ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" вересня 2020 р. м.ХарківСправа № 1308з-20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

розглянувши матеріали заяви про забезпечення позову до його пред`явлення

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Давіані" (61036, м. Харків, вул. Морозова, 13, ідентифікаційний код 42956895)
інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: Іноземне підприємство "Малахіт" (61044, м. Харків, пр. Московський, 257, ідентифікаційний код 34756572)

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2020 року до господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Давіані" надійшла заява про забезпечення позову (вх. №1308з-20), в якій заявник просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом заборони Іноземному підприємству "МАЛАХІТ" (61044, м. Харків, пр. Московський, 257, ), власнику майна, їх представникам та будь-яким іншим фізичним та юридичним особам, вчиняти будь-які дії щодо перешкоджання орендарям (суборендарям) у користуванні нежитловими приміщеннями, в тому числі але невиключно, змінювати охорону, передавати приміщення під охорону, змінювати внутрішньооб`єктовий режим, обмежувати доступ до приміщень будівель, в тому числі приміщень загального користування, обмежувати забезпечення приміщень будівель електроенергією, водозабезпеченням та водовідведенням, передавати приміщення будівель на відповідальне зберігання, та фактичну передачу нежитлових приміщень цокольного поверху №1-6, 8-31, 35, 38-41, 44, 46, 47-54, 56- 60, 1-го поверху №1-12,14-15, 26-30, 32-42,46-51, 53-57, 63, 64, 66-68, 71-73, 78, 83- 90, 99,100,102-130, 2-го поверху №1-25, 30, 31, 33, 36, 37, 39, 40-89, 98-:-109 в літ. "У-2" загальною площею 37 755,9 кв.м., розташованими за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 13; нежитловою будівлею літ. "Г4-3", загальною площею 774,6 кв.м., розташованою за адресою: м. Харків, пр. Московський, 257.

У вказаній вище заяві заявник зазначає, що він має намір в строки, передбачені ч. 3 ст.138 ГПК України, звернутись до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Іноземного підприємства "МАЛАХІТ" про визнання права користування приміщеннями, які передані в суборенду, а саме:

- визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАВІАНІ" право користування нежитловими приміщеннями в будівлі літ. "У-2", розташованими за адресою: м. Харків, вул. Морозова, 13 та нежитловими приміщеннями в нежитловій будівлі літ. "Г4-3", розташованої за адресою: м. Харків, пр. Московський, 257.

Також, заявник зазначає, що підставою для здійснення користування майном є договори суборенди нежитлових приміщень № 20/05/19 від 20.05.2019 та № 20/05/19-1 від 20.05.2019, які укладені між Іноземним підприємством "МАЛАХІТ" (орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАВІАНІ" (суборендар) зі строком їх дії до 31.12.2020.

Натомість представники Іноземного підприємства "МАЛАХІТ" вимагають звільнення вказаних вище приміщень, оскільки змінився власник вказаних приміщень.

Суд, розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Давіані" про забезпечення позову та додані до неї документи, зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2, п. 4 частині 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема забороною відповідачу вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з частиною 1 та 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 лютого 2018 р. N 910/7708/17.

Відповідно до ч.1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити :

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заявник обгрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову, зокрема посилаючись на те, що представники Іноземного підприємства "МАЛАХІТ" вимагають звільнення вказаних вище приміщень, оскільки змінився власник вказаних приміщень, проте заява не містить відомості про власника спірних приміщень.

В той же час, приймаючи до уваги предмет позову, з яким заявник має намір звернутися до суду та обставини, якими він обгрунтовує свою заяву щодо необхідності забезпечення позову, обраний спосіб забезпечення позову, суд дійшов висновку, що власник вказаного вище майна може набути статус учасника справи.

За таких обставин, заява повинна містити відомості про власника майна.

Проте, подана заява не містить відомостей про власника спірних приміщень, що не відповідає вимогам п.7 ч.1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України.

Також, відповідно до ч.2 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Реєстраційний номер облікової картки платника податків або паспортні дані інших сторін - фізичних осіб, що не є підприємцями, вказуються у випадку, якщо вони відомі заявнику.

Проте, заява не містить повне найменування власника спірних приміщень, його місцезнаходження, поштового індексу, ідентифікаційного коду, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти як особи, що може отримати статус учасника справи.

Крім того, суд звертає увагу, що подані заявником копії письмових доказів, а саме: Договір суборенди нежитлових приміщень № 20/05/19 від 20.05.2019, акти приймання-передачі від 20.05.2019 до договору № 20/05/19 від 20.05.2019, договір суборенди нежитлових приміщень № 20/05/19-1 від 20.05.2019, акт приймання-передачі від 20.05.2019 до договору № 20/05/19-1 від 20.05.2019, а також лист від 18.08.2020 не є належними доказами, що підтверджують обставини зазначені заявником у його заяві, оскільки не відповідають вимогам частини четвертої, п`ятої статті 91 ГПК України (копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення) та приписам пункту 5.27 Державної Уніфікованої системи документації ДСТУ 4163-2003 (відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки юридичної особи).

Так, судом встановлено, що надані до заяви копії документів не містять слів: "Згідно з оригіналом", назви посади особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, а також не містять дати засвідчення копії.

Відповідно до ч. 7 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Давіані" про забезпечення позову підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 139, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Давіані" заяву про забезпечення позову (вх.1308з-20 від 01.09.2020).

Ухвала набирає законної сили 01.09.2020 та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-257 ГПК України та з урахуванням п.4 розділу X "Прикінцеві положення", п.п.17.5 п.17 розділу XІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу складено (підписано) 01.09.2020.

Суддя І.О. Чистякова