ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2020 р. Справа№ 910/1832/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Зубець Л.П.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Борзенкова Ю.М., дов. № 01/230-417 від 03.12.2019р.

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 р.

у справі № 910/1832/20 (суддя - Данилова М.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"Уніка"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова

компанія "Альфа-Гарант"

про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу

(суброгації)

ВСТАНОВИВ:

10 лютого 2020 року до Господарського суду міста Києва Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" звернулось з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про здійснення страхового відшкодування на суму в розмірі 100 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виплатив суму страхового відшкодування на вимогу позивача у визначений законом строк.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року по справі № 910/1832/20 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" відшкодування у розмірі 100 000, 00 грн., судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року по справі № 910/1832/20 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позовних вимогах Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" у повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2020 р. апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2020 року апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року по справі № 910/1832/20 залишено без руху. Товариству з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" було надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків шляхом надання до Північного апеляційного господарського суду докази про сплату судового збору, в сумі 3 153 грн.

14.07.2020 р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшла заява про усунення недоліків, а саме докази сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року по справі № 910/1832/20 та призначено справу до розгляду на 26.08.2020 р.

23.07.2020. року через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якій останній просить призначити судовий розгляд справи №910/1832/20 в режимі відео конференції поза межами Північного апеляційного господарського суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2020 року клопотання представника Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Представник позивача у поясненнях наданих у судовому засіданні, заперечували проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи.

26.08.2020р. представники відповідача у судове засідання не з`явились. Причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодекс) України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши доказ; проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справ; правильність застосування судом першої інстанції норм законодавств:;, колегія встановила таке.

01.06.2019 року між ПрАТ "СК "Уніка" та ОСОБА_1 був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №030524/4605/0000052, предметом якого є страхування транспортного засобу "MERCEDES-BENZ GLS 350", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

18.08.2019 року в м. Київ по бул. Івана Лепсе, 20 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу "OPEL ASTRA", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 .

Відповідно до Розширеної Довідки поліції №655052 на обох учасників ДТП складено протокол про адміністративне правопорушення, однак відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Київ №760/24258/19 (провадження №3-7128/19) від 16.10.2019 року, провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, було закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови Солом`янського районного суду м. Київ №760/24256/19 (провадження№3-7127/19) від 16.10.2019 року визнано ОСОБА_3 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Судом встановлено, що 20.08.2019 року до ПрАТ "СК "Уніка" звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування та надав усі необхідні документи.

02.09.2019 року ПрАТ "СК "Уніка" на підставі Рахунку № від 22.08.2019 року, складено страховий Акт №314071 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього.

На підставі вищевказаних документів ПрАТ "СК "Уніка" здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 123 841,46 грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ПрАТ "Укр.автом.корп-я", що підтверджується платіжним дорученням №106031.

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України "Про страхування" при настанні страхового випадку Страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про страхування", страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування три настанні страхового випадку.

У цій же ж статті зазначено, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Тобто страхове відшкодування становить собою суму завданих Страхувальнику збитків за мінусом франшизи, розмір якої встановлюється в Договорі страхування. Договором страхування передбачено франшизу у розмірі 67 101,66грн.

Розрахунок страхового відшкодування:

Збиток відповідно до Рахунку - Франшиза за Договором КАСКО = 190 943,12грн. - 67 101,66грн.= 123 841,46 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ст. 36 вказаного Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся з заявою до відповідача 17.09.2019 року (вих. № 5539), яку відповідач отримав 25.09.2019 року. Отже, граничний строк для здійснення страхової виплати за полісом є 26.12.2019 року.

В обґрунтування апеляційної скарг апелянт зазначає, що із протоколу огляду від 02.09.2019 року транспортного засобу MERCEDES-BENZ GL 350 CDI д.н.з. НОМЕР_1 вбачається, що на момент огляду автомобіль частково відремонтовано.

Відповідно до пункту 33.3. Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Відповідно п. 37.1.3. Закону підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Як вбачається із рішення ТДВ СК "Альфа-Гарант" про відмову у виплаті страхового відшкодування, воно ґрунтується на тому, що станом на день звернення до страховика із заявою про здійснення відповідної виплати потерпілий вже відновив пошкоджений транспортний засіб, а, отже, не виконав встановлений законом обов`язок щодо збереження транспортного засобу у такому вигляді, у якому він був після ДТП, чим порушено заявником вимоги ст. 33 Закону України Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до пункту 8.5 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.2003 року встановлено, що калькуляція вартості відновлювального ремонту складається за результатами технічного огляду КТЗ. Якщо КТЗ на момент технічного огляду відновлено повністю чи частково, то калькуляція відновлювального ремонту не складається.

Крім того, позивачем не дотримано процедури, передбаченої Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", так як позивач, як страховик у встановлені строки не оглянув вчасно транспортний засіб та не виконав належним чином обов`язків, передбачених п. п. 33.3 ст. 33, 33.1.1 ст. 33.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Отже на думку відповідача, враховуючи вищевикладене звіт № 14229 від 14.09.2019 року не може братись до уваги судом.

Також, відповідач посилається на ст. 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач просить відшкодувати суму виплати своєму клієнту на момент відновлювального ремонту, що відповідає вимогам ст. 1192 ЦК України, оскільки керувався рахуноком-фактурою № від 22.08.2019 року при визначенні вартісті відновлювального ремонту транспортного засобу MERCEDES- BENZ GL 350 CDI д.н.з. НОМЕР_1 , ДПТ за участю якого сталось 18.08.2019 року.

Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість тверджень відповідача, оскільки позивачем надано всі необхідні докази, на підставі яких ним було здійснено виплату потерпілому за Договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №030524/4605/0000052, предметом якого є страхування транспортного засобу "MERCEDES-BENZ GLS 350", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме копія Страхового акту №314071; копія Заяви про подію від 20.08.2019 року; копія Пояснень, щодо події від 20.08.2019 року; копія посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію ТЗ; копія розширена довідка поліції №655052; копія Договору страхування №030524/4605/0000052; копія рахунку № від 22.08.2019року; копія Звіту вих.№14229 від 14.09.2019року; копія платіжного доручення №106031 від 02.09.2019 року.

Також суд зазначає, що виплата позивачем своєму клієнту вже здійснена, а суброгація являє собою похідне зобов`язання, оскільки право вимоги переходить до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України "Про страхування").

Згідно з частиною другою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений у випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України "Про страхування".

У таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). При суброгації нового зобов`язання з відшкодування збитків не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого в деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 030524/4605/0000052 від 01.06.2019р., позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно пункту 1 частини 2 статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

При застосуванні наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону № 1961-IV, з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом № 1961-IV порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 27.05.2020р. у справі № 910/1832/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 27.05.2020р. у справі № 910/1832/20 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант".

3. Матеріали справи № 910/1832/20 повернути до Господарського суду м. Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 01.09.2020р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Н.Ф. Калатай

Л.П. Зубець