ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" серпня 2020 р. Cправа № 902/325/20

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича,

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О., за відсутності сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фізичної особи - підприємця Кравченка Віталія Васильовича ( АДРЕСА_1 )

до: Приватного підприємства "Гайсин-м`ясокомбінат" (вул. Плеханова, буд. 26 м. Гайсин, Вінницька область, 23700)

про стягнення 968709,76 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № б/н та дати (вх. № 314/20 від 06.04.2020) Фізичної особи - підприємця Кравченка Віталія Васильовича про стягнення з Приватного підприємства "Гайсин-м`ясокомбінат" суми основного боргу в розмірі 900 000,00 грн, інфляційних втрат у розмірі 35 957,48 грн, процентів річних у розмірі 32 752,28 грн та понесені позивачем судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на укладення з відповідачем в грудні 2018 року Договору поворотної фінансової допомоги, предметом якого була безпроцентна фінансова допомога в розмірі 900 000,00грн., яку відповідач повинен був повернути у строк до 30.12.2018 включно.

На виконання зобов`язань за Договором позивачем надано відповідачу поворотну фінансову допомогу у загальній сумі 900 000,00 грн. Проте, останнім зобов`язання по поверненню поворотної фінансової допомоги не виконане у вказаний строк, на претензію відповіді не надано.

З огляду на наведене позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача 900 000,00 грн - основного боргу, 35 957,48 грн - інфляційних втрат та 32 752,28 грн - 3 % річних.

Ухвалою суду від 08.04.2020 позов залишено без руху на підставі ст.174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків: 5 днів з дня вручення ухвали суду.

22.04.2020 до суду надійшов лист позивача на виконання ухвали суду від 08.04.2020.

Ухвалою суду від 23.04.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі № 902/325/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 21.05.2020.

Ухвалою суду від 21.05.2020 строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів, підготовче засідання відкладено на 26.06.2020.

Ухвалою суду від 26.06.2020 розгляд справи відкладено на 20.07.2020, зобов`язано учасників справи подати усі наявні у них докази, що стосуються предмету спору в даній справі. Встановлено учасникам справи строк для вчинення процесуальних дій до 16.07.2020.

17.07.2020 до суду надійшло клопотання б/н від 16.07.2020 за підписом представника відповідача - адвоката Люлик Р.І., в якому останній просить провести підготовче засідання по даній справі за відсутності відповідача та його представника, за результатами якого закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті, про що повідомити сторони. Неможливість своєї участі в судовому засіданні представник пояснює необхідністю його участі в іншому судовому процесі при розгляді кримінальної справи.

Щодо підстав відкладення підготовчого засідання за ухвалою суду від 26.06.2020, якою учасників зобов`язано подати усі наявні у них докази, що стосуються предмету спору в даній справі, представник позивача зауважує, що збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, а подання доказів та відзиву на позовну заяву є правом, а не обов`язком відповідача.

В судовому засіданні 20.07.2020 судом оголошено перерву в межах дня.

Після перерви судом з`ясовано, що позивачем до Загального відділу "Канцелярія" подано лист з додатками, а саме Договором поворотної фінансової допомоги і доказами його виконання та витяг з ЄДРЮОФОПтаГФ від 17.07.2020.

За наслідками судового засідання 20.07.2020 судом закрито підготовче провадження, призначено справу для судового розгляду по суті на 25.08.2020. При визначенні дати розгляду справи по суті судом враховано графік судових засідань та відпусток головуючого судді.

03.08.2020 до суду надійшло клопотання б/н від 03.08.2020 за підписом представника відповідача адвоката Люлик Р.І., в якому представник повідомляє по неможливість його участі в судовому засіданні 25.08.2020 та, з метою не затягування розгляду справи, надає свою згоду провести судове засідання у відсутність відповідача та його представника.

Додатково зазначає, що після ознайомлення з матеріалами справи ним з`ясовано про подання позивачем додаткових доказів в день проведення підготовчого засідання 20.07.2020. При цьому представник відповідача наголошує, що позивачем, в порушення ч. 9 ст. 80 ГПК України, не надано доказів надсилання таких доказів відповідачу, а тому просить суд не брати їх до уваги.

25.08.2020 на електронну адресу суду надійшло клопотання позивача від 25.08.2020, в якому останній просить проводити розгляд справи за його відсутності.

На визначену судом дату представники сторін не з`явились. Про час та місце розгляду справи учасники повідомлені належним чином, ухвалою суду від 20.07.2020.

Ознайомившись в судовому засіданні 25.08.2020 з клопотанням позивача, що надійшло на електронну адресу суду судом встановлено, що останнє не містить електронного цифрового підпису, тому, в силу приписів ч. 8 ст. 42 ГПК України, ст.7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" не є офіційним документом.

Враховуючи, що станом на дату проведення підготовчого засідання оригіналу вказаного клопотання в паперовій формі на адресу суду не надійшло, суд залишає його без розгляду.

Розглянувши клопотання представника відповідача б/н від 03.08.2020 в тій частині де останній просить суд не брати до уваги докази, що подані позивачем 20.07.2020 суд зазначає, що позивачем подано до суду оригінали Договору поворотної фінансової допомоги та квитанцій до прибуткових касових ордерів, належним чином засвідчені копії яких подано до разом з позовною заявою та містяться в матеріалах справи. Копію самої позовної заяви з додатками позивачем направлено на адресу відповідача з дотриманням положень ч. 1 ст. 172 ГПК України, і останній не заперечує факту її отримання. Відтак, означені докази не є додатковими чи новими доказами.

З огляду наведене посилання представника відповідача на ч.9 ст. 80 ГПК України є хибним, оскільки за змістом наведеної норми суд не бере до уваги докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копії іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи, або є публічно доступними.

При розгляді справи суд зважає що у визначений судом строк відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло, і останній, відповідно до пояснень його представника, не виявив бажання подати відзив.

За частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Розглядаючи дану справу, суд, з урахуванням ч. 2 ст. 11 ГПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" приймає до уваги припис ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплене право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

З урахуванням неявки представників сторін суд зважає на положення ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В порядку ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 25.08.2020 прийнято судове рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року між Приватним підприємством "Гайсин-м`ясокомбінат" (відповідач, за Договором Позичальник) та Фізичною особою - підприємцем Кравченко Віталієм Васильовичем (позивач, за Договором Позикодавець) укладено Договір поворотної фінансової допомоги (надалі Договір)

Згідно з предметом Договору Позичальник передає у власність Позикодавцю кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1 цього Договору (надалі іменується "поворотна фінансова допомога"), а Позичальник зобов`язується повернути поворотну фінансову допомогу у визначений цим Договором строк.

Поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 900 000,00 (дев`ятсот тисяч грн.00 коп.) без ПДВ. (п. 2.1. Договору)

Поворотна фінансова допомога надається частинами на вимогу Позичальника, на безоплатній основі, тобто плата за користування грошовими коштами не стягується. (п. 2.2. Договору)

Поворотна фінансова допомога надається шляхом внесення грошових коштів до каси Позичальника, або перерахування грошових коштів на поточний рахунок останнього з особового або іншого рахунку Позикодавця. (п. 2.3. Договору)

Поворотна фінансова допомога надається до 30.12.2018р. (п. 2.4. Договору)

Відповідно до п. 3.1. Договору, після закінчення строку, встановленого у п. 2.4. цього Договору Позичальник зобов`язується протягом 10 календарних днів повернути Позикодавцю поворотну фінансову допомогу.

Поворотна фінансова допомога повертається у готівковому та безготівковому порядку та вважається поверненою з часу зарахування коштів на рахунок Позикодавця. (п. 3.2. Договору)

Згідно з п. 4.1. Договору Сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань за даним Договором відповідно до чинного законодавства України.

Даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 30. 12.2018 року. Договір може бути скасовано за домовленістю сторін у порядку, передбаченому чинним законодавством. (п. 7.1. Договору).

Договір підписано позивачем та керівником відповідача і скріплено печатками ФОП Кравченко В.В. та ПП "Гайсин-м`ясокомбінат" .

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем надано відповідачу поворотну фінансову допомогу в обумовленому Договором розмірі шляхом внесення до каси відповідача 900 000,00 грн, в підтвердження чого в справі наявні засвідчені копії квитанцій до прибуткових касових ордерів № 71 від 11.12.2018 на суму 350 000,00 грн та № 179 від 13.12.2018 на суму 550 000,00 грн.

За доводами позивача відповідач, у визначений Договором термін не повернув суми поворотної фінансової допомоги, у зв`язку з чим на його адресу було направлено претензію № 3 від 28.01.2019. Проте, відповіді на претензію позивач не отримав.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів.

Таким чином виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (положення ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Здійснивши аналіз положень укладеного між сторонами Договору, судом встановлено, що такий за своєю правовою природою є договором позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Факт внесення позивачем до каси відповідача поворотної фінансової допомоги за Договором на загальну суму 900 000,00 грн. підтверджено документально, а саме наявними в матеріалах справи засвідченими копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів.

Частиною 1, 3 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 2.4. Договору сторонами погоджено строки повернення поворотної фінансової допомоги.

Згідно ст. ст. 525, ч. 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (положення ч. 1 ст. 612 ЦК України).

З огляду на те, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено факт передачі відповідачеві поворотної фінансової допомоги, судом встановлено невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором щодо повернення коштів у строк, встановлений у п. 2.4. Договору, заборгованість в розмірі 900 000,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку.

Поряд з цим, за порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивачем заявлено до стягнення 32 752,28 грн 3% річних та 35 957,48 грн інфляційних втрат.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання, згідно ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Дії відповідача є порушенням умов Договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Здійснюючи перевірку наданого позивачем розрахунку заявленої до стягнення суми інфляційних втрат, судом враховано, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

При цьому індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Вказана позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.08.2020 № 910/10225/18.

Суд встановив, що позивач невірно визначив період для обрахунку інфляційних втрат, оскільки здійснив нарахування на суму боргу 900 000,00 грн. починаючи з січня місяця, тобто з місяця, в якому виникла заборгованість, а не з наступного місяця.

За перерахунком суду, сума інфляційних втрат за прострочення відповідачем повернення грошових коштів становить 26 278,63 грн за період прострочення з лютого 2019 по лютий 2020 року.

За таких обставин, вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 35 957,48 грн підлягають частковому задоволенню на суму 26 278,63 грн.

Перевіривши нарахування 3% річних суд встановив, що останні обраховано в межах максимально можливого розміру за заявлений період (з 10.01.2019 по 27.03.2020), а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з положеннями статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Судом кожній стороні судом була надана розумна можливість, представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, прийняти участь у досліджені доказів, надати пояснення, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.

Як зазначалось вище, суд процесуальним законом позбавлений права на збирання доказів по справі з власної ініціативи, що було б порушенням рівності прав учасників судового процесу.

Згідно з ч.4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приймаючи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом обставини та зміст позовних вимог, суд вважає правомірними вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 900 000,00 грн основного боргу, 32 752,28грн. 3% річних та 26 278,63 грн інфляційних втрат. У стягненні 9 678,85 грн інфляційних втрат суд відмовляє.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Гайсин-м`ясокомбінат" (вул. Плеханова, буд. 26, м. Гайсин, Вінницька область, 23700, ) на користь Фізичної особи - підприємця Кравченко Віталія Васильовича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) 900 000 (дев`ятсот тисяч) грн 00 коп. - основного боргу; 26 278 (двадцять шість тисяч двісті сімдесят вісім) грн 63 коп. - інфляційних втрат; 32 752 (тридцять дві тисячі сімсот п`ятдесят дві) грн 28 коп. - 3% річних; та 14 385 (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят п`ять) грн 46 коп. - витрат зі сплати судового збору.

В решті позову відмовити.

Примірник рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-Західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 31 серпня 2020 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( АДРЕСА_1 )

3 - відповідачу (вул. Плеханова, буд. 26 м. Гайсин, Вінницька область, 23700)