РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.09.2020Справа № 910/5336/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Турчина С. О., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали господарської справи

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОК-ТТЦ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО"

про стягнення 513372,73 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОК-ТТЦ" стягнення 513372,73 грн, з яких: заборгованість за спожиту від ПАТ "Київенерго" теплову енергію до 01.05.2018 у розмірі 306266,46 грн, інфляційна складова боргу у сумі 23276,25 грн та 3% річних у сумі 10723,52 грн, нараховані за прострочення виконання зобов`язання за спожиту теплову енергію до 01.05.2018; заборгованість за спожиту від КП "Київтеплоенерго" теплову енергію за період з жовтня 2018 року по січень 2020 року включно у розмірі 151949,96 грн, пеня у розмірі 14404,74 грн, інфляційна складова боргу у сумі 3652,49 грн та 3% річних у сумі 3099,31 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором №510017-04 на постачання теплової енергії від 03.08.2016, право вимоги за яким позивач набув згідно із договору про відступлення права вимоги (цесії) №601-18 від 11.10.2018 та неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за укладеним із позивачем договором №510017-04 на постачання теплової енергії від 01.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2020 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

04.05.2020 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 08.05.2020 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі №910/5336/20, розгляд справи постановив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Акціонерне товариство "К.ЕНЕРГО".

01.09.2020 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи актів від 19.09.2018, від 03.07.2019

У відповідності до ч.2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 18.06.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", в яких зазначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відповідач з відповідним клопотанням на продовження процесуального строку на подання відзиву на позов не звертався. Наданим йому процесуальним правом, передбаченим статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалою суду від 08.05.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №210.

Третя особа наданими їй процесуальними правами, передбаченими ст.168 ГПК України, не скористалася, пояснень щодо позову до суду не надала.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.08.2016 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (енергопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КРОК-ТТЦ" (абонент) укладено договір №510017-04 на постачання теплової енергії (надалі - договір №1), предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії, на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п. 2.2.1 договору №1 енергопостачальна організація зобов`язалась постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з Додатком №1 до цього договору.

Відповідно до п.2.3.2 договору №1 абонент зобов`язався виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і у терміни, які передбачені в додатку №4 по договору.

Облік споживання абонентом теплової енергії проводиться розрахунковим способом (за приладами обліку; розрахунковим способом - необхідне внести) (п.5.1 договору).

Пунктом 5.3 договору №1 передбачено, що абонент, який має прилади обліку, щомісячно надає енергопостачальній організації звіт по фактичному споживанню теплової енергії в терміни, передбачені у додатку №1 до договору.

Договір набуває чинності з 01.10.2015 та діє до 31.07.2017 (п.8.1. договору).

У додатку №3 до договору №1 сторонами погоджено тарифи на теплову енергію.

Пунктом 2 додатку №4 до договору "Порядок розрахунків за теплову енергію" передбачено, що абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує енергопостачальній організації вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

Відповідно до п.3 додатку №4 до договору №1 в разі якщо абонент розраховується за показниками приладів обліку:

- при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, ця кількість перевищення самостійно сплачується абонентом не пізніше 28 числа поточного місяця;

- у випадку, якщо фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, сальдо розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

За змістом пункту 4 додатку №4 до договору №1 сторонами погоджено, що абонентам, що не мають приладів обліку кількість фактично спожитої теплової енергії визначається згідно договірних навантажень з урахування середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації, та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання абонента в розрахунковому періоді. Різниця між заявленою та фактично спожитою абонентом тепловою енергією сплачується ним самостійно, не пізніше 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Пунктом 5 додатку №4 до договору №1 передбачено, що абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у РТМ "Позняки" за адресою: вул. Драгоманова, 40В:

- облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період;

- акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в РТМ);

- акт виконаних робіт.

Згідно із обліковими картками за листопад 2015 року по квітень 2018 року, довідкою про стан розрахунків за теплову енергію, поставлену за період діяльності АТ "К.ЕНЕРГО" (до 01.05.2018) заборгованість відповідача за договором №1 за спожиту у спірний період теплову енергію становить 306266,46 грн.

11.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго", як первісним кредитором, та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) "Київтеплоенерго", як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №601-18 (надалі - договір цесії), в порядку та на умовах якого, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму 497554936,91 грн станом на 01.08.2018 із урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього договору та коригувань платежів.

Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в додатку № 1до цього договору. Всі права переходять від кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами додатку № 1 до цього договору (п. 1.2 договору цесії).

Відповідно до п. 1.3 договору цесії з укладенням цього договору кредитор відступає, новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отримання боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього договору та/або можуть бути нараховані та/або можуть виникнути після укладення цього договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії за договорами та споживачами, які зазначені у додатку № 1 до цього договору.

Відступлення права вимоги за додатковими грошовими зобов`язаннями (неустойки (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень) до основних грошових зобов`язань, які вже є предметом судового розгляду або вже підтверджені судовими рішеннями як такі, що підлягають стягненню із споживача (споживачів), визначаються окремим договором.

Згідно з витягом з додатку №1 до договору цесії первісний кредитор відступив новому кредитору, зокрема, право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОК-ТТЦ" в розмірі 306266,46 грн за договором №510017-04.

01.02.2019 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (теплопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КРОК-ТТЦ" (абонент) укладено договір №510017-04 на постачання теплової енергії (надалі - договір №2), предметом якого є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії на умовах, передбачених цим договором.

У відповідності до п. 2.2.1 договору №2 теплопостачальна організація зобов`язалась постачати теплову енергію на потреби: опалення та вентиляції - в період опалювального сезону в кількості та в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору, а саме до оф.200 в будинку №8 по вул. Русанівська набережна у м. Києві.

Відповідно до п.2.3.2 договору №2 абонент зобов`язався виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і у терміни, які передбачені в додатку №4 по договору.

Договір набуває чинності з 01.05.2018 та діє до 30.06.2020 (п. 8.1 договору).

У відповідності до п.2 додатку №4 до договору №2 "Порядок розрахунків за теплову енергію" передбачено, що абонент до початку розрахункового періоду (місяця) сплачує теплопостачальній організації вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця.

Відповідно до п.3 додатку №4 до договору №2 абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує в ЦОК за адресою: вул. Будівельників, буд.25:

- облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період;

- акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки абонент повертає в ЦОК);

- акт виконаних робіт.

Згідно із обліковими картками за жовтень 2018 року по січень 2020, актами приймання-передавання товарної продукції, довідкою про стан розрахунків за теплову енергію, заборгованість відповідача за договором №2 за спожиту у спірний період теплову енергію становить 151949,96 грн.

Позивач направив відповідачу претензію вих. №30/1/1/2685 від 21.02.2020 щодо сплати спірної заборгованості у загальному розмірі 458216,42 грн за договором №510017-04, укладеним з ПАТ "Київенерго" та за договором №510017-04, укладеним з позивачем, яка була отримана відповідачем 03.03.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №166.

Відповідач на вимогу позивача заборгованості за спожиту теплову енергію не сплатив, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача:

заборгованості за спожиту від ПАТ "Київенерго" теплову енергію до 01.05.2018 у розмірі 306266,46 грн, інфляційної складової боргу у сумі 23276,25 грн та 3% річних у сумі 10723,52 грн, нарахованих за прострочення виконання зобов`язання за спожиту теплову енергію до 01.05.2018;

заборгованості за спожиту від КП "Київтеплоенерго" теплову енергію за період з жовтня 2018 року по січень 2020 року включно у розмірі 151949,96 грн, пені у розмірі 14404,74 грн, інфляційної складової боргу у сумі 3652,49 грн та 3% річних у сумі 3099,31 грн.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.6 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів (ч.7 ст.276 Господарського кодексу України).

Як підтверджено наявними у матеріалах справи обліковими картками за листопад 2015 року по квітень 2018 року, довідкою про стан розрахунків за теплову енергію, поставлену за період діяльності АТ "К.ЕНЕРГО" (до 01.05.2018) заборгованість відповідача за договором №1 за спожиту у спірний період теплову енергію становить 306266,46 грн.

Як встановлено судом вище, 11.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго", як первісним кредитором та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО", як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18, у відповідності до умов якого позивач набув право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОК-ТТЦ" в розмірі 306266,46 грн за договором №510017-04.

Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст.516 ЦК України визначає, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

З урахуванням наведеного, оскільки первісний кредитор був замінений новим кредитором - позивачем у справі, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача заборгованість у розмірі 306266,46 грн.

Також згідно із обліковими картками за жовтень 2018 року по січень 2020, актами приймання-передавання товарної продукції, довідкою про стан розрахунків за теплову енергію, заборгованість відповідача за договором №2 за спожиту у спірний період теплову енергію становить 151949,96 грн.

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів на підтвердження сплати заборгованості за спожиту від ПАТ "Київенерго" теплову енергію до 01.05.2018 у розмірі 306266,46 грн та заборгованості за спожиту від КП "Київтеплоенерго" теплову енергію за період з жовтня 2018 року по січень 2020 року включно у розмірі 151949,96 грн.

За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч.3 ст.13, ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи вище викладене, з огляду на те, що факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати заборгованості за спожиту від ПАТ "Київенерго" теплову енергію до 01.05.2018 у розмірі 306266,46 грн та заборгованості за спожиту від КП "Київтеплоенерго" теплову енергію за період з жовтня 2018 року по січень 2020 року включно у розмірі 151949,96 грн не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості у сумі 306266,46 грн та заборгованості у сумі 151949,96 грн.

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку із простроченням оплати спожитої теплової енергії позивачем заявлено до стягнення з відповідача:

3% річних у сумі 10723,52 грн та інфляційних втрат у сумі 23276,25 грн, нараховані за загальний період з листопада 2018 року по січень 2020 року за прострочення виконання зобов`язання за спожиту теплову енергію до 01.05.2018;

пені у розмірі 14404,74 грн (нарахована за загальний період з 01.04.2019 по 29.02.2020), інфляційної складової боргу у сумі 3652,49 грн та 3% річних у сумі 3099,31 грн, нарахованих за загальний період з 01.11.2018 по 31.01.2020 за прострочення виконання зобов`язання за спожиту теплову енергію у період з жовтня 2018 року по січень 2020 року.

В пункті 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" визначено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт наявності прострочення відповідачем виконання грошового зобов`язання, то позивачем правомірно здійснено нарахування пені інфляційних втрат та 3% річних.

Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (постанова Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат нарахованих за прострочення виконання зобов`язання за спожиту теплову енергію до 01.05.2018, судом встановлено, що сума інфляційних втрат становить 20113,34 грн, у зв`язку зі чим вимоги у цій частині суд задовольняє частково.

Перевіривши розрахунки 3% річних у сумі 10723,52 грн нарахованих за прострочення виконання зобов`язання за спожиту теплову енергію до 01.05.2018, інфляційної складової боргу у сумі 3652,49 грн та 3% річних у сумі 3099,31 грн, нарахованих за прострочення виконання зобов`язання за спожиту теплову енергію у період з жовтня 2018 року по січень 2020 року, судом встановлено, що розрахунки 3% річних та інфляційних втрат є арифметично правильними, у зв`язку із чим суд задовольняє вимоги у цій частині повністю.

За змістом з ч.2 ст.217 ГК України одним з видів господарських санкцій є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 ГК України).

За приписами ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч.6 ст.231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно із ч.2 ст.549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 7 додатку №4 до договору №2 передбачено, що відповідачу на суму боргу на початок кожного розрахункового періоду (місяця) позивачем нараховується пеня у розмірі 0,5 % за кожний день, до моменту його повного погашення, але не більше суми обумовленої чинним законодавством України.

Розрахунок пені, нарахованої за прострочення виконання зобов`язання за спожиту теплову енергію у період з жовтня 2018 року по січень 2020 року, здійснено арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, а тому суд задовольняє вимоги про стягнення пені у сумі 14404,74 грн повністю.

Приписами ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго".

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст.129 ГПК України покладається на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129-130, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КРОК-ТТЦ" (02217, м.Київ, ПРОСПЕКТ МАЯКОВСЬКОГО, будинок 26, ідентифікаційний код 36940600) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО" (01001, м.Київ, ПЛОЩА ІВАНА ФРАНКА, будинок 5, ідентифікаційний код 40538421) заборгованість за спожиту теплову енергію до 01.05.2018 у розмірі 306266,46 грн, інфляційні втрати у сумі 20113,34 грн та 3% річних у сумі 10723,52 грн, нарахованих за прострочення виконання зобов`язання за спожиту теплову енергію до 01.05.2018; заборгованість за спожиту теплову енергію за період з жовтня 2018 року по січень 2020 року включно у розмірі 151949,96 грн, пеню у розмірі 14404,74 грн, інфляційні втрати у сумі 3652,49 грн та 3% річних у сумі 3099,31 грн та судовий збір у сумі 7653,15 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 02.09.2020.

Суддя С.О. Турчин