ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1161/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Смірнової О.В.

при секретарі судового засідання Деньковичі А.Й.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Актінія", м. Харків
до Арбітражного керуючого Немашкалова Василя Михайловича, смт Буди Харківської області
про стягнення 111902 грн.
за участю представників:

позивача Ципліцького Д.О., ордер № 1004875 від 20.01.2020 року,

Проненка С.В., паспорт;

відповідача Захарова П.В., ордер № 157325 від 30.06.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Актінія" (позивач) з позовною заявою до Арбітражного керуючого Немашкалова Василя Михайловича (відповідач), в якій просить суд стягнути з відповідача збитки в сумі 111902 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем його службових обов`язків під час перебування у якості ліквідатора ТОВ "Актінія".

Під час дослідження матеріалів позовної заяви суд врахував, що відповідно до ч. 2 ст. 54 ГПК України власник (учасник, акціонер) юридичної особи, якому належить 10 і більше відсотків статутного капіталу товариства (крім привілейованих акцій), або частка у власності юридичної особи якого становить 10 і більше відсотків, може подати в інтересах такої юридичної особи позов про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі її посадовою особою.

У разі відкриття провадження за таким позовом зазначена юридична особа набуває статусу позивача, але не вправі здійснювати свої процесуальні права та обов`язки без згоди власника (учасника, акціонера), який подав позов. Посадова особа, до якої пред`явлений позов, не вправі представляти юридичну особу та призначати іншу особу для представництва юридичної особи в даній справі (частина 3 названої статті).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.04.2020 року позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.05.2020 року відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 01.06.2020 року на 11:30 год.

22.06.2020 року відповідач подав відзив (вх.№ 14024), в якому проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що стягнення грошової винагороди та відшкодування витрат ліквідатора ТОВ "Актінія" здійснювалося за рахунок коштів, одержаних в результаті господарської діяльності. При цьому, відмова від оплати винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів. Відповідач також зауважив, що відповідно до звіту ліквідатора до комітету кредиторів №8л про нарахування та фактичну виплату основної винагороди за період з 27.10.2016 року по 30.04.2019 року розмір основної винагороди становить 188877,51 грн. Фактична виплата винагороди становить 111902,14 грн. Вказаний розрахунок зроблений відповідно до рішенню комітету кредиторів (протокол №1 від 24.10.2016 року) вимог закону про банкрутство та погоджений комітетом кредиторів, про що свідчить протокол №8л комітету кредиторів ТОВ "Актінія" від 10.05.2019 року. Окрім цього, відповідач вважає, що позивач не довів наявність усього складу цивільного правопорушення.

30.06.2020 року позивач подав відповідь на відзив (вх.№ 14711), в якій зазначив, що склад комітету кредиторів, який приймав рішення № 8л від 10.05.2019 року вже не був легітимним, оскільки єдиний його учасник (Пихова Л.П.) вже втратив права кредитора у зв`язку з погашенням його вимог, що було встановлено судовим рішенням (ухвалою господарського суду Харківської області від 01.10.2019 року у справі про банкрутство ТОВ "Актінія"). Позивач також вважає, що і суб`єкт правопорушення, і розмір незаконно отриманих ним коштів, і протиправна поведінка, і причинний зв`язок між протиправною поведінкою і завданою шкодою встановлені судом, рішення якого набрали законної сили та надані до матеріалів даної справи.

30.06.2020 року представник відповідача подав письмові пояснення (вх.№2292), в яких серед іншого зазначив, що комітет кредиторів (протокол №2 від 16.10.2019 року) скликаний та проведений в порушення ст. 26 п. З Закону про банкрутство, отже комітет кредиторів від 16.10.2019 року не може вважатися легітимним і його рішення нікчемні.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.06.2020 року підготовче засідання відкладено на 03.08.2020 року на 10:30 год.

03.08.2020 року представник відповідача подав заперечення на відповідь на відзив (вх.№ 17634), в яких зазначив, що 07.06.2019 року він звернувся до господарського суду Харківської області з клопотанням про залучення погодженого комітетом кредиторів (протокол №8л) звіту арбітражного керуючого про нарахування основної грошової винагороди у розмірі 188877,51 грн. за період з 27.10.2016 року по 30.04.2019 року та фактичну виплату основної грошової винагороди за виконання повноважень ліквідатора ТОВ "Актінія" у розмірі 111902,14 грн. Однак після відсторонення ліквідатора господарським судом Харківської області це клопотання взагалі не розглядалося.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.08.2020 року закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.08.2020 року на 10:15 год.

Представники позивача у судовому засіданні 25.08.2020 року підтримали позов та відповідь на відзив, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 25.08.2020 року підтримав відзив, просив у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані ними докази, суд установив такі обставини.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.08.2016 року було порушено провадження у справі № 922/1978/16 про банкрутство ТОВ "Актінія", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Немашкалова Василя Михайловича (відповідач).

27.10.2016 року постановою господарського суду Харківської області про визнання боржника банкрутом відповідача було призначено ліквідатором ТОВ "Актінія".

Ухвалою господарського суду від 14.05.2019 року, залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 року, припинено повноваження ліквідатора ТОВ "Актінія" - арбітражного керуючого Немашкалова В.М.

Підставою припинення повноважень ліквідатора Немашкалова В.М. стали встановлені судом факти неналежного виконання ліквідатором своїх обов`язків. Зокрема, відсутність документів на підтвердження виконання своїх повноважень ліквідатора, відсутність доказів виконання вимог ч.ч. 9,10 ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - "Закон про банкрутство"), щодо обов`язку надання комітету кредиторів звітів про свою діяльність, відсутність надання суду доказів включення виявленого майна до складу ліквідаційної маси банкрута, що є порушенням приписів ч. 1 ст. 42, ч. 2 ст. 41 Закону про банкрутство. Судом також було встановлено, що ліквідатор Немашкалов В.М. будучи об`єктивно обізнаним про існування договорів суборенди з кращими ціновими пропозиціями щодо оплати за користування частиною приміщень, що є власністю банкрута, не вжив заходів щодо укладання таких договорів оренди напряму від ТОВ "Актінія" за весь час перебування в процедурі ліквідації, що свідчить про його недобросовісність, нерозсудливість, діяльність не з метою, з якою ці права та обов`язки йому надано, що є порушенням вимог ст. 98 Закону про банкрутство, відтак ліквідатор діяв не прозоро та не в інтересах кредиторів і боржника. Судом встановлено, що орендна плата частково надходила на ліквідаційний рахунок ТОВ "Актінія" та частково отримувалось через прибуткові касові ордера, що є порушенням ч. 8 ст. 41 Закону про банкрутство. Ліквідатор Немашкалов В.М. наслідком своєї бездіяльності порушив строк ліквідаційної процедури ТОВ "Актінія".

Разом з тим, суд звернув увагу на те, що відповідно до наданого суду звіту ліквідатора Немашкалова В.М. від 14.05.2019 року, останній отримав грошову винагороду в загальній сумі 111902,14 грн. за період з 27.10.2016 року по 01.04.2019 року.

Згідно з ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач зазначає, що рішенням комітету кредиторів боржника (протокол № 2) у справі про банкрутство ТОВ "Актінія" 16.10.2019 року також було визнано відсутність встановлених законодавством підстав для отримання арбітражним керуючим грошової винагороди, а також було доручено новому ліквідатору вчинити дії щодо повернення цих коштів на рахунок боржника. Проте у зв`язку з припиненням процедури ліквідації ТОВ "Актінія" 18.10.2019 року та закриттям провадження у справі № 922/1978/16 вирішити це питання у процедурі банкрутства не виявилося можливим.

16.03.2020 року позивач направляв відповідачу письмову вимогу повернути грошові кошти на рахунок ТОВ "Актінія", проте відповідач від отримання листа відмовився.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з такого.

Згідно з ст. 41 Закону про банкрутство (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Крім того, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу. З дня призначення ліквідатора до нього переходять права керівника (органів управління) юридичної особи - банкрута. Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом. Під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобов`язаний використовувати тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника. Кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом. З основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. З ст. 98 Закону про банкрутство ліквідатор при реалізації своїх прав та обов`язків зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцію та законодавством України про банкрутство.

Статтею 115 Закону про банкрутство передбачено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду (ч. 1).

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора (частина 3 названої статті).

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв`язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника (частина 5 названої статті).

Розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітують перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку (частина 7 названої статті).

Відповідно системний аналіз зазначених вище норм дає підстави стверджувати, що оплата послуг арбітражного керуючого неможлива без затвердження ухвалою господарського суду розміру, періоду, джерела та порядку оплати послуг арбітражного керуючого.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01.03.2018 року у справі №910/32824/15.

Верховний Суд також зазначив, що при визначенні розміру оплати послуг ліквідатора під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення ліквідатором ліквідаційної процедури, а й дії, які вчинялись ліквідатором в цей період (постанова ВС від 04.10.2018 року у справі № 922/132/13-г). Законодавцем встановлені спеціальні джерела оплати винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Суд погоджується з твердженнями відповідача про те, що у арбітражного керуючого виникає право вимоги основної грошової винагороди, проте Законом про банкрутство не передбачено автоматичного самостійного отримання арбітражним керуючим грошової винагороди поза межами порядку встановленому приписами ст. 115 Закону про банкрутство. Тобто, право на отримання грошової винагороди у арбітражного керуючого виникає лише після затвердження звіту про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат комітетом кредиторів та судом, враховуючи те, що більша частина грошових коштів отримана ліквідатором не на ліквідаційний рахунок банкрута.

Водночас матеріали справи не містять доказів затвердження ухвалою господарського суду розміру, періоду, джерела та порядку оплати послуг відповідача.

Враховуючи відсутність затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражному керуючому, останній був позбавлений права отримати грошову винагороду в загальній сумі 111902,14 грн. за період з 27.10.2016 року по 01.04.2019 року. Вказані обставини також були встановлені судами першої та апеляційної інстанції у справі про банкрутство ТОВ "Актінія" (№922/1978/16).

Частиною 2 ст. 4 Закону про банкрутство передбачено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 Господарського кодексу України посадові особи відповідають за збитки, завдані ними господарському товариству. Відшкодування збитків, завданих посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю), здійснюється у разі, якщо такі збитки були завдані:

- діями, вчиненими посадовою особою з перевищенням або зловживанням службовими повноваженнями;

- діями посадової особи, вчиненими з порушенням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення подібних дій, встановленої установчими документами товариства;

- діями посадової особи, вчиненими з дотриманням порядку їх попереднього погодження або іншої процедури прийняття рішень щодо вчинення відповідних дій, встановленої товариством, але для отримання такого погодження та/або дотримання процедури прийняття рішень посадова особа товариства подала недостовірну інформацію;

- бездіяльністю посадової особи у випадку, коли вона була зобов`язана вчинити певні дії відповідно до покладених на неї обов`язків;

- іншими винними діями посадової особи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками; вина.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що у даному випадку наявні всі зазначені умови, а саме:

- відповідач розпорядився грошовими коштами позивача з порушенням вимог Закону про банкрутство, що встановлено постановою Східного апеляційного господарського суду від 30.07.2019 року у справі № 922/1978/16;

- наявні збитки в розмірі 111902 грн.;

- причинний зв`язок між протиправними діями ліквідатора Немашкалова В.М. і шкодою зумовлений тим, що внаслідок привласнення ним коштів ці кошти не отримало ТОВ "Актинія";

- вина відповідача виражена в тому, що він, як особа, що займається ліцензованою професійною діяльністю та володіє спеціальним знаннями, має знати та виконувати всі вимоги Закону про банкрутство, проте свідомо не дотримувався цих вимог, що встановлено господарським судом у справі про банкрутство та стало підставою для усунення відповідача від виконання обов`язків ліквідатора.

За таких підстав, заперечення відповідача позбавлені фактичного та правового обґрунтування, є такими, що не відповідають як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства, у зв`язку з ненаданням доказів в підтвердження обставин, викладених у відзиві, що порушує умови ч.1 ст. 74 ГПК України, за приписами якої, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 111902 грн. збитків є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

На підставі ст. ст. 1, 41, 98, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 11, 16, 22 ЦК України, ст. 89 ГК України, керуючись ст.ст. 4, 5, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 256 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Арбітражного керуючого Немашкалова Василя Михайловича (адреса: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Актінія" (адреса: 62433, Харківська область, м. Люботин, вул. Шевченка, 98; ) збитки в сумі 111902 грн. та судовий збір у сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.08.2020 року.

Суддя О.В. Смірнова