ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2020 р. Справа № 922/1151/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Політучій В.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса
до 1) Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", м. Київ, , 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілле Форте Україна", м. Харків
про стягнення 565987,80 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Бондаренко А.В. (адвокат);

1-го відповідача - Носенко А.М. (довіреність № 10 від 09.01.2020);

2-го відповідача - Кучеренко В.О. (ордер серії АХ № 1014304 від 29.04.2020).

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця", м. Одеса (далі за текстом - позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", м. Київ (далі за текстом - 1-й відповідач) 233400,90 грн. плати за користування вагонами та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілле Форте Україна", м. Харків (далі за текстом - 2-й відповідач) 332540,50 грн. плати за зберігання вантажу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зокрема вказує на те, що між позивачем та 2-м відповідачем укладено договір про надання послуг від 07.02.2018 № 07215/ЦТЛ-2018 відповідно до умов якого позивач зобов`язався за замовленням 2-го відповідача надавати останньому послуги з приймання до перевезення вантажу у вагонах (контейнерах), доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу. Однак, оскільки у позивача відсутня можливість для прямої передачі вищевказаних вагонів 2-му відповідачу (в зв`язку з тим що під`їзні колії 2-го відповідача примикають до під`їзних колій, які належить 1-му відповідачу, а колії останнього, у свою чергу, з`єднується з коліями станції Ізмаїл), між позивачем та 1-м відповідачем також укладено договір № ДН-5-5/4 від 03.09.2018 про експлуатацію під`їзної колії Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» при станції Ізмаїл філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця» та затверджено Інструкцію про порядок обслуговування і організації руху на коліях Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» (зі змінами та доповненнями, внесеними у 2017 та 2018 році).

Позивач зазначає, що на підставі умов договору про надання послуг від 07.02.2018 № 07215/ЦТЛ-2018 позивач з 07.09.2019 по 18.09.2019 відправляв вагони-цистерни на станцію Ізмаїл для вантажоодержувача - 2-го відповідача. Проте, всупереч встановленим Договором від 03.09.2018 № ДН-5-5/4 та Інструкцією домовленостям 2-й відповідач не здійснював приймальні операції вказаних вагонів з 10.09.2019 по 17.09.2019, про що працівниками підприємств позивача та 1-го відповідача згідно з п. 8 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. № 113 було складено акти загальної форми, а подальшому на їх підставі відомості плати за користування вагонами. З посиланням на зазначені обставини, та на умови договору від 03.09.2018 № ДН-5-5/4 позивач при зверненні до суду з позовом по даній справі вимагає стягнути з 1-го відповідача 233400,90 грн. плати за користування вагонами.

Також позивач зазначає, що в зв`язку з виниклою ситуацією щодо простою вагонів працівниками підприємства позивача були складені накопичувальні карти за якими 2-му відповідачу, на підставі умов договору від 07.02.2018 № 07215/ЦТЛ-2018, Правил розрахунків за збереження вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317 нараховано збір за збереження вантажів в сумі 332540,50 грн. Обставини щодо стягнення зазначеного збору з 2-го відповідача також є підставами для звернення позивача до суду в межах даної справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 12.05.2020.

Протокольними ухвалами господарського суду від 12.05.2020, від 25.05.2020, від 15.06.2020 та від 30.06.2020 підготовче засідання відкладалося.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.06.2020 продовжено строк проведення підготовчого засідання на 30 днів.

В процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження ухвалою господарського суду Харківської області від 13.05.2020 задоволено клопотання 2-го відповідача (вх. № 10616 від 12.05.2020) про витребування доказів; витребувано у позивача та 1-го відповідача документи (акти, протоколи, відомості тощо), що підтверджують сходження з рейок вантажних вагонів із скрапленим газом пропаном, що належить до 2 класу небезпечних речовин у період з 10.09.2019 по 17.09.2019 на під`їзній колії Ізмаїльської філії ДП "Київ-Дніпровське МППЗТ", що примикає до станції Ізмаїл регіональної філії «Одеська залізниця» під час виконання маневрової роботи тепловозом на ділянці під`їзної колії між стрілочними переводами, якщо така подія мала місце; документи (акти, протоколи, відомості тощо), що підтверджують відкриття під`їзній колії Ізмаїльської філії ДП "Київ-Дніпровське МППЗТ", що примикає до станції Ізмаїл регіональної філії «Одеська залізниця» після сходження з рейок вантажних вагонів із скрапленим газом пропаном, що належить до 2 класу небезпечних речовин у період з 10.09.2019 по 17.09.2019 на під`їзній колії Ізмаїльської філії ДП "Київ-Дніпровське МППЗТ", що примикає до станції Ізмаїл регіональної філії «Одеська залізниця» під час виконання маневрової роботи тепловозом на ділянці під`їзної колії між стрілочними переводами, якщо така подія мала місце.

Також в процесі розгляду справи на стадії підготовчого провадження 2- відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх.. № 10329 від 06.05.2020) в якому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову до 2-го відповідача про стягнення плати за збереження вантажу. В обґрунтування своїх вимог 2-й відповідач зокрема зазначає, що по суті, у позовній заяві позивач покладає на 2-го відповідача матеріальну відповідальність за порушення 1-м відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем, що полягали у затримці вагонів на залізничній станції Ізмаїл РФ «Одеська залізниця» понад нормативний строк для вивезення вагонів.

2-й відповідач зазначає, що оскільки в нього відсутні технічні можливості самостійно отримувати вантаж зі Ізмаїл (Відповідач не має під`їзної колії, що примикає до станції Ізмаїл РФ «Одеська залізниця») між 1-м відповідачем та 2-м відповідачем укладено договір № 01-03/19 від 01.03.2019 відповідно до умов якого 1-й відповідач зобов`язався надавати 2-му відповідачу послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом, а саме, переміщення вантажів в залізничних вагонах які надійшли на адресу 2-го відповідача з передавальних колій станції Ізмаїл РФ «Одеська залізниця» на залізничні колії №1, №2 до місць навантаження-вивантаження 2-го відповідача та у зворотному напрямку (відстань 21 км). Тобто особа, яка має право одержувати вантаж, що прибув на адресу 2-го відповідача є 1-й відповідач (одержувач).

2-й відповідач вказує, що на станцію Ізмаїл РФ «Одеська залізниця» 07.09.2019, 10.09.2019, 12.09.2019, 13.09.2019, 16.09.2019, 17.09.2019, 18.09.2019 прибули вагони, які 1-й відповідач повинен був забрати зі станції Ізмаїл та доставити на залізничні колії № 1, № 2 до місць навантаження-вивантаження 2-го відповідача. Однак 1-м відповідачем порушені строки здійснення приймальних операцій вагонів зі станції Ізмаїл РФ «Одеська залізниця» про що складені акти загальної форми (Форма ТУ - 23). Невиконання 1-м відповідачем своїх зобов`язань сталося через сходження вантажних вагонів з рейок 10.09.2019 та 11.09.2019 на під`їзних коліях які належать 1-му відповідачу, і рух по коліям було відновлено лише 17.09.2019.

З посиланням на зазначені обставини 2-й відповідач зазначає, що вина в простої вагонів мала місце виключно з вини 1-го відповідача, а тому у позивача виникло право стягнення з 1-го відповідача плати за користування вагонами. Однак при цьому, на думку 2-го відповідача, у позивача не виникло право на стягнення з 2-го відповідача плати за збереження вантажу за час затримки вивезення вагонів з вини 1-го відповідача, оскільки таку плату позивач має право вимагати саме з 1-го відповідача на підставі ст.ст. 42, 46, 73 Статуту Залізниць України.

Також 2-й відповідач зазначає, що п. 2.1.7. укладеного між позивачем та 2-м відповідачем договору про надання послуг від 07.02.2018 № 07215/ЦТЛ-2018, на який посилається позивач, не надає останньому право на отримання від 2-го відповідача плати за збереження вантажу.

1-й відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх.. № 11773 від 26.05.2020) в якому просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову до 1-го відповідача в повному обсязі. В обґрунтування своїх вимог 1-й відповідач зокрема вказує на те, що п. 3.9. Інструкції з перевезення небезпечних вантажів Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», яка підписана з боку АТ «Укрзалізниця» начальником Дирекції залізничних перевезень, передбачено, що всі платежі за час вимушеної затримки вагонів на коліях Ізмаїльської філії відносяться на вантажоодержувачів. В даному ж випадку вантажоодержувачем вантажу що прибував на станцію Ізмаїл РФ «Одеська залізниця» 07.09.2019, 10.09.2019, 12.09.2019, 13.09.2019, 16.09.2019, 17.09.2019, 18.09.2019 у вагонах є 2-й відповідач.

1-й відповідач також вказує, що у позовній заяві позивач чомусь не зазначив ту обставину, що він з 11.09.19 по 17.09.19 заборонив 1-му відповідачу виїжджати на колії станції Ізмаїл, а також забирати зі станції вагони, які надходили на адресу 2-го відповідача. Зокрема, як зазначає 1-й відповідач, при проведенні Департаментом безпеки руху Філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» планового заходу щодо стану дотримання Ізмаїльською філією нормативних документів з питань безпеки руху поїздів на під`їзній колії 2-го маневрового району було виявлено кущову непридатність дерев`яних брусів з розширенням колії та вичерпний термін періодичної повірки автозчепів маневрового локомотива ТГМ-4 № 2661. В результаті зазначеного 11.09.2019 Ізмаїльській філії було виписано припис № 6813/2019-Д, яким до повного усунення виявлених порушень, філії було заборонено виїзд на колії загального користування станції Ізмаїл з 20 год. 20 хв. 11.09.2019 та Припис № 6812/2019-Д, якими було заборонено передачу рухомого складу на маневровий район № 2 Ізмаїльської філії. 1-й відповідач зазначає, що на виконання зазначених приписів Ізмаїльська філія усунула виявлені порушення і листами № 415 та № 416 від 13.09.2019 повідомила про це Головного ревізора з безпеки руху поїздів і автотранспорту Філії «Одеська залізниця» ОСОБА_1 та начальника станції Ізмаїл. Також про проведені ремонтні роботи після сходу 3-х вагонів, Ізмаїльська філія повідомила начальника станції Ізмаїл листом № 417 від 13.09.2019 та гарантувала безпеку руху на коліях філії. та просила в відновити подачу вагонів. В подальшому Ізмаїльська філія знову звернулась до начальника станції Ізмаїл листом № 424 від 16.09.2019 та до начальника виробничого підрозділу «Дирекція по взаємодії портів та припортових станцій» РФ «Одеська залізниця» і головного ревізора з безпеки руху поїздів і автотранспорту Одеської ревізорської дільниці РФ «Одеська залізниця» Департаменту з безпеки руху АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_1 з листом № 430 від 17.09.2019 про відновлення передачі вагонів та надання дозволу виїзду локомотива філії на колії станції Ізмаїл. Як зазначає 1-й відповідач, лише 17.09.2019 року о 19-00 год. позивач відкрив рух для Ізмаїльської філії та дозволив забирати вагони зі ст. Ізмаїл, внаслідок чого філія змогла почати здійснювати операції з вагонами - їх подачу та забирання для 2-го відповідача. З урахуванням викладеного, 1-й відповідач заперечує та вважає незаконним включення до періоду за яких з нього стягується плата за простій вагонів і той період/дні, в який вагони простоювали не з його вини.

Також 1-й відповідач зазначає, що в даному випадку в простої вагонів також наявна вина 2-го відповідача, оскільки останній, всупереч умовам укладеного між 1-м та 2-м відповідачем договору № 01-03/19 від 01.03.2019, починаючи з 01.09.2019 по 04.09.2019 не виконував плану вивантаження вантажу який 1-й відповідач доставляв на його адресу. Внаслідок зазначеного фронти колій № 1 та № 2, що належать 2-му відповідачу, були заповнені вагонами, 1-й відповідач відповідно не міг забрати порожні вагони та вчасно переправити на вивантаження інші вагони які в подальшому надходили 2-му відповідачу, а тому ці вагони з вантажем накопичувались та відстоювались на коліях Ізмаїльської філії у відповідності до умов п. 2.5. договору. Як зазначає 1-й відповідач, за вказаний в позові період, згідно умов договору переміщення вантажів при нормі вивантаження 336 вагонів 2-й відповідач вивантажив тільки 79 вагонів. 1-й відповідач вказує, що як наслідок, коли колії 1-го відповідача для відстою вагонів були повністю зайняті вагонами 2-го відповідача, тобто коли їх вже не було куди ставити і відповідно 1-й відповідач не міг їх забирати зі станції Ізмаїл, нові вагони які в подальшому направлялися позивачем 2-му відповідачу, простоювали на станції Ізмаїл з незалежних від 1-го відповідача причин, навіть беручи до уваги сход вагонів.

2-й відповідач надав суду заперечення на відзив відповідача № 1 у справі № 922/1151/20 (вх.. № 13254 від 11.06.2020) в якому спростовує доводи 1-го відповідача стосовно наявності вини 2-го відповідача в простої вагонів, за які позивачем нараховані плату за користування вагонами та вантажем. 2-й відповідач зокрема зазначає, що договором № 01-03/19 від 01.03.2019 не встановлена максимальна середньодобова кількість вагонів, що може розміщуватися на під`їзних коліях (відстій вагонів) 1-го відповідача. На думку 2-го відповідача, в п. 2.5. договору 01-03/19 від 01.03.2019 встановлені характеристики вантажних фронтів, тобто це є технічна можливість фронту належних 2-му відповідачу колій № 1 та № 2, а не зобов`язання 2-го відповідача, тоді як послуги за договором надаються 1-м відповідачем виключно по заявкам (повідомленням) 2-го відповідача, а при зайнятості фронту вагони розміщуються на вільні колії 1-го відповідача, виділені для відстою небезпечних вантажів.

2-й відповідач вказує, що жодного листа або повідомлення про скупчення вагонів або відсутності технічної можливості розміщувати вагони 2-го відповідача на своїх під`їзних коліях, в період з 01.09.2019 по 17.09.2019 від 1-го відповідача не надходило. Тільки 20.09.2019 від 1-го відповідача отримано листа № 441 від 20.09.2019 щодо зменшення кількості операцій з вагонами за технічними причинами.

Таким чином 2-й відповідач вважає, що покладення на нього вини за скупчення вагонів на коліях розформування та на під`їзних коліях 1-го відповідача, масштабний простій вагонів на станції Ізмаїл, та як наслідок, обов`язку по внесенню плати за зберігання вантажу, обов`язку своєчасно вивезти вагони зі станції призначення, є такими, що суперечать вимогам чинного законодавства.

1-й відповідач надав суду пояснення на заперечення ТОВ "Вілле Форте Україна" від 10.06.2020 № 279 (вх.. № 14643 від 26.06.2020) в яких наполягає на наявності вини 2-го відповідача в простої вагонів на коліях ст. Ізмаїл, за які позивачем нараховано плату за користування вагонами та вантажем.

1-й відповідач зазначає, що 2-й відповідач у періоди 01.09.19, з 02.09.19 по 04.09.19, 06.09.19, 10.09.19, 11.09.19 вивантаження вагонів не проводив взагалі. Як наслідок, його вантажні фронти були повністю заповнені, на коліях Ізмаїльської філії відстоювались 45 вагонів готових до подачі, а на ст. Ізмаїл також стояли вагони в очікуванні забирання (про зазначені обставини складено акти загальної форми ГУ-23).

1-й відповідач вказує, що саме через неспроможність 2-го відповідача впродовж 7 днів звільнити свої вантажні фронти для подачі інших вагонів, які відстоювались на коліях 1-го відповідача, виникло масове накопичення вагонів на ст. Ізмаїл; що всі ці обставини, а саме, порушення 2-м відповідачем умов п. п. 2.4, 2.14. договору № 01-03/19 від 01.03.2019 року і стали причиною масштабного простою вагонів на ст. Ізмаїл, а отже відповідальність за простій вагонів має нести 2-й відповідач.

Позивач надав суду відповідь на відзив (вх.. № 2201 від 23.06.2020) в якій наполягає на задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач вказує, що винесення ним відповідних приписів від 11.09.2019 та заборона 1-му відповідачу виїжджати на колії мала місце через схід 10.09.2019 та 11.09.2019 вагонів з рейок на території Ізмаїльської філії ПрАТ "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту", що в свою чергу виникло через незадовільне утримання верхньої будови колії її власником - 1- відповідачем. Позивач зазначає, що оскільки листи 1-го відповідача з проханням дозволити використання колій надійшло ввечері в п`ятницю 13.09.2019, а 14-15.09.19 є вихідними днями, відповідно уповноважені працівники не могли прибути на ст. Ізмаїл для розгляду відповідного питання про усунення виниклих порушень в ці дні.

Позивач вказує, що фактично виїзд комісійної групи філії "Одеська залізниця" ЛТ "Укрзалізниця" у Ізмаїл для перевірки усунення 1-м відповідачем порушень, виявлених після сходження вагонів на коліях Ізмаїльській філія ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» здійснено 17.09.2019, при цьому знову був складений акт контрольного комісійного обстеження місця сходження вищезазначених вагонів від 17.09.2019, який засвідчує те, що 1-м відповідачем не було усунуто раніше виявлених порушень, та складено більш уточнений акт від 17.09.2019. де усі недоліки були виведені у табличній формі; ці документи в.о. Директора Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» підписав без будь-яких зауважень, тобто ним було підтверджено не усунення порушень, викладених у Приписах залізниці, що було головною умов відкриття руху на коліях вказаної філії

Позивач зазначає, що безпосереднє виправлення усіх недоліків, вказаних у приписах № 6812/2019-Д та № 6813/2019-Д працівниками Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» було здійснено 17.09.2019 під час проведення контрольної перевірки, про що зроблені написи у вказаних приписах. Одразу ж після цього 1-му відповідачу було дозволено рух на його коліях.

Зазначене, на думку позивача, свідчить що саме не утримання 1-м відповідачем власних колій в належному стані призвело до неодноразового сходження вагонів з колій, та призвело до вимушеної зупинки руху потягів по цим коліям до усунення відповідних порушень задля недопущення в подальшому ще більш негативних наслідків, тобто у простої вагонів 2-го відповідача, за які нараховані плата за користування вагонами та вантажем, наявна вина саме 1-го відповідача.

Позивач також зазначає, що всі акти загальної форми, якими зафіксовано факт простою та на підставі яких в подальшому нараховано відповідну плату, були підписані представником Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» без будь-яких заперечень, а отже час за який позивачем нараховано плата за користування вагонами є вірним.

Позивач вказує, що плату за користування вагонами 1-му відповідачу нараховано на підставі п. 17 Договору від 24.10.2018 № ДН-5-5/4 з урахуванням вимог ст. 73 Статуту Залізниць України.

Щодо доводів 2-го відповідача про відсутність його вини в простої вагонів, за які йому нараховано плату за збереження вантажу позивач зазначає, що при підписанні з позивачем договору № 07215/ЦТЛ-2018 в п. 2.1.7. 2-й відповідач добровільно взяв на себе зобов`язання щодо відшкодовування перевізнику витрат, пов`язаних із затримкою вагонів, контейнерів, що виникли на станціях залізниць України через причини, то не залежать від перевізника, та зобов`язання щодо здійснення оплати платежів, пов`язаних з цими затримками. До того ж, доказами нарахування плата за зберігання вантажів відповідно до п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, Правил зберігання вантажів згідно актів загальної форми, якими зафіксовано час початку та закінчення простоювання 94 вагонів на станції Ізмаїл в очікуванні їх забирання, є накопичувальні картки в яких суми пораховані згідно тарифів, встановлених Міністерством транспорту та зв`язку України у Збірнику тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом.

1-й відповідач та 2-й відповідач не скористались своїм правом на подання заперечень.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.07.2020 закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.08.2020.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 03.08.2020 та від 17.08.2020 розгляд справи відкладено в зв`язку з неможливістю проведення судового засідання в режимі відео конференції та за відповідними клопотаннями учасників справи.

На судове засідання 25.06.2020 прибули представники позивача (в режимі відео конференції), 1-го відповідача (в режимі відео конференції), та 2-го відповідача.

Представник позивача підтримує позицію, викладену в позовній заяві, происть суд її задовольнити в повному обсязі.

Представник 1-го відповідача просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

Представник 2-го відповідача просить суд відмовити позивача в задоволенні позову до 2-го відповідача.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив.

Як свідчать матеріали справи, між ТОВ «Вілле Форте Україна», як замовником, та АТ «Укрзалізниця», як перевізником, було укладено Договір про надання послуг від 07.02.2018 № 07215/ЦТЛ-2018 (далі - Договір про надання послуг; т. 1 а. с. 180-185), відповідно до умов якого перевізник, зобов`язався приймати до перевезення вантажі у вагонах (контейнерах) замовника або у вагонах (контейнерах) перевізника, доставляти вантаж до станції призначення та видавати його одержувачу.

В п. 1 договору про надання послуг надано наступні визначення:

перевезення - послуга, в процесі надання якої Перевізник зобов`язується доставити довірений Замовником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а Замовник зобов`язується оплатити послуги у передбаченому цим Договором порядку. Перевезення оформлюється залізничною накладною відповідно до цього Договору, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 зі змінами та доповненнями, Збірника Тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за № 340/16356 (далі - Збірник тарифів), Правил перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 09.12.2002 № 873, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2009 за № 1030/7318, Угоди про міжнародне залізничне вантажне сполучення ( далі - УМВС), Конвенції про міжнародні залізничні перевезення (далі - КОТІФ) відповідно.

послуги, пов`язані з організацією перевезення вантажів - послуги, що надаються Перевізником Замовнику, у тому числі на підставі окремої заявки з переліку, погодженого Сторонами у Додатку № 1до Договору .

Згідно з п. 2.1.6. договору про надання послуг, замовник зобов`язався оплачувати Перевізнику послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Пунктом 2.1.7. договору про надання послуг передбачено,що замовник зобов`язався відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів перевізником (маси вантажу), митними та іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, що не залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Як свідчать матеріали справи, у АТ «Укрзалізниця» відсутня можливість для прямої передачі вагонів вантажоодержувачу, у зв`язку з тим, що під`їзні колії ТОВ ТОВ «Вілле Форте Україна» примикають до під`їзних колій, які належить ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», а колії останнього, у свою чергу, з`єднується з коліями станції Ізмаїл.

Згідно з п. 2.1 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерством транспорту України № 644 від 21.11.2000 взаємовідносини залізниці з підприємствами, які виконують вантажні роботи на під`їзних коліях, визначаються договорами про експлуатацію під`їзних колій відповідно до додатку 1,встановленого цими ж правилами.

Враховуючи вказану вище ситуацію, та на підставі п. 2.1 Правил обслуговування залізничних під`їзних колій, затверджених наказом Міністерством транспорту України № 644 від 21.11.2000 між AT «Укрзалізниця» (за текстом договору - Залізниця) та Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» (за текстом договору - Власник) укладено договір від 03.09.2018 № ДН-5-5/4 Про експлуатацію під`їзної колії Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» при станції Ізмаїл філії «Одеська залізниця» AT «Укрзалізниця» (далі - Договір про експлуатацію; т. 2 а. с. 1-5) та затверджено Інструкцію про порядок обслуговування і організації руху на коліях Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» (зі змінами та доповненнями, внесеними у 2017 та 2018 році) (далі - Інструкція; т. 2 а. с. 6-27).

Пунктами 1-2 зазначеного договору про експлуатацію передбачено, що згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується залізнична під`їзна колія, яка належить власнику та примикає до станції Ізмаїл: стрілочним переводом № 202 до колії № 33; стрілочним переводом № 1 до колії № 1 поста 12 км.; стрілочним переводом № 2 до колії № 1 поста 12 км. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії" … Розгорнута довжина під`їзної колії складає 19526,32 погонних метрів.

Згідно з п.п. 5-6 договору про експлуатацію повідомлення про подачу вагонів на залізничну під`їзду колію передається агентом комерційним станції Ізмаїл по телефону власника 7-19-97 Власнику. Вагони для залізничної під`їзної колії подаються локомотивом залізниці на передавальні колії (де відсутні лінії електропередач та контактна мережа) № 7 або № 8, або № 9, або № 10 Сотрувально-відправного парку станції Ізмаїл за вказівкою станційного диспетчера. Подальший рух ватонів виконується локомотивом власника.

Пунктом 12 договору про експлуатацію встановлена максимальна переробна спроможність вантажних фронтів власника (та становить 100 вагонів на добу) та території їх виконання.

Згідно з п. 15 договору про експлуатацію, за умовами цього договору вагони можуть подаватися іншим вантажоодержувачам за їх письмовим проханням і письмової згоди власника за погодженням начальника станції Ізмаїл. Вантажоодержувач (контрагент) сплачує належні залізниці платежі (збір за зберігання вантажу у вагоні, користування та та додатково проведену маневрову роботу, з урахуванням статті 36 Статуту Залізниць України) у випадках не подачі вагонів на залізничну під`їзну колію з вини вантажоодержувача (контрагента).

Згідно з п. 16 договору про експлуатацію, подача та забирання вагонів здійснюється локомотивом власника, плата за подавання та забирання вагонів не стягується.

Пунктом 17 договору про експлуатацію (в редакції протоколу узгодження розбіжностей) передбачено, що власник сплачує залізниці плату:

- за додаткову маневрову роботу;

- за користування вагонами та контейнерами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;

- за зберігання вантажу у вагоні (контейнері) не поданого на під`їзну колію з вини одержувача (у випадку якщо одержувачем є Ізмаїльська філія ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ») сплачується збір незалежно від плати за користування вагонами, в т.ч. з урахуванням статті 36 Статуту Залізниць.

Разом з тим, оскільки у АТ «Укрзалізниця» відсутня можливість для прямої передачі вагонів ТОВ «Вілле Форте Україна», а під`їзні колії останнього примикають до під`їзних колій, які належить ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», між ТОВ «Вілле Форте Україна», як замовником, та ПрАТ «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту», як виконавцем, укладено договір № 01-03/19 від 01.03.2019 (т. 2 а. с. 75-81), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів залізничним транспортом (надалі по тексту - послуги) щодо надання яких виникає технологічна необхідність у замовника, а замовник зобов`язується провести розрахунки за надані послуги на умовах цього договору.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що послуги можуть надаватися тільки при умові технічної можливості з дотриманням вимог п. 1.1. цього договору та у порядку, що забезпечує відповідну якість цих послуг.

Згідно з абз. 1 п. 3.1. договору, послуга з перевезення вантажів передбачає переміщення залізничних вагонах та іншого рухомого складу, які надійшли на адресу ТОВ "Вілле Форте Україна" з передавальних колій «Одеська залізниця», на залізничні колії № 1 та № 2 до місць навантаження-вивантаження замовника (далі - вантажний фронт) та у зворотному напрямку.

Згідно з п. 1.4 договору, відстань перевезення вантажів в залізничних вагонах, які надійшли на адресу Замовника складає 21 (км).

Згідно з п. 2.4. договору, з метою недопущення наднормативного простою вагонів Замовник винен погоджувати з вантажовідправниками (відправник) одночасне відправлення на його адресу такої кількості вагонів, яка не перевищує максимальної добової переробної спроможності вантажного фронту. При надходженні на адресу Замовника вагонів з вантажами в кількості що перевищує місткість вантажного фронту, Замовник несе відповідальність за затримку вагонів по «Актах затримки-23а» та «Актах загальної форми ГУ-23», затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 344, в розмірах, які встановлені Тарифним керівництвом № 1 залізниць України з урахуванням коефіцієнтів, які діють на час нарахування плати за користування вагонами.

Пунктом 2.5. договору передбачено, що послуги з перевезення вантажів на вантажний фронт замовника здійснюються локомотивом виконавця по заявці замовника.

Також даним пунктом договору узгоджено характеристики вантажних фронтів, а саме:

- колія № 1: назва вантажу - газ скраплений; місткість вантажного фронту, ваг. - 7; фронт одночасного навантаження/вивантаження ваг. - 7, час на вантажні операції - 10 год.

- колія № 2: назва вантажу - газ скраплений; місткість вантажного фронту, ваг. - 7; фронт одночасного навантаження/вивантаження ваг. - 7, час на вантажні операції - 8 год.

Згідно з п. 2.14 договору, у випадку надходження під вивантаження вагонів в кількості, що перевищує максимальну місткість вантажних фронтів розташованих на під`їзних залізничних коліях № № 1,2 такі вагони залишаються на відстій на коліях філії в очікуванні подачі на вантажні фронти за що з Замовника стягується плата згідно Додатку №1. У такому випадку відповідальність за кількість вантажу несе Замовник, при цьому складається Акт загальної форми з вказанням причин затримки та часу знаходження вагонів на коліях Виконавця з обстеженням пломбувань вагонів представниками сторін цього договору. Перестановка вагонів на станції Розформування Ізмаїльської філії на/з колії для відстою в очікуванні звільнення вантажного фронту оформляється як додаткова маневрова робота і підлягає оплаті, згідно Додатку № 1 договору.

Як свідчать матеріали справи, в порядку, встановленому умовами договору про надання послуг від 07.02.2018 № 07215/ЦТЛ-2018 АТ «Укрзалізниця» з 07.09.2019 по 18.09.2019 направляла на адресу ТОВ «Вілле Форте Україна» відповідно до накладних № № 27754050, 27755710, 27755769, 27752899, 27754095, 27755788, 27763769, 27736262, 27736867, 27763773, 27763911, 27763917, 27763925, 27736873, 27763931, 27736880, 27736883, 27737403, 27737424, 27752830, 27755561, 27755622, 27752865, 27754018, 27754058, 27755733, 27752887, 27737433, 27752802, 27752809, 27752842, 27759378, 27752880, 27759389, 27803246, 27759361, 27760896, 27760936, 27760995, 27761028, 27752912, 27792098, 27792129, 27792153, 27755679, 27737514, 27753985, 27755586, 27755638, 27753997, 27753985, 27755638, 27753997, 27755679, 27752815, 27752824, 27752850, 27752870, 27794794, 27792120, 27794828, 27794844, 27794885, 27794925, 27794828, 27794979, 27792184, 27752836, 27761013, 27761044, 27793326, 27763760, 27763764, 27764766, 27760947, 27760987, 27761065, 27761075, 27760830, 27760968, 27794813, 27794991, 27760875, 27752859, 27792146, 27792179, 27793286, 27792110, 27792116, 27793301, 27792124, 27792162, 27798004, 27793352, 27793369, 27792172, 27793390 вагони - цистерни з вуглеводним газом за № № 50856244, 50535442, 5463964, 50854330, 58258328, 50874213, 54628219, 50819838, 50849017, 50843325, 50874973, 50809011, 50818764, 50860170, 76625359, 50854215, 58168535, 50841683, 50842814, 50844042, 50817022, 50839083, 50857002, 50827013, 76607183, 50820703, 58168840, 58229907, 76610328, 58218199, 50845270, 50857200, 76645514, 58160326, 76636364, 50851443, 50894161, 50821107, 58255282, 58213349, 50848043, 50848316, 50854959, 50862366, 50819549, 58255647, 76631332, 57727786, 50875228, 50874882, 50826650, 50894997, 54636071, 50843325, 50895283, 50848084, 50802222, 50820810, 50850841, 50860253, 50834878, 50821057, 50874577, 58233362, 50534338, 50862937, 76651223, 50848258, 50814755, 58229972, 50848233, 50837251, 58160425, 50840446, 50849744, 50536481, 50816966, 76638360, 76638741, 76648062, 50874767, 76625862, 57727802, 58219494, 50842731, 54637236, 50898956, 58165879, 58240532, 50895903, 50840628, 76631936, 50842640, 58225657.

Відповідно до п. 6 Договору від 03.09.2018 № ДН-5-5/4, п. 2.11 Інструкції та повідомлень про час прибуття вагонів, які отримувались Відповідачем №1 в електронній формі у програмі АРМ TBK, вбачається, що про надходження зазначених вагонів на станцію Ізмаїл 07.09.2019, 10.09.2019, 12.09.2019, 13.09.2019, 16.09.2019, 17.09.2019, 18.09.2019 працівники залізниці повідомили Ізмаїльську філію ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», після чого останні не пізніше 2 годин після отримання таких повідомлень повинні були забрати вагони для їх доставки до ТОВ «Вілле Форте Україна» на вивантаження.

Натомість всупереч встановленим Договором від 03.09.2018 № ДН-5-5/4 та Інструкцією домовленостям Ізмаїльська філія ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» не здійснювала приймальні операції вказаних вагонів, що працівниками залізниці та представниками Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» згідно з п. 8 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 р. № 113 було зафіксовано актами загальної форми від 07.09.2019 № 2700, від 10.09.2019 № 2735, від 12.09.2019 № 2752, від 13.09.2019 № 2825, від 14.09.2019 № 2856, від 16.09.2019 № 2863, від 17.09.2019 № 2876 та № 2874, від 18.09.2019 № 2905, шляхом їх підписання.

Про закінчення затримки вагонів працівниками станції Ізмаїл були складені акти загальної форми від 21.09.2019 № 2931, від 19.09.2019 № № 2914, 2913, від 18.09.2019 № № 2900, 2897, 2898, 2891, 2898, 2899, від 20.09.2019 №№ 2917, 2926, 2927, 2918, від 17.09.2019 № 2890.

Разом з тим, на підставі перелічених актів загальної форми станцією Ізмаїл були складені відомості плати за користування вагонами №№ 23090108, 23090110, 25090124, 09109052, 23090106, 23090111, 23090115, 17100137, 02100128, 23090113, 23090109, 23090114, 23090112, 23090105, 20090098, 20090099, 23090107, якими на Ізмаїльську філію ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» на підставі п. 17 договору від 03.09.2018 № ДН-5-5/4, ст. 119 Статуту залізниць України, п. 3, 4, 12 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 133 від 25.02.1999 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 було нараховано плату за користування вагонами у сумі 233400,90 грн. на час затримки вагонів.

Вищезазначені відомості плати за коригуваннями вагонами були підписані представниками Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» із зауваженнями, які свідчать про те, що вони не згодні з нарахуваннями.

Крім того, в зв`язку з виниклою ситуацією щодо затримки вивантаження вагонів отримувачем вантажу, на підставі актів загальної форми про початок та кінець затримки вагонів, п. 2.1.7 Договору про надання послуг від 07.02.2018 № 07215/ЦТЛ-2018, та з урахуванням вимог п. 2 розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом від 26.03.2009 № 317 Міністерства транспорту та зв`язку України 26.03.2009 № 317, п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 працівниками залізниці були складені накопичувальні картки № 04101297, 30091258, 30091257, 30091256, 30091255, 30091254, 30091253, 30091252, 30091251, 06111440, 06111448, 06111447, 06111449, 30091245, 30091246, 30091247, 30091248, 30091249, 30091250, 21101359, якими ТОВ «Вілле Форте Україна» був нарахований збір за зберігання вантажів у розмірі 332540,50 грн.

Зазначені документи представниками ТОВ «Вілле Форте Україна» були підписані також з застереженням зміст яких свідчить про те, що останні не згодні з нарахуванням на ТОВ «Вілле Форте Україна» збору за зберігання вантажу, у зв`язку з невиконанням перевезень Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» 94 вагонів-цистерн зі станції Ізмаїл.

Обставини щодо стягнення плату за користування вагонами та збору за зберігання вантажів стали підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Разом з тим, в процесі розгляду даної справи ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» та ТОВ «Вілле Форте Україна» наполягають на відсутності своєї вини в затримки вивантаження вагонів, за простій який позивачем і нараховано плату за користування вагонами та збору за зберігання вантажів.

ТОВ «Вілле Форте Україна» зазначає, що фактично АТ "Українська залізниця" в особі філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" покладає на нього матеріальну відповідальність за порушення ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» своїх зобов`язань перед АТ "Українська залізниця" та ТОВ «Вілле Форте Україна» по договору № 01-03/19 від 01.03.2019 (укладеного між ТОВ «Вілле Форте Україна» та ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ») та договору про експлуатацію від 03.09.2018 № ДН-5-5/4 (укладеного між АТ "Українська залізниця" та ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ»), що полягали у затримці вагонів на залізничній станції Ізмаїл РФ «Одеська залізниця» понад нормативний строк для вивезення вагонів.

Також на думку ТОВ «Вілле Форте Україна», п. 2.1.7. договору про надання послуг від 07.02.2018 № 07215/ЦТЛ-2018, на який посилається АТ "Українська залізниця" в особі філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця", не надає останньому право на отримання від нього плати за збереження вантажу.

ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в обґрунтування відсутності своєї вини в простої вагонів наполягає на існуванні двох обставин.

Зокрема ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» зазначає, що АТ "Українська залізниця" винесла Припис № 6813/2019-Д та Припис № 6812/2019-Д від 11.09.2019 якими з 11.09.19 по 17.09.19 заборонила йому виїжджати на колії станції Ізмаїл, а також забирати зі станції вагони, які надходили на адресу ТОВ «Вілле Форте Україна». ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» вказує, що порушення про які йдеться в приписах ним були усунуті своєчасно та листами № 415 та № 416 від 13.09.2019 повідомлено про це уповноважених осіб АТ "Українська залізниця", однак дозвіл на рух по коліям було надано йому лише 17.09.2019 З урахуванням викладеного, ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» заперечує та вважає незаконним включення до періоду за яких з нього стягується плата за простій вагонів і той період/дні, в який вагони простоювали не з його вини.

Розглянувши зазначені доводи суд встановив, що дійсно 10.09.2019 та 11.09.2019 на під`їзній колії яка перебуває на балансі Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» стався схід вагонів з колії (10.09.2019 - 2 вагони, 11.09.2019 - 1 вагон), що було зафіксовано первинними актами від 10.09.2019 та від 11.09.2019 (т. 2 а.с. 163-164). Причиною сходження вагонів в даних актах вказано неналежне утримання верхньої побудови шляху, а саме розширення шляху в місці початку сходження більше 1555 мм. і наявність кущової непридатності шпал.

В подальшому, Департаментом безпеки руху Філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» 11.09.2019 проведено плановий захід нагляду (контролю) стану дотримання вимог нормативних документів з питань безпеки руху поїздів Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ». В результаті перевірки на під`їзній колії Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» стрілочний перевод № 202 було виявлено кущову непридатність дерев`яних брусів з розширенням колії та вичерпний термін періодичної повірки автозчепів маневрового локомотива ТГМ-4 № 2661, та як наслідок, Ізмаїльській філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» було винесено Припис № 6813/2019-Д (т. 2 а. с. 167-168), яким до повного усунення виявлених порушень було заборонено виїзд на колії загального користування станції Ізмаїл з 20 год. 20 хв. 11.09.2019, та Припис № 6812/2019-Д (т. 2 а. с. 169-170), якими було заборонено передачу рухомого складу на маневровий район № 2 Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ».

Також за результатами проведеної перевірки складено акт комісійного обстеження місця сходження вагонів від 11.09.2020 (т. 2 а.с. 172-173), якими встановлено названі вище недоліки та порушення щодо утримання Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» стрілочного переводу № 202 та експлуатації тепловозу ТГМ-4 № 2661.

Як зазначає ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», виявлені порушення були ним усунуті 13.09.2019.

Як свідчать матеріали справи, листами № 415 та № 416 від 13.09.2019 (т. 3 а.с. 26-27) Ізмаїльська філія ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» повідомила Головного ревізора з безпеки пуху поїздів і автотранспорту Філії «Одеська залізниця» ОСОБА_1 та начальника станції Ізмаїл Поліщука Є.М. та просила дозволити виїзд на колії загального користування станції Ізмаїл маневрового локомотива ТМГ-4 № 2661 а також відновити передачу рухомого складу на маневровому районі № 2 Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ».

Також Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» було направлено на адресу начальника станції Ізмаїл Поліщука Є.М. гарантійний лист № 417 від 13.09.2019 (т. 3 а. с. 28) в якому було зазначено що після сходження 3 вагонів на колії в повному обсязі були виконані ремонтні роботи, та гарантовано безпеку руху по ним.

Проте, як зазначає АТ «Українська залізниця» зокрема у відповіді на відзив, зазначені листи були направлені Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» 13.09.2019 в п`ятницю ввечері перед вихідними днями, що унеможливили прибуття працівників АТ «Українська залізниця» для перевірки зазначених обставин як ввечері 13.09.2019, так і в вихідні дні 14.09.2019 та 15.09.2019.

В подальшому, як свідчать матеріали справи, Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» було направлено на адресу начальника станції Ізмаїл Поліщука Є.М. лист № 424 від 16.09.2019 в якому Філія повторно просила прийняти невідкладних заходів з відкриття руху на станцію Ізмаїл.

Виїзд комісійної групи філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця" у Ізмаїл для перевірки усунення Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» порушень, виявлених після сходження вагонів на коліях Ізмаїльській філія ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» здійснено 17.09.2019.

При цьому, як свідчать матеріали справи, комісією знову був складений акт контрольного комісійного обстеження місця сходження вищезазначених вагонів від 17.09.2019 (т. 2 а.с. 174-175), який засвідчив те, що Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» не було усунуто раніше виявлених порушень, які стали підставами для винесення приписів № 6813/2019-Д та № 6812/2019-Д від 11.09.2019, та усунення яких було головною умовою для відкриття руху поїздів по коліям у 2 маневреному районі Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ».

Крім того, комісією також було складено інший акт від 17.09.2019 (т. 2 а.с. 176-181) яким встановлено інші недоліки які містить колії власності Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» що примикає до станції Ізмаїл.

Зазначені акти від 17.09.2019 були підписані в.о. Директора Ізмаїльської філія ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» Понісько С.І. без будь-яких зауважень та заперечень, тобто ним було фактично визнано не усунення порушень, викладених у Приписах залізниці, що було головною умов відкриття руху у 2 маневровому району колій Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ».

Як свідчать матеріали справи, безпосереднє виправлення усіх недоліків, вказаних у приписах № 6812/2019-Д та № 6813/2019-Д працівниками Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» було здійснено 17.09.2019 під час проведення контрольної перевірки, про що зроблені написи у вказаних приписах.

Ізмаїльська філія ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» направила на адресу Начальника виробничого підрозділу «Дирекція по взаємодії портів та припортових станцій» РФ «Одеська залізниця» Кимана А.М., Головного ревізора з безпеки пуху поїздів і автотранспорту Філії «Одеська залізниця» ОСОБА_1 та начальника станції Ізмаїл Поліщука Є.М. лист від 17.09.2019 № 430 (т. 2 а.с. 171) в якому зазначила, що 17.09.2019 проведена контрольна комісійна перевірка за фактом сходження трьох вагонів 09.09,2019 та 11.09.2019 та перевірка якості усунення недоліків викладених у акті обстеження від 11.09.2019; що недоліки, які загрожують безпеці руху по даним актам фактично усунуті 17.09.2019, а тому просила вжити заходи щодо відновлення передачі вагонів та дозволу виїзду локомотива на колії станції Ізмаїл.

Після усунення всіх недоліків, Ізмаїльській філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» 17.09.2019 було дозволено рух на його коліях у 2 маневровому районі. З цього часу вагони, які раніше надійшли ТОВ «Вілле Форте Україна» та простоювали на станції Ізмаїл, були поступово доставлені останньому на відвантаження.

Також ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» зазначає, що в даному випадку в простої вагонів також наявна вина ТОВ «Вілле Форте Україна», оскільки останній, всупереч умовам договору № 01-03/19 від 01.03.2019, починаючи з 01.09.2019 по 04.09.2019 не виконував плану вивантаження вантажу який ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» доставляв на його адресу. ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» вказує, що внаслідок зазначеного фронти колій № 1 та № 2, що належать ТОВ «Вілле Форте Україна», були заповнені вагонами, ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» відповідно не міг забрати порожні вагони та вчасно переправити на вивантаження інші вагони які в подальшому надходили ТОВ «Вілле Форте Україна», а тому ці вагони з вантажем накопичувались та відстоювались на коліях Ізмаїльської філії у відповідності до умов п. 2.5. договору. Як зазначає ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», за вказаний в позові період, згідно умов договору переміщення вантажів при нормі вивантаження 336 вагонів ТОВ «Вілле Форте Україна» вивантажив тільки 79 вагонів. і як наслідок, коли колії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» для відстою вагонів були повністю зайняті вагонами ТОВ «Вілле Форте Україна» нові вагони, які прибували, вже не було куди ставити і відповідно ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» не міг їх забирати зі станції Ізмаїл, і вони простоювали на станції Ізмаїл з незалежних від ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» причин, навіть без врахування факту винесення АТ "Українська залізниця" Припису № 6813/2019-Д та Припису № 6812/2019-Д від 11.09.2019 про заборону руху по коліям з 11.09.19 по 17.09.19.

Розглянувши зазначені доводи суд встановив, що Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» були складені акти загальної форми (ГУ-23) № 1109 від 30.08.2019, № 1101 від 29.08.2019, № 1111 від 01.09.2019, №1255 від 29.09.2019, № 1121 від 06.09.2019, № 1131 від 07.09.2019, від 21.09.2019, №1179 від 18.09.2019, 1179 від 18.09.2019, № 1204 від 20.09.2019, № 1203 від 20.09.2019, №1203 від 20.09.2019, № 1203 від 20.09.2019, від 21.10.2019, від 12.10.2019 (т. 2 а.с. 37-51), якими зафіксовано факт простою вагонів на станції розформування в дні їх складання.

Також ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» надано повідомлення про закінчення вантажних операцій № № 159-169 (т. 2 а.с.52-62) про закінчення вантажних операцій з вагонами, які ТОВ «Вілле Форте Україна» направляв Ізмаїльській філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» з 04.09.2019 по 18.09.2019, а також відомості плати за користування вагонами складені ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в порядку, встановленому умовами договору № 01-03/19 від 01.03.2019

Як свідчать матеріали справи, з метою досудового врегулювання спору, ВП «Дирекцією залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» було направлено на адресу ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» претензію від 23.01.2020 № ДН-5-02/8 в якій вимагало оплати нарахованої плату за користування вагонами у сумі 233400,90 грн. на час затримки вагонів.

У відповідь ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» надіслав на адресу ВП «Дирекція залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» лист від 12.02.2020 № 636 в якому зазначив, що претензія останньої ним не визнається, оскільки простій вагонів на під`їзних коліях № 7, 8 та 9 Сортувально-відправного парку станції Ізмаїл мав місце в зв`язку з незадовільною роботою вантажовласника - ТОВ «Вілле Форте Україна» з вивантаження вагонів, а тому, на думку ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», саме останній відповідно до п. 15 Договору від 03.09.2018 № ДН-5-5/4 має сплачувати залізниці платежі (збір за зберігання вантажу та користування вагонами) при наявності власної вини.

Також, як свідчать матеріали справи, ВП «Дирекцією залізничних перевезень з організації взаємодії портів та припортових станцій» філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця» було направлено на адресу ТОВ «Вілле Форте Україна» претензію від 28.01.2020 № ДН-5-07/107 щодо оплати платежів за зберігання вантажу у вагонах у сумі 332540, 50 грн.

Однак,відповіді на вказану претензію ТОВ «Вілле Форте Україна» не надало, плату за зберігання вантажу в добровільному порядку також не сплатило.

Обставини щодо стягнення з ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» плати за користування вагонами у сумі 233400,90 грн. та з ТОВ «Вілле Форте Україна» плати за зберігання вантажу у вагонах у сумі 332540,50 грн. стали підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Надаючи правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За змістом ст. 76-77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з правочинів та інших договорів.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України встановлено, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Щодо позову про стягнення з ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» плати за користування вагонами, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 119 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата.

Плата (за користування вагонами) вноситься за час затримки вагонів на станціях призначення в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства.

Згідно з п. 12 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 133 від 25.02.1999 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Відповідно до п. З, 4 Правил користування вагонами та контейнерами облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі актів загальної форми ГУ-23. Відомості плати за користування вагонами мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюється начальником залізниці.

Відповідно до п. 17 укладеного між AT «Укрзалізниця» та Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» договору про експлуатацію від 03.09.2018 № ДН5-5/4, ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» сплачує AT «Укрзалізниця» плату за користування вагонами та контейнерами, згідно з Правилами користування вагонами та контейнерами.

Як вже було зазначено вище, в зв`язку з затримкою вагонів на станції Ізмаїл AT «Укрзалізниця» на підставі актів загальної форми були складені відомості плати за користування вагонами №№ 23090108, 23090110, 25090124, 09109052, 23090106, 23090111, 23090115, 17100137, 02100128, 23090113, 23090109, 23090114, 23090112, 23090105, 20090098, 20090099, 23090107, якими на Ізмаїльську філію ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» на підставі п. 17 договору від 03.09.2018 № ДН-5-5/4, ст. 119 Статуту залізниць України, п. 3, 4, 12 Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 133 від 25.02.1999 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 за № 165/3458 було нараховано плату за користування вагонами у сумі 233400,90 грн. на час затримки вагонів.

Оскільки ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» не надало суду доказів добровільної сплати за користування вагонами в зазначеній сумі, суд приходить до висновку про задоволення позову в зазначеній частині, та стягнення з останнього на користь АТ "Українська залізниця" в особі філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" плати за користування вагонами в зазначеній сумі.

При цьому, суд вважає безпідставними посилання ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» на те, що простій вагонів, за які йому нараховано плату за користування вагонів, стався не з його вини, оскільки Департамент безпеки руху Філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» з 11.09.19 по 17.09.19 заборонила йому виїжджати на колії станції Ізмаїл, а також забирати зі станції вагони, які надходили на адресу ТОВ «Вілле Форте Україна».

Як вже було зазначено вище, в зв`язку зі сходом з належної ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» колії вагонів 10.09.2019 та 11.09.2019 Департаментом безпеки руху Філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» 11.09.2019 проведено плановий захід нагляду (контролю) стану дотримання вимог нормативних документів з питань безпеки руху поїздів Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ». В результаті перевірки на під`їзній колії Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» стрілочний перевод № 202 було виявлено кущову непридатність дерев`яних брусів з розширенням колії та вичерпний термін періодичної повірки автозчепів маневрового локомотива ТГМ-4 № 2661, та як наслідок, Ізмаїльській філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» було винесено Припис № 6813/2019-Д (т. 2 а. с. 167-168), яким до повного усунення виявлених порушень було заборонено виїзд на колії загального користування станції Ізмаїл з 20 год. 20 хв. 11.09.2019, та Припис № 6812/2019-Д (т. 2 а. с. 169-170), якими було заборонено передачу рухомого складу на маневровий район № 2 Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ».

Також за результатами проведеної перевірки складено акт комісійного обстеження місця сходження вагонів від 11.09.2020 (т. 2 а.с. 172-173), якими встановлено названі вище недоліки та порушення правил утримання Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» стрілочного переводу № 202 та експлуатації тепловозу ТГМ-4 № 2661.

Таким чином, винесення Департаментом безпеки руху Філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» Припису № 6813/2019-Д та Припису № 6812/2019-Д мало місце саме в зв`язку з невиконанням ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» своїх зобов`язань щодо утримання власних під`їзних колій в належному стані який би дозволяв дотримуватися безпеки руху поїздів по ним, а також неналежне утримання власного локомотиву, що не дозволяло вважати його експлуатацію безпечною.

Як свідчать матеріали справи, заборони щодо експлуатації колії та локомотиву діяли до усунення виявлених порушень Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», що мало місце лише 17.09.2019.

При цьому, суд також вважає безпідставними посилання ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» на те, що виявлені порушення були ним усунуті 13.09.2019, про що залізницю повідомлялось листами від 13.09.2019.

Суд констатує, що матеріали справи не містять, та ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» суд не надано будь-яких доказів того, що виявлені порушення дійсно були останнім 13.09.2019. Тобто зазначені обставини останнім є недоведені.

До того ж, як вже було зазначено вище, при перевірці комісійною групою філії "Одеська залізниця" АТ "Укрзалізниця" фактів усунення порушень 17.09.2019, останньою було знову складений акт контрольного комісійного обстеження місця сходження вищезазначених вагонів від 17.09.2019 (т. 2 а. с. 174-175), який засвідчив те, що Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» не було усунуто раніше виявлених порушень, які стали підставами для винесення приписів № 6813/2019-Д та № 6812/2019-Д від 11.09.2019, та усунення яких було головною умовою для відкриття руху поїздів по коліям у 2 маневреному районі Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ». Крім того, комісією також було складено інший акт від 17.09.2019 (т. 2 а. с. 176-181) яким встановлено інші недоліки які містить колії власності Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» що примикає до станції Ізмаїл. Зазначені акти від 17.09.2019 були підписані в. о. Директора Ізмаїльської філія ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» Понісько С.І. без будь-яких зауважень та заперечень, тобто ним було фактично визнано не усунення порушень, викладених у Приписах залізниці, що було головною умов відкриття руху у 2 маневровому району колій Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ».

Крім того, як свідчать матеріали справи, Ізмаїльська філія ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» направила на адресу Начальника виробничого підрозділу «Дирекція по взаємодії портів та припортових станцій» РФ «Одеська залізниця» Кимана А.М., Головного ревізора з безпеки пуху поїздів і автотранспорту Філії «Одеська залізниця» ОСОБА_1 та начальника станції Ізмаїл Поліщука Є.М. лист від 17.09.2019 № 430 (т. 2 а.с. 171) в якому також визнала той факт що недоліки, які загрожують безпеці руху по даним актам фактично усунуті 17.09.2019, а тому просила вжити заходи щодо відновлення передачі вагонів та дозволу виїзду локомотива на колії станції Ізмаїл.

В подальшому ж, після усунення всіх недоліків, Ізмаїльській філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» 17.09.2019 було дозволено рух на його коліях у 2 маневровому районі.

За наведених обставин, суд не вбачає вини Філії «Одеська залізниця» АТ «Українська залізниця» в простої вагонів, за який останнім нараховано ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» плату за користування вагонами, як на цьому на полягає останній.

Також суд критично ставиться до посилань ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» на те, що в простої вагонів, за який останнім нараховано ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» плату за користування вагонами, наявна вина ТОВ «Вілле Форте Україна», яка полягає в незадовільній роботі з вивантаження вагонів.

По-перше, зазначені обставини ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» в межах даної справи не доведені належними та допустимими доказами.

По-друге, навіть у випадку наявності таких обставин, вони не звільняють ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» від обов`язку внести плату за користування вагонами, оскільки це зобов`язання є договірним (п. 17 укладеного між AT «Укрзалізниця» та Ізмаїльською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» договору про експлуатацію від 03.09.2018 № ДН5-5/4), тобто таким, яке в силу положень ст.. 526, 629 ЦК України є безумовно обов`язковим до виконання. Обставини, за які АТ «Українська залізниця» нараховано ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» плату за користування вагонами є наявними.

Як вже було зазначено вище, правовідносини між ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» та ТОВ «Вілле Форте Україна» щодо доставки вантажу врегульовані укладеним між ними договором № 01-03/19 від 01.03.2019.

У випадку якщо ТОВ «Вілле Форте Україна» дійсно порушило свої зобов`язання за цим договором, як на цьому наполягає ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», останнє не позбавлене можливості притягнути ТОВ «Вілле Форте Україна» до встановленої договором відповідальності, або після виконання своїх зобов`язань перед АТ «Українська залізниця» щодо сплати плати за користування вагонами, пред`явити ТОВ «Вілле Форте Україна» відповідні вимоги про відшкодування сплаченої плати в передбаченому Законом порядку.

Щодо позову про стягнення з ТОВ «Вілле Форте Україна» плати за збереження вантажу, суд зазначає наступне.

За зберігання вантажу нараховується плата відповідно до тарифів, встановлених п. 2 розділу 3 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, затвердженого наказом від 26.03.2009 № 317 Міністерства транспорту та зв`язку України 26.03.2009 № 317.

Відповідно до п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки.

Збір за зберігання вантажів на місцях загального користування нараховується після закінчення терміну безоплатного зберігання, та нараховується збір за кожну добу:

4,0 грн. за одну тонну - при зберіганні вантажів у вагонах, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тонн;

2,5 грн. за одну тонну - при зберіганні вантажів у критих складах;

1,6 грн. за одну тонну - при зберіганні на відкритих складах вантажів, у тому числі у контейнерах - за масу брутто, округлену до повних тонн, та порожніх власних контейнерів - за масу тари, округлену до повних тонн. (п. 2 Розділу III. «Збори за роботи та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів» Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги).

Як вже було зазначено вище, на підставі актів загальної форми про початок та кінець затримки вагонів та п. 2.1.7 Договору про надання послуг працівниками залізниці були складені накопичувальні картки № 04101297, 30091258, 30091257, 30091256, 30091255, 30091254, 30091253, 30091252, 30091251, 06111440, 06111448, 06111447, 06111449, 30091245, 30091246, 30091247, 30091248, 30091249, 30091250, 21101359, якими ТОВ «Вілле Форте Україна» був нарахований збір за зберігання вантажів у розмірі 332540,50 грн.

Пунктом 2.1.7. укладеного між ТОВ «Вілле Форте Україна» та АТ «Укрзалізниця» договору про надання послуг від 07.02.2018 № 07215/ЦТЛ-2018 передбачено, що замовник (ТОВ «Вілле Форте Україна») зобов`язався відшкодовувати Перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів перевізником (маси вантажу), митними та іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, що не залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

В даному випадку нарахована АТ «Укрзалізниця» плата за збереження вантажу пов`язана з затримкою 94 вагонів, які мали бути доставлені ТОВ «Вілле Форте Україна», як вантажоодержувачу, проте вчасно доставлені не були. За таких обставин, дії АТ «Укрзалізниця» щодо покладення на ТОВ «Вілле Форте Україна» збору за зберігання вантажів що пов`язане з затримкою 94 вагонів є такими, що відповідають вказаному пункту договору.

Оскільки ТОВ «Вілле Форте Україна» не надав суду доказів виконання власних договірних зобов`язань щодо внесення на користь АТ «Укрзалізниця» плати за зберігання вантажів у сумі 332540,50 грн., суд приходить до висновку про задоволення позову в зазначеній частині, та стягнення з ТОВ «Вілле Форте Україна» на користь АТ "Українська залізниця" в особі філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" плати за зберігання вантажів в зазначеній сумі.

Посилання ТОВ «Вілле Форте Україна» на те, що пункт 2.1.7 договору про надання послуг від 07.02.2018 № 07215/ЦТЛ-2018 не покладає на нього обов`язок зі сплати збору за зберігання вантажів є такими, що позбавлені фактичного та правового обґрунтування, та спростовуються вищевикладеним.

Також не звільняють ТОВ «Вілле Форте Україна» від обов`язку внесення плати за збереження вантажу доводи останнього стосовно відсутності його вини в простої вагонів, оскілки, як зазначає останній, саме ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» не виконало свої зобов`язання з доставки вантажу.

На підставі п. 2.1.7 договору, замовник (ТОВ «Вілле Форте Україна») зобов`язався відшкодовувати перевізнику витрати пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України з будь-яких причин, що не залежать від перевізника, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками.

Таким чином, навіть у випадку наявності у простої вагонів виключно вини ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», як на цьому наполягає ТОВ «Вілле Форте Україна», зазначене не звільняє останнього від обов`язку внести плату збереження власного вантажу, оскільки це зобов`язання ТОВ «Вілле Форте Україна» є договірним, тобто таким, яке в силу положень ст.. 526, 629 ЦК України є безумовно обов`язковим до виконання. Обставини, за які АТ «Українська залізниця» нараховано ТОВ «Вілле Форте Україна» плату за збереження вантажу є наявними.

Як вже було зазначено вище, правовідносини між ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» та ТОВ «Вілле Форте Україна» щодо доставки вантажу врегульовані укладеним між ними договором № 01-03/19 від 01.03.2019.

У випадку якщо ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» дійсно порушило свої зобов`язання за цим договором, як на цьому наполягає ТОВ «Вілле Форте Україна», останнє не позбавлене можливості притягнути ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» до встановленої договором відповідальності, або після виконання своїх зобов`язань перед АТ «Українська залізниця» щодо внесення плати за збереження вантажу, пред`явити ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» відповідні вимоги про відшкодування сплаченої плати в передбаченому Законом порядку.

Доводи ТОВ «Вілле Форте Україна» про те, що плату за збереження вантажу має вносити ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» на підставі п. 17 Договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії від 24.10.2018 № ДН-5-5/4, укладеного між АТ «Українська залізниця» та ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» є також безпідставними.

Наявність між договору про експлуатацію залізничної під`їзної колії від 24.10.2018 № ДН-5-5/4, укладеного між АТ «Українська залізниця» та ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», не забороняє АТ «Українська залізниця» звертатися до ТОВ «Вілле Форте Україна» з приводу виконання останнім своїх договірних зобов`язань по договору про надання послуг від 07.02.2018 № 07215/ЦТЛ-2018

Крім того, п. 17 Договору від 24.10.2018 № ДГІ-5-5/4 із внесеними змінами Протоколом узгоджених розбіжностей, на який посилається ТОВ «Вілле Форте Україна», передбачено що ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» сплачує залізниці плату за користування вагонами та контейнерами і зберігання вантажу у вагоні (контейнері) не поданого з вини одержувача у випадку, якщо одержувачем є Ізмаїльська філія ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ.

Зі змісту даного пункту договору вбачається, що ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» сплачує Залізниці плату за зберігання вантажу у вагонах виключно в тих випадках, коли є одержувачем такого вантажу.

Оскільки, у дорожніх відомостях (накладних) № № 27754050, 27755710, 27755769, 27752899. 27754095, 27755788, 27763769, 27736262, 27736867, 27763773, 27763911, 27763917, 27763925, 27736873, 27763931, 27736880, 27736883, 27737403, 27737424, 27752830, 27755561, 27755622, 27752865, 27754018, 27754058, 27755733, 27752887, 27737433, 27752802, 27752809, 27752842, 27759378, 27752880, 27759389, 27803246, 27759361, 27760896, 27760936, 27760995, 27761028, 27752912, 27792098, 27792129, 27792153, 27755679, 27737514, 27753985, 27755586, 27755638, 27753997, 27753985, 27755638, 27753997, 27755679, 27752815, 27752824, 27752850, 27752870, 27794794, 27792120, 27794828, 27794844, 27794885, 27794925, 27794828, 27794979, 27792184, 27752836, 27761013, 27761044, 27793326, 27763760, 27763764, 27764766, 27760947, 27760987, 27761065, 27761075, 27760830, 27760968, 27794813, 27794991, 27760875, 27752859. 27792146, 27792179, 27793286, 27792110, 27792116, 27793301, 27792124, 27792162, 27798004, 27793352, 27793369, 27792172, 27793390 вказано, що одержувачем є ТОВ «Вілле Форте Україна», на ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» не може бути покладено обов`язок щодо внесення плати за збереження вантажу.

Посилання ТОВ «Вілле Форте Україна» на те, що його не повідомлялося залізницею про прибуття вагонів є також безпідставними, оскільки як свідчать матеріали справи повідомлення про прибуття вагонів №№ 50856244, 50535442, 5463964, 50854330, 58258328. 50874213, 54628219, 50819838, 50849017, 50843325, 50874973, 50809011, 50818764, 50860170, 76625359, 50854215, 58168535, 50841683, 50842814, 50844042, 50817022, 50839083, 50857002, 50827013, 76607183, 50820703, 58168840, 58229907, 76610328, 58218199, 50845270. 50857200, 76645514, 58160326, 76636364, 50851443, 50894161, 50821107, 58255282, 58213349, 50848043, 50848316, 50854959, 50862366, 50819549, 58255647, 76631332, 57727786, 50875228, 50874882, 50826650, 50894997, 54636071, 50843325, 50895283, 50848084, 50802222, 50820810, 50850841, 50860253, 50834878, 50821057, 50874577, 58233362, 50534338, 50862937, 76651223, 50848258, 50814755, 58229972, 50848233, 50837251, 58160425, 50840446, 50849744, 50536481, 50816966, 76638360, 76638741, 76648062, 50874767, 76625862, 57727802, 58219494, 50842731, 54637236, 50898956, 58165879, 58240532, 50895903, 50840628, 76631936, 50842640, 58225657 на станцію Ізмаїл згідно роздруківки програми АРМ ТВК надходили не тільки на адресу Ізмаїльська філія ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ», а й на адресу самого одержувача - ТОВ «Вілле Форте Україна». До того ж, даний факт підтверджується наданими ТОВ «Вілле Форте Україна» копіями повідомлень надісланих ТОВ «Вілле Форте Україна» на адресу Ізмаїльської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» про прибуття на його адресу вагонів з вантажем, а таку інформацію одержувач міг отримати лише від станції Ізмаїл, куди і надходили такі вагони.

З урахуванням вимог ст. 123, 126, 129 ГПК України, за наслідками розгляду даної справи судові витрати підлягають покладенню на відповідачів, а саме:

- з ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» на користь АТ "Українська залізниця" в особі філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" підлягає стягненню 3501,01 грн. судового збору;

- з ТОВ «Вілле Форте Україна» на користь АТ "Українська залізниця" в особі філії "Одеська залізниця" АТ "Українська залізниця" підлягає стягненню 4988,11 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-80, 123, 126, 129, 232-233, 237-238, 240-241, 247 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту" (адреса: 02092, м. Київ, вул. Алма-Атинська, буд. 37; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19; ) 233400,90 грн. плати за користування вагонами та 3501,01 грн. судового збору.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілле Форте Україна" (адреса: 61023, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 91; ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (адреса: 65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19; ) 332540,50 грн. плати за зберігання вантажу та 4988,11 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "01" вересня 2020 р.

Суддя О.І. Байбак