УХВАЛА

02 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/10480/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фітнес Трейдінг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фітнес Трейдінг"

до Управління освіти і науки Сумської міської ради, Фізичної особи-підприємця Полєщук Марини Сергіївни

про визнання недійсними рішень та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

07.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фітнес Трейдінг" (далі - ТОВ "Фітнес Трейдінг", Позивач) звернулося з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 у цій справі.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду; касаційних скарг у справі про банкрутство розмір ставки судового збору складає 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як свідчить зміст оскаржуваних судових рішень предметом розгляду у цій справі є вимоги ТОВ "Фітнес Трейдінг" про визнання недійсним рішення комітету з допорогових закупівель стосовно процедури закупівлі №UA-2018-05-23-000308-с, затвердженого протоколом №11 від 06.06.2018 та протоколом №13 від 15.06.2018; визнання недійсним договору №137 від 22.06.2018, укладеного за результатами здійснення закупівлі №UA-2018-05-23-000308-с; зобов`язання спростувати недостовірну інформацію позивача шляхом залишення відгуку на Інтернет-порталі "Дозорро" на сторінці закупівлі № UA-2018-05-23-000308-с, тобто три вимоги немайнового характеру.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.10.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020, у задоволенні позову відмовлено повністю.

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2018 становить 1 762,00 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги у цій справі ТОВ "Фітнес Трейдінг" мало сплатити судовий збір у сумі 10 572,00 грн (1 762,00 грн * 3) * 200 %). Проте, доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі скаржник не надав, що вбачається також з переліку додатків до цієї касаційної скарги.

Верховний Суд звертає увагу скаржника на те, що змінено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Рахунок отримувача: UA0026007;

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)".

Отже, скаржнику необхідно надати суду докази, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі у сумі 10 572,00 грн.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

За положенням частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі ТОВ "Фітнес Трейдінг" посилається на те, що судами під час вирішення справи не застосовано норми статей 16, 203, 215 Цивільного кодексу України та порушено норми статей 2, 4, 5, 238, 277 ГПК України.

Також зазначає, що рішення про задоволення у справі аналогічних вимог позивача прийняте у справі № 911/3090/17.

При цьому, вказавши, що підставами касаційного оскарження є факти неправильного застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України, а також визначені пунктом 4 частини третьої статті 310 ГПК України, скаржник не наводить суті порушення або неправильного застосування судами конкретних норм процесуального та матеріального права з відповідним обґрунтуванням передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга, отже касаційна скарга в цій частині не відповідає вимогам частини другої статті 287, абзацу 2 частини другої статті 290 ГПК України.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фітнес Трейдінг" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.10.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 у справі №910/10480/18 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 17.09.2020.

Суддя К. М. Пільков