УХВАЛА

м. Київ

07.09.2020Справа № 910/4518/16 (910/12801/20)

Суддя господарського суду міста Києва Пасько М.В. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) до приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь" (87500, м. Маріуполь, проспект. Миру, буд. 83)

про стягнення заборгованості по заробітній платі в межах справи № 910/4518/16

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь" про стягнення заборгованості по заробітній платі в межах справи № 910/4518/16.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до п. 3.9. Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 р. № 5, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713, не належать до фонду оплати праці суми, нараховані працівникам за час затримки розрахунку при звільненні.

Водночас, вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є вимогою про стягнення заробітної плати, а відтак позивач не звільняється від сплати судового збору за звернення до суду з такою вимогою.

Пунктом 1 частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У відповідності до положень, встановлених ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року становить 2.102, 00 грн.

Як вбачається з поданої заяви, позивачем не додано до неї доказів сплати судового збору за стягнення середнього заробітку розмір якого відповідно до Закону України "Про судовий збір" становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 2.102, 00 грн. і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 735.700, 00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Залишити позовну заяву без руху.

2.Встановити позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви в 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали та спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду письмової заяви, яка буде містити: докази сплати судового збору за стягнення середнього заробітку розмір якого відповідно до Закону України "Про судовий збір" становить 2.102, 00 грн.

3.Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Пасько