ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

"04" вересня 2020 р. Cправа № 902/830/20

Суддя Господарського суду Вінницької області Матвійчук В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Виконавчого комітету Вінницької міської ради (вул. Соборна, буд. 59, м. Вінниця, 21060)

до: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 185 230,00 грн. та повернення орендованого приміщення

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № б/н та дати (вх. номер канц. суду 789/20 від 25.08.2020) Виконавчого комітету Вінницької міської ради з вимогами до ОСОБА_1 про:

- стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 185 230,00 грн на користь Виконавчого комітету Вінницької міської ради;

- зобов`язання ОСОБА_1 звільнити вбудовані приміщення площею 88,88 кв.м. (приміщення № 114, № 15, з урахуванням площ загального користування № 1,2, 16-18) першого поверху п`ятиповерхового будинку (літ. А) № 4, що розміщений по АДРЕСА_2 .

Правовими підставами звернення до суду позивача із вказаним позовом стало неналежне виконання ОСОБА_1 зобов`язань за Договором оренди приміщень /будівель, споруд/ № ДЖГ-106 від 02.06.2016 в частині своєчасного та повного внесення орендної плати.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2020, справу № 902/830/20 розподілено судді Тварковському А.А ..

Розпорядженням керівника апарату суду від 31.08.2020 № 01-28/184/2020, у зв`язку з перебуванням судді Тварковського А.А. з 26.08.2020 на лікуванні, з метою дотримання строків вирішення питання про прийняття, повернення, залишення без руху позову чи відмови у відкритті провадження, визначені ч. 1 ст. 176 ГПК України, в порядку п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу, п. 6 Порядку автоматизованого розподілу справ в Господарському суді Вінницької області, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 902/830/20.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2020, справу № 902/830/20 розподілено судді Матвійчуку В.В..

Дослідивши матеріали позовної заяви № б/н та дати (вх. номер канц. суду 790/20 від 25.08.2020) суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження за даним позовом, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 45 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Згідно із ч.ч. 1, 2, 3 ст. 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», місцевий суд є судом першої інстанції і здійснює правосуддя у порядку, встановленому процесуальним законом. Місцеві загальні суди розглядають цивільні, кримінальні, адміністративні справи, а також справи про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених процесуальним законом. Місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 20 Господарського процесуального кодексу України (яка визначає справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів) встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: (п.6 ч. 1 ст. 20) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці; (п. 15 ч. 1 ст. 20) інші справи у спорах, між суб`єктами господарювання.

Громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 Господарського кодексу України (частина перша статті 128 ГК України).

Як вбачається з позовної заяви, позивачем визначено відповідачем - фізичну особу ОСОБА_1 без статусу відповідача як фізичної особи-підприємця. Спірний Договір оренди приміщень /будівель, споруд/ № ДЖГ-106 від 02.06.2016 укладено з відповідачем ОСОБА_1 , саме як фізичною особою. Означений Договір, відповідно до п. 1.2 цього Договору, укладено для реконструкції під житлові потреби. В позовній заяві не зазначено та до матеріалів позову не долучено доказів в підтвердження того, що відповідач є суб`єктом господарювання.

Враховуючи вищевикладене, те, що позов заявлено до фізичної особи, яка не є підприємцем, даний спір за суб`єктним складом сторін, згідно ст. ст. 4, 20 ГПК України, не відноситься до юрисдикції господарського суду. Даний спір є приватноправовим і за суб`єктним складом сторін підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, та віднесений до юрисдикції місцевих загальних судів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження у справі № 902/830/20 слід відмовити у зв`язку із тим, що позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

Дійшовши вказаних вище висновків суд приймає до уваги те, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Стаття 6 Конвенції встановлює процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 р. у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 р. у справі "Наталія Михайленко проти України").

Крім того суд зауважує, що відповідно до п.3 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, для повернення сплаченого судового збору позивачу необхідно подати до суду відповідне клопотання.

Керуючись п.1 ч.1 ст.175, ст.ст. 232, 233, 234, 235, 240, 242, 243, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. У відкритті провадження у справі № 902/830/20 за позовом Виконавчого комітету Вінницької міської ради з вимогами до ОСОБА_1 про:

- стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 185 230,00 грн на користь Виконавчого комітету Вінницької міської ради;

- зобов`язання ОСОБА_1 звільнити вбудовані приміщення площею 88,88 кв.м. (приміщення № 114, № 15, з урахуванням площ загального користування № 1,2, 16-18) першого поверху п`ятиповерхового будинку (літ. А) № 4, що розміщений по АДРЕСА_2 відмовити.

2. Позовну заяву № б/н та дати (вх. номер канц. суду 789/20 від 25.08.2020) на 11 аркушах разом з матеріалами на 28 аркушах повернути позивачу.

3. Копію позовної заяви № б/н та дати (вх. номер канц. суду 789/20 від 25.08.2020) долучити до примірника ухвали, яка залишається в справі.

4. Копію ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (позивачу з матеріалами позовної заяви ).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 04.09.2020р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу ( АДРЕСА_3 )

3 - відповідачу ( АДРЕСА_1