УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

07.09.2020Справа № 910/13072/20

За позовом 1) READY FOR SKY LLP ( 1 Scotts Road, # 24-10, Shaw Centre, Singapore, 228208);

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопошук» (196084, м. Санкт-Петербург, Російська Фдерація, вул. Колі Томчака, 28, корпус літер В)

До 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Редмонд-Україна» (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 17; ідентифікаційний код: 38470878);

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

3) Товариства з обмеженою відповідальністю «Річ Маркет» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, будинок 82, офіс 256; ідентифікаційний код: 39941428);

4) Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (01008, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 12/2; ідентифікаційний код: 37508596)

Про визнання незаконним і скасування рішення Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності від 28.02.2017 про визнання знака REDMOND добре відомим в Україні відносно ТОВ «Редмонд-Україна», ОСОБА_1 , рішення Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 20.11.2018 про відмову і визнанні знака REDMOND добре відомим в Україні відносно ТОВ «Тезнопошук», визнання знаку для товарі та послуг REDMOND добре відомим в Україні відносно ТОВ «Тезнопошук» та внесення зобов`язання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести торговельну марку REDMOND до переліку добре відомих в Україні торговельних марок та опублікувати відомості про неї в офіційному електронному бюлетені.

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

READY FOR SKY LLP (далі - позивач-1) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Технопошук» (далі - позивач-2) звернулись до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Редмонд-Україна» (далі - відповідач-1), ОСОБА_1 (далі - відповідач-2), Товариства з обмеженою відповідальністю «Річ Маркет» (далі - відповідач-3) та Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі - відповідач-4) про визнання незаконним і скасування рішення Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності від 28.02.2017 про визнання знака REDMOND добре відомим в Україні відносно ТОВ «Редмонд-Україна», ОСОБА_1 , рішення Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 20.11.2018 про відмову і визнанні знака REDMOND добре відомим в Україні відносно ТОВ «Тезнопошук», визнання знаку для товарі та послуг REDMOND добре відомим в Україні відносно ТОВ «Тезнопошук» та зобов`язання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести торговельну марку REDMOND до переліку добре відомих в Україні торговельних марок та опублікувати відомості про неї в офіційному електронному бюлетені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.09.2013 між позивачем-2 та відповідачем-1 укладено ліцензійний договір про надання дозволу на використання знаку для товарі і послуг REDMOND за Свідоцтвом України № 159383, відповідно до умов якого позивач-2 надав відповідачу-1 на термін дії ліцензійного договору невиключну ліцензію на використання знака REDMOND на території України за Свідоцтвом України № 159383.

16.12.2016 відповідач-1 звернувся до Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності України із заявою про визнання добре відомим в Україні знака для товарів і послуг REDMOND щодо товарів 07, 09, 11 класі МКТП станом на 01.01.2015.

28.02.2017 Апеляційна палата Державної служби інтелектуальної власності України визнала знак REDMOND добре відомим в Україні відносно ТОВ «Редмонд-Україна», ОСОБА_1 станом на 31.12.2015 (із врахуванням уточнення).

23.04.2018 позивач-2 з огляду на те, що станом на 31.12.2015 право інтелектуальної власності на знак REDMOND належало йому, а відповідач-1 лише здійснював повноваження ліцензіата на підставі отриманої від позивача-2 ліцензії щодо знаку REDMOND, звернулося до Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України із заявою про визнання знаку REDMOND добре відомим відносно ТОВ «Технопошук» (ООО «Технопоиск») станом на 31.12.2015 щодо товарів 07, 08, 09, 11 класів МКТП.

20.11.2018 Апеляційна палата Міністерства економічного розвитку і торгівлі України розглянувши заяву позивача-2, відмовила останньому у задоволенні заяви про визнання знака REDMOND добре відомим в Україні щодо товарів 07, 08, 09, 11 класів МКТП станом на 31.12.2015 відносно ТОВ «Технопошук» (ООО «Технопоиск»).

З огляду на вище викладене позивач-1 та позивач-2 вважають зазначені рішення незаконними.

У зв`язку із чим позивач-1 просить суд:

- визнати незаконним і скасувати рішення Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності від 28.02.2017 про визнання знака REDMOND добре відомим в Україні, затверджене Наказом Державної служби інтелектуальної власності України «Про затвердження рішення Апеляційної палати» від 16.03.2017 № 30-Н;

- визнати незаконним і скасувати рішення Апеляційної палати Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 20.11.2018 про відмову і визнанні знака REDMOND добре відомим в Україні, затверджене Наказом Державної служби інтелектуальної власності України «Про затвердження рішення Апеляційної палати щодо заяви про визнання знака REDMOND добре відомим в Україні» від 31.01.2019 №133;

Позивач-2 просить суд:

- зобов`язати Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України внести торговельну марку REDMOND, визнану такою щодо ТОВ «Технопошук» (ООО «Технопоиск), до переліку добре відомих в Україні торговельних марок та опублікувати відомості про неї в офіційному електронному бюлетені Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

Позивач-1 та Позивач-2 просять суд:

- визнати торговельну марку REDMOND добре відомою в Україні щодо ТОВ «Технопошук» (ООО «Технопоиск) станом на 31.12.2015 щодо наступних товарів: 07 клас - соковижималки електричні, кухонні комбайни електричні; 08 клас - праски; 09 клас - ваги підлогові; 11 клас - пароварки електричні, чайники електричні, хлібопекарські машини.

Також позивачі просять судові витрати покласти на відповідачів - 1, 2, 3, 4.

Розглянувши вказану позовну заяву суд дійшов висновку, що позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню позивачам, з огляду на порушення правил об`єднання позовних вимог, у відповідності до п. 2) ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2) ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами: 1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача; 2) одного й того самого позивача до різних відповідачів; 3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ.

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Зміст наведених норм свідчить про те, що порушення правил об`єднання позовних вимог, є підставою для повернення позовної заяви на підставі пункту 2 частини п`ятої статті 174 Господарського процесуального кодексу України, на стадії вирішення питання щодо прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

Згідно ч.2 ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів.

Суд зазначає, що позовна вимога про визнання незаконним і скасування рішення Апеляційної палати Державної служби інтелектуальної власності від 28.02.2017 про визнання знака REDMOND добре відомим в Україні, затверджене Наказом Державної служби інтелектуальної власності України «Про затвердження рішення Апеляційної палати» від 16.03.2017 № 30-Н в частині що стосується громадянина України ОСОБА_1 (відповідач - 2) за суб`єктною юрисдикцією не належить до визначеної ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України юрисдикції господарських судів і тому не підлягає розгляду ними за правилами господарського судочинства.

З огляду на положення ч.1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України та ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України справа у даному спорі, у відповідній частині має розглядатися місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Отже, позивачами об`єднано в їх позовній заяві кілька вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, що прямо заборонено процесуальним законодавством.

Таким чином, враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що, оскільки, позивачем в одній позовній заяві об`єднано декілька вимог, в супереч імперативним приписам ч. 4 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України щодо об`єднання в одне провадження вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, дана позовна заява підлягає поверненню в силу положень ч. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Суд також зазначає, що оскільки позовну заяву підписано представником, то у відповідності до ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви повинно бути додано довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника.

Як встановлено Судом, позовну заяву підписано та подано представником позивачів - адвокатом, на підтвердження повноважень якого було надано копію ордера серії ЧК №76419 від 29.08.2020 (позивач-2), та ордера ЧК №76418 від 29.08.2020 (позивач-1), а також копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю ЧК №000854 від 15.01.2018. На зворотному боці ордерів зазначено, що обмеження повноважень адвоката відсутні. Копії договорів про надання правової допомоги № б/н від 03.09.2019 та № б/н від 04.10.2019 на виконання яких виписані вказані ордера до матеріалів позовної заяви додані не були.

За відсутності в матеріалах позовної заяви копій договорів про надання правової допомоги, Суд дійшов висновку, що адвокат за ордером серії ЧК №76419 від 29.08.2020 та ордером ЧК №76418 від 29.08.2020 наділений повноваженнями, перелік яких визначений ст. 20 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», наділення адвоката будь - якими іншими повноваження доданими до матеріалів справи документами не підтверджено.

Стаття 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не визначає серед професійних прав адвоката права підпису позовної заяви, вказана норма наділяє адвоката повноваженнями лише щодо складання заяв та їх подання, при цьому відсутні підстави ототожнювати наведене формулювання із наданням адвокату права підписувати позовні заяви.

Отже, представником позивача, відповідно до статті 60 Господарського процесуального кодексу України, не було надано документів, що підтверджують його повноваження на підписання позовної заяви. Враховуючи вказане Суд дійшов висновку, що повноваження представника, який підписав заяву не підтверджені.

В той же час, суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву READY FOR SKY LLP та Товариства з обмеженою відповідальністю «Технопошук» та додані до неї документи повернути позивачам.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких