прийняття або виконання вже прийнятих рішень про звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання повноважень, обмеження повноважень Генерального директора та/або членів дирекції Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (код ЄДРПРОУ 42206328);

- вчинювати будь-які дії, спрямовані на виконання прийнятих рішень про звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання повноважень, обмеження повноважень внутрішнього аудитора Товариства та осіб з посад Служби внутрішнього аудиту Товариства;

- вчинювати будь-які дії, спрямовані на прийняття або виконання вже прийнятих рішень про звільнення, припинення повноважень, відсторонення від виконання повноважень, обмеження повноважень голови та членів інших органів Приватному акціонерному товариству "Харківенергозбут" (код ЄДРПРОУ 42206328);

- вчинювати будь-які дії, спрямовані на створення, реорганізацію та/або ліквідацію структурних та/або відокремлених підрозділів Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (код ЄДРПРОУ 42206328).

Заборонити будь-яким державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, іншим органам чи особам, які відповідно до законодавства України виконують функції реєстратора в сфері державної реєстрації, вносити будь-які записи (зміни) до відомостей про Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (код ЄДРПРОУ 42206328), що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: реєстрацію, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь - яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності, реєстрацію будь - яким чином скасування існуючої редакції статуту, проводити передачу реєстраційної справи, а також вносити інші зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному держаному реєстрі, зокрема про зміну керівника або осіб, що мають право діяти без довіреності, та заборонити реєстрацію будь-яких змін інших відомостей, зазначених у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Ухвалою суду від 23.07.2020 було задоволено заяву позивача про забезпечення позову у справі №922/2239/20.

Стосовно тверджень Фонду державного майна України про те, що заходи забезпечення позову впливають на можливість реалізації Держави України, як акціонера ПрАТ «Харківенергозбут» своїх корпоративних прав, та обмеження повноважень Фонду державного майна України на управління даними корпоративними правами та підприємством в цілому, суд зазначає наступне.

Так відповідно до Статуту Приватного акціонерного товариства «Харківенергозбут» напряму не підпорядковано державі в особі Кабінету міністрів України та/або його окремим міністерствам та відомствам, а тому Фонд державного майна України прямо не здійснює функції з управління зазначеним товариством.

Між тим, держава як власник корпоративних прав ПрАТ «Харківенергозбут», здійснює свої повноваження з управління товариством через управління його корпоративними правами в межах повноважень органів управління такого товариства, визначені його Статутом. Таким органом управління є Загальні збори та Наглядова рада, через участь у яких держава, як власник корпоративних прав, здійснює управління та вплив на ПрАТ «Харківенергозбут».

Єдиний випадок, коли держава може оминути порядок управління товариством опосередковано загальним зборам, обумовлений у ч. 4 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності», де йдеться, що у разі якщо держава є єдиним акціонером (учасником) господарської організації, функції з управління корпоративними правами держави виконуються відповідно до цього Закону безпосередньо, без скликання загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства.

Однак на спірні правовідносини положення ч. 4 ст. 11 наведеного вище Закону розповсюджуватись не можуть, з огляду на таке.

ПрАТ «Харківенергозбут» є акціонерним товариством, у статутному капіталі якого 65 (шістдесят п`ять) відсотків від загальної кількості акцій належать державі, а саме Фонду Державного майна України. Тобто держава не є одноосібним власником корпоративних прав ПрАТ «Харківенергозбут», а тому положення ч. 4 ст. 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» не можуть бути застосовані.

Щодо тверджень Фонду державного майна України про те, що заходи забезпечення позову не є адекватними і співрозмірними із заявленими позовними вимогами, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.270 ГПК України)

Згідно з приписами ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. (ч.3 ст. 137 ГПК України)

Відповідно до приписів ч.5 ст.170 Господарського процесуального кодексу України, не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру.

Оскільки позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не мала взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 р. у справі №910/1040/18.

Як свідчать матеріали оскарження, зокрема текст позовної заяви, позивач Автенюк Віктор Андрійович є акціонером Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" та має право відповідно до приписів ст. 25 Закону України "Про акціонерні товариства" на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону.

Право на участь в управлінні акціонерним товариством реалізується акціонером у тому числі через формування та діяльність органів управління товариством.

Частиною другою ст.51 Закону України "Про акціонерні товариства" встановлено, що створення Наглядової ради є обов`язковою, зокрема у приватних акціонерних товариствах з кількістю акціонерів 10 і більше осіб.

Відповідно до частини 1 приписів ст.51 Закону України "Про акціонерні товариства", Наглядова рада акціонерного товариства є колегіальним органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, здійснює управління акціонерним товариством, а також контролює та регулює діяльність виконавчого органу.

Згідно вимог Статуту ПраТ "Харківенергозбут" та Закону України "Про акціонерні товариства" Наглядова рада має складатися не менше ніж на одну третину з незалежних директорів, при цьому кількість незалежних директорів не може становити менше двох осіб.

ПрАТ "Харківенергозбіт" є акціонерним товариством у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій належить державі, а саме 65 відсотків від загальної кількості акцій належить Фонду державного майна України.

На даний час до складу Наглядової ради ПраТ "Харківенергозбут" входить три члена: два представника Фонду державного майна України та представник Інтер Гроус Інвесментс Лімітед.

За твердженням позивача, такий склад Наглядової ради не відповідає вимогам Статуту ПрАТ "Харківенергозбут" та ч. 4 ст. 53 Закону України "Про акціонерні товариства" та порушує права позивача, оскільки обрання до Наглядової ради двох незалежних директорів забезпечило би захист прав акціонерів від прийняття акціонером, який володіє більше ніж 50 % голосів, рішень з управління зазначеним товариством на свою користь.

Відповідно до ч.1 ст.53-1 Закону України "Про акціонерні товариства", незалежний член наглядової ради ( незалежний директор) - член наглядової ради, на якого відсутній будь-який вплив з боку інших осіб у процесі прийняття рішень під час виконання обов`язків незалежного директора. Зокрема, не може вважатися незалежним директором особа, якщо вона є акціонером - власником контрольного пакета акцій та, або є представником акціонера - власника контрольного пакета акцій цього товариства в будь-яких цивільних відносинах.

Проте, як стверджує позивач, незаконним складом Наглядової Ради вживаються заходи, шляхом прийняття відповідних рішень, щодо нової організаційної структури управління Акціонерним товариством "Харківобленерго". Зазначені заходи, за твердженням позивача, порушують права та законні інтереси інших акціонерів, яких фактично усунули від управлінням товариством. В свою чергу, Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" не здійснює приведення складу Наглядової Ради Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбіт" у відповідність як до положень Статуту так і до положень ст.53 Закону України "Про акціонерні товариства", у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом та з заявою про його забезпечення.

Таким чином, позивач просить суд захистити його права на управління товариством шляхом приведення складу Наглядової Ради до вимог діючого законодавства, що, в свою чергу, забезпечить захист прав та законних інтересів акціонера (інших акціонерів) від прийнятих Наглядової радою рішень на користь акціонера, який володіє контрольним пакетом акцій.

Відповідно до пункту 17.1 статуту ПраТ "Харківенергозбут", Наглядова рада є колегіальним органом, що здійснює захист прав акціонерів Товариства і в межах компетенції, визначеної Статутом за Законом України "Про акціонерні товариства" здійснює управління Товариством, а також контролює та регулює діяльність Дирекції.

Згідно пункту 17.3. статуту ПрАТ "Харківенергозбут" до виключної компетенції Наглядової ради належать: затвердження внутрішніх положень (локальних нормативних актів, якими регулюється діяльність товариства, обрання та припинення повноважень генерального директора, обрання членів Дирекції (директорів) за поданням Генерального Директора та припинення їх повноважень, прийняття рішення про відсторонення Генерального директора та припинення їх повноважень, прийняття рішення про відсторонення Генерального директора та / або члена Дирекції (директора) від здійснення повноважень та обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження Генерального директора та/ або директора, обрання та припинення повноважень голови та членів інших органів Товариства (у разі їх створення), призначення на посаду та звільнення з посади внутрішнього аудиту Товариства, призначення на посади та звільнення осіб з посад Служби внутрішнього аудиту Товариства; вирішення питань про створення та, або участь в будь яких юридичних особах (у тому числі дочірніх підприємств) їх об`єднань, їх організації та ліквідації; вирішення питання про створення, реорганізацію та/ або ліквідацію структурних та/ або відокремлених підрозділів.

Тобто, Наглядова рада фактично здійснює та приймає рішення з усіх організаційних питань щодо управління ПрАТ "Харківенергозбут".

Як зазначалося вище, позивач просить забезпечити позов шляхом заборони, зокрема, акціонерному товариству вчиняти певні дії, спрямовані на виконання рішень Наглядової ради, склад якої він вважає незаконним та таким, що не відповідає вимогам Закону України "Про акціонерні товариства".

З тексту позовної заяви та клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову вбачається, що на цей час позивач у судовому порядку вже оскаржує рішення Наглядової Ради АТ "Харківобленерго" від 15.05.2020 (протокол засідання від 15.05.2020 за № 9/2020) щодо затвердження нової організаційної структури Акціонерного товариства "Харківобленерго" з підстав, зокрема, незаконності прийнятого рішення, оскільки, на його думку, зазначене рішення прийнято Наглядовою Радою у складі, що не відповідає вимогам діючого законодавства, та порушує права акціонерів, які не володіють контрольним пакетом акцій

За таких обставин, невжиття заявлених позивачем заходів забезпечення позову, які він просить застосувати, дійсно призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Враховуючи, що позивач ставить під сумнів легітимність Наглядової ради та, як наслідок, законність рішень, що приймаються Наглядовою радою, вважаючи, що вони порушують інтереси акціонерів, які не володіють контрольним пакетом акцій, заходи, які просить застосувати позивач є адекватними і співмірними та спрямовані на захист прав та інтересів позивача щодо управління зазначеним товариством.

При цьому, вжиті судом заходи не перешкоджають господарській діяльності товариства, а лише тимчасово обмежують виконання рішень Наглядової ради до з`ясування судом питання, чи відповідає її склад вимогам ст. 53 Закону України "Про акціонерні товариства".

Посилання Фонду на ту обставину, що позивачем до заяви про застосування заходів забезпечення позову не надано жодного доказу, який би підтверджував, про неможливість виконання судового рішення, судом відхиляються, оскільки, як зазначалося вище, в даному випадку, позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, а тому відсутня необхідність досліджувати таку підставу вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні клопотання Фонду про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями ст. ст. 73, 74, 136, 137, 145, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Фонду Державного майна України вх. №19732 від 27.08.2020 про скасування заходів забезпечення позову, вжитих у справі №922/2239/20 ухвалою суду від 23.07.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею - 31.08.2020.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua.

Ухвала суду може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 02.09.2020.

Суддя С.А. Прохоров