ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" серпня 2020 р. Справа №909/412/20

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя Дубник О.П.

Суддів Гриців В.М.

Зварич О.В.

розглянувши апеляційну скаргу розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 №1 від 01.07.2020 (вх.№ 01-05/1970/20 від 10.07.2020)

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 12.06.2020 (повний текст ухвали складено 15.06.2020, суддя Фанда О.М.) про передачу справи за територіальною підсудністю

у справі № 909/412/20

за позовом: Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дискурс", м. Львів,

про стягнення суми 151 403,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 №1 від 01.07.2020 (вх.№ 01-05/1970/20 від 10.07.2020) на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 12.06.2020 про передачу справи № 909/412/20 за територіальною підсудністю.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2020 вказану справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді -доповідача) Дубник О.П., суддів Гриців В.М. та Зварич О.В.

Ухвалою суду від 15.07.2020 апеляційну скаргу Черепака Ігора Олеговича №1 від 01.07.2020 (вх.№ 01-05/1970/20 від 10.07.2020) на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 12.06.2020 про передачу справи № 909/412/20 за територіальною підсудністю залишено без руху.

На виконання вимог ухвали від 15.07.2020 апелянтом надіслано клопотання №2 від 10.08.2020 (вх. № 01-04/4660/20 від 11.08.2020) до якого долучено квитанцію про доплату судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених ст. 255 ГПК України.

Згідно з п.8 ч.1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про передачу справи на розгляд іншого суду.

Апелянт ОСОБА_1 вважає, що розгляд справи № 909/412/20 прямо стосується його прав, інтересів та обов`язків, оскільки 16.06.2020 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «Дискус», яке є відповідачем у справі № 909/412/20. А відтак, апелянт стверджує, що ухвала Господарського суду Івано-Франківської області від 12.06.2020 можу бути оскаржена ним у відповідності до вимог ч.2 ст.254 ГПК України.

Пунктом 3 частини першої статті 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Також, слід звернути увагу позицію викладену в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.01.2020 у справі № 925/1600/16, в якій зазначено, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності статтям 258, 259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги.

Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України.

Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі № 62/112.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі у ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, так як апелянт не повідомлявся про розгляд справи та не був залучений до участі у ній.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Враховуючи вищенаведене, колегія суду дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідає формі та змісту, які визначені статтею 258 ГПК України та подані матеріали є достатніми для відкриття апеляційного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 263 ГПК України учасники справи мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом апеляційної інстанції в ухвалі про відкриття апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 ГПК України позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 234, 262, 263 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Черепаки Ігора Олеговича №1 від 01.07.2020 (вх.№ 01-05/1970/20 від 10.07.2020) на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 12.06.2020 про передачу справи № 909/412/20 за територіальною підсудністю.

2. Призначити розгляд справи № 909/412/20 на 13 жовтня 2020 року на 15 год 00 хв у приміщенні Західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 81.

3. Учасникам провадження надати (надіслати) суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

4. Надіслати ухвалу учасникам справи.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.П.Дубник

Судді В.М.Гриців

О.В.Зварич