СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2020 р. Справа № 917/404/20

Cхідний апеляційний господарський суд у складі суддів:

Головуючий (суддя-доповідач): Судді: Стойка О.В. Попков Д.О., Пушай В.І.
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Еріміді Ігоря Анатолійовича м.Кременчук, Полтавська область
на рішення господарського суду Полтавської області
від03.06.2020р.
у справі№ 917/404/20 (суддя Тимощенко О.М.)
за позовом: до відповідача: проФізичної особи-підприємця Еріміді Ігоря Анатолійовича м.Кременчук, Полтавська область Акціонерного товариства "Укрпошта" м.Київ в особі Полтавської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" м.Полтава стягнення 96 496, 80 грн.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року до Господарського суду Полтавської області звернулася Фізична особа-підприємець Еріміді Ігор Анатолійович (далі-Позивач) з позовом до Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Полтавської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (далі-Відповідач) про стягнення 96 496,80 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 03.06.2020р. у справі №917/404/20 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повній мірі, а також здійснити розподіл судових витрат.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, заявник апеляційної скарги зазначає, що:

- висновки суду першої інстанції в частині покладення на Позивача обов`язку доведення вини Відповідача за фактом не доставлення міжнародних поштових відправлень не ґрунтуються на вимогах Закону України "Про поштовий зв`язок" та актах Всесвітнього поштового союзу та умовах укладеного між сторонами Договору №08.1-721 від 29.03.2018 року;

- суд при прийнятті спірного рішення помилково ототожнив поняття "оголошена цінність" та "митна вартість" міжнародного поштового відправлення;

- Відповідачем в суді не було доведено факту того, що оголошена цінність міжнародної посилки не відповідала фактичній вартості речей, що пересилалися;

- суд неналежним чином дослідив надані Позивачем докази, що стало підставою звільнення Відповідача від відповідальності за втрату посилок.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2020р. у справі №917/404/20 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Еріміді Ігоря Анатолійовича м.Кременчук, Полтавська область на рішення господарського суду Полтавської області від 03.06.2020р. та встановлено строк учасникам справи для надання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи. Також було встановлено строк для подачі сторонами до Східного апеляційного господарського суду заяв та клопотань (з доказами надіслання їх копій іншим учасникам справи). Вказаною ухвалою також повідомлено учасників справи про розгляд апеляційної скарги без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) в світлі ч.10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до ст. 165 Господарського процесуального кодексу України Відповідач не скористався.

Будь-яких клопотань та заяв від учасників справи №917/404/20 до канцелярії Східного апеляційного господарського суду не надходило.

Згідно, вимогам ч.10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглядати такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Враховуючи положення ч.ч. 13,14 ст. 8 ГПК України, фіксація розгляду апеляційної скарги у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) не здійснюється.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду Полтавської області у справі №917/404/20 від 03.06.2020р. - скасуванню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи, встановлені наступні обставини:

- укладення 29.03.2018 року між сторонами Договору №08.1-721 про надання послуг з пересилання поштових відправлень за межі України (далі-Договір, а. с. 13-16), предметом якого є надання Відповідачем послуг поштового зв`язку Позивачу з пересилання поштових відправлень за межі України, а порядок та умови надання послуг з пересилання міжнародних поштових відправлень регулюються Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270 зі змінами (далі-Правила), Керівництвом з приймання міжнародних поштових відправлень 2007р., (далі-Керівництво) та Митним кодексом України від 13.03.2012 року № 4495-VI зі змінами та доповненнями;

- здійснення Позивачем міжнародного відправлення CV060133018UA від 20.02.2019 року у відділені поштового зв`язку Відповідача в м. Кременчук з оголошеною цінністю 50 000,00 грн., що підтверджується квитанцією та митною декларацією (копії наявні у матеріалах справи);

- здійснення Позивачем міжнародного відправлення CV060176265UA від 30.05.2019 року у відділені поштового зв`язку Відповідача в м. Кременчук з оголошеною цінністю 25 000,00 грн., що підтверджується квитанцією та митною декларацією (копії наявні у матеріалах справи);

- факт неотримання адресатами відправлень CV060133018UA та CV060176265UA, які були втрачені під час пересилання до Сполучених Штатів Америки;

- подання 29.07.2019 року Позивачем через онлайн сервіс Відповідача заявок з метою розшуку вищезазначених відправлень, двох онлайн-рекламацій по трек-номерам CV060133018UA (зареєстровано за номером 009) та CV060176265UA (зареєстровано за номером 013) з метою виплати відшкодування;

- повідомлення Позивача під час онлайн-листування з Відповідачем, що за його зверненням №009 щодо міжнародного відправлення CV060133018UA прийнято рішення про виплату відшкодування у розмірі 52 328,33 грн.; за зверненням №013 щодо міжнародного відправлення CV060176265UA прийнято рішення про виплату відшкодування у розмірі 26 884,21 грн. (розрахунки здійснені відповідно до актів Всесвітнього поштового союзу, роздруківка листування наявна у матеріалах справи);

- надіслання 18.10.2019 року Позивачем до Відповідача 2-х заяв про виплату сум відшкодування по міжнародним відправленням CV060133018UA та CV060176265UA на його рахунок (а. с. 33-34);

- повідомлення Відповідачем Позивача 13.11.2019 року в листі №261- В/№013-В про призупинення виплати за міжнародні поштові відправлення відповідно до п.2.9. ст. 23 Актів ВПС, згідно рішення Комітету з розгляду звернень щодо виплати відшкодування від 31.10.2019 року;

- здійснення 06.05.2019 року Позивачем у відділенні поштового зв`язку Відповідача м.Кременчук міжнародного відправлення CV060165863UA з оголошеною цінністю 15000,00 грн. до Німеччини (що підтверджується квитанцією, митною декларацією, копії яких наявні у матеріалах справи) та подальша його втрата під час пересилання до Німеччини, тобто неотримання вищезазначеного відправлення адресатом;

- подання 29.07.2019 року Позивачем з метою розшуку даного відправлення через онлайн сервіси Відповідача заявки про розшук міжнародного відправлення та онлайн-рекламації по трек-номеру CV060165863UA (зареєстровано за номером 029) з метою виплати відшкодування;

- невжиття жодних заходів Відповідачем щодо відшкодування та розшуку міжнародного відправлення CV060165863UA;

- направлення Позивачем претензій до Відповідача щодо виплати відшкодування за поштовими відправленнями CV060133018UA, CV060176265UA та CV060165863UA (копії претензій, додаткових претензій та доказів їх направлення наявні у матеріалах справи);

Наведені обставини сторонами не заперечуються.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовує неналежним виконанням Відповідачем умов Договору №08.1-721 від 29.03.2018 року та невідшкодування останнім вартості втрачених міжнародних відправлень CV060133018UA,CV060176265UA та CV060165863UA.

Розрахунок суми відшкодування Позивач здійснив, виходячи з оголошеної цінності поштових відправлень, вартості послуг поштового зв`язку та штрафу у розмірі 25% вартості цих послуг, з посиланням на ст. 18 Закону України "Про поштовий зв`язок".

Відповідач 15.05.2020р. надав до суду першої інстанції відзив на позов, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовної заяви Позивача. Зокрема, Відповідач заявив, що Позивачем було завищено вартість вкладення поштового відправлення і таким чином порушено вимоги п.58 Правил надання послуг поштового зв`язку (затверджених постановою КМУ від 05.03.2009 року № 270), а також вимоги зазначені у Всесвітній поштовій конвенції, зокрема ст. РП 129 Регламенту поштових посилок. Також Відповідач зазначив, що дії Позивача з завищення вартості вкладення поштового відправлення свідчать про вчинення ним злочину, передбаченого ст. 190 Кримінального кодексу України. Інші зазначені Позивачем фактичні обставини справи, а також правильність проведених розрахунків спірних сум, Відповідач не оспорював.

25.05.2020р. Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що викладені у відзиві Відповідача аргументи є безпідставними, оскільки Відповідач не заперечує факту втрати міжнародних відправлень CV060133018UA, CV060176265UA, CV060165863UA та їх недоставляння адресатам, а твердження щодо завищення оціночної вартості посилок з метою отримання компенсації, тобто шахрайський характер дій, базується на власних припущеннях представника Відповідача та жодними доказами не підтверджується.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновків про завищення Позивачем оголошеної вартості поштових відправлень, а також про недоведення ним вини Відповідача у втраті міжнародних поштових відправлень. Зазначений висновок суд обґрунтовував неспівпадінням сум оголошеної цінності відправлень з їх митної вартістю. Також судом було зазначено, що відповідно до змісту листа Відповідача від 25.02.2020 року № 33-Б-1090, наданого на запит адвоката Позивача - за повідомленням поштової служби США посилки були втрачені при пересиланні їх до адресатів, відправнику за згодою іноземної поштової служби найближчим часом буде виплачене належне відшкодування.

Колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно із ч.2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі-ЦКУ) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 ЦКУ визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України (далі-ГКУ) унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до ст. 901 ЦКУ визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 906 КЦУ, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, між сторонами 29.03.2018 року було укладено Договір про надання послуг з пересилання поштових відправлень за межі України №08.1.721 (далі-Договір) предметом якого, відповідно до п.1.1. є надання Відповідачем послуг поштового зв`язку Позивачу з пересилання поштових відправлень за межі України.

Як вбачається з матеріалів справи Позивач здійснив три відправлення, два з яких було відправлено до США - №CV060133018UA та №CV060176265UA та одне до Німеччини за №CV060165863UA. Відповідно до матеріалів справи всі вищезазначені відправлення не були доставлені адресатам, оскільки були втрачені. Дана обставина Відповідачем не заперечується та підтверджується наявним в матеріалах справи документами.

Відповідно ст. 610 ЦКУ порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦКУ).

Так, відповідно до п. 5.2 Договору, Відповідач несе відповідальність за прийняті поштові відправлення у відповідності до ст. 18 Закону України "Про поштовий зв`язок".

У своїй роботі Відповідач та його структурні підрозділи керуються Всесвітньою поштовою конвенцією, Статутом Всесвітнього поштового союзу, Регламентом поштової кореспонденції, Законом України "Про поштовий зв`язок", Правилами надання послуг поштового зв`язку, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року та внутрішніми нормативними актами складеними та прийнятими у відповідності до чинного законодавства.

Перелік нормативних актів, що регулюють порядок та умови надання послуг з пересилання міжнародних поштових відправлень також наведений в п. 2.1. розділу 2 Договору, де зазначено наступні документи: Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2019 року № 270 (далі-Привила), Керівництво з приймання міжнародних поштових відправлень 2007 року (далі-Керівництво), а також Митним кодексом України від 13.03.2012 року № 4495-VI зі змінами та доповненнями.

У відповідності зі ст. 1 Закону України "Про поштовий зв`язок" послуги поштового зв`язку - продукт діяльності оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів банківських операцій, спрямований на задоволення потреб користувачів. Оператор поштового зв`язку (оператор) - суб`єкт підприємницької діяльності, який в установленому законодавством порядку надає послуги поштового зв`язку.

На підставі ст. 3 Закону України "Про поштовий зв`язок" основними засадами діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, зокрема, є забезпечення надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості.

Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості (ч.2 ст.13 Закону України "Про поштовий зв`язок").

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року №270 (з наступними змінами і доповненнями), міжнародне поштове відправлення з оголошеною цінністю - міжнародне реєстроване поштове відправлення з вкладенням паперів, документів або інших предметів, оцінка вартості яких визначається відправником.

Приймання поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає в оформленні поштового відправлення, поштового переказу, що подаються для пересилання.

Згідно п. 10 Правил надання послуг поштового зв`язку - оператори поштового зв`язку, зокрема, зобов`язані забезпечувати: надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості відповідно до нормативно-правових актів, що регламентують діяльність операторів поштового зв`язку, умов договору; пересилання поштових відправлень, що не належать до універсальних послуг поштового зв`язку, поштових переказів у нормативні строки, встановлені ними самостійно згідно із законодавством.

Так, дійсно, відповідно до п. 125 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі встановлення перевіркою факту невиконання чи неналежного виконання оператором поштового зв`язку обов`язків з надання послуг поштового зв`язку щодо пересилання реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу відправникові/адресату не пізніше десяти днів з дня встановлення перевіркою такого факту в об`єкті поштового зв`язку за місцем приймання або вручення поштового відправлення, прийняття поштового переказу або виплати коштів за ним виплачується відшкодування у розмірі, визначеному законом

У відповідності до п. 129 Правил - оператор поштового зв`язку за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового зв`язку несе відповідальність перед користувачами послуг поштового зв`язку згідно із законом.

Пункт 12.2 Порядку та умов надання послуг з пересилання міжнародних поштових відправлень, розміщеного на офіційному сайті Відповідача дублює норми закону "Про поштовий зв`язок" та зазначає, що за втрату (пошкодження) міжнародних поштових відправлень і посилок оператори несуть відповідальність відповідно до вимог актів Всесвітнього поштового союзу та законодавства України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п. 13.1. розділу 13 вищезазначеного Порядку, у разі ненадання або неналежного надання послуг з пересилання реєстрованих міжнародних поштових відправлень відправник (адресат) має право протягом шести місяців, починаючи з наступного дня після подання відправлення для пересилання звернутися до АТ «Укрпошта» для наведення відповідної довідки або з вимогою про відшкодування завданих йому збитків (згідно із вимогами Актів Всесвітнього поштового союзу).

Пункт 13.6. розділу 13 Порядку передбачає, що за збитки, завдані внаслідок ненадання чи неналежного надання послуг з пересилання реєстрованих міжнародних поштових відправлень, АТ «Укрпошта» несе таку матеріальну відповідальність перед користувачем послуг поштового зв`язку (вимоги Актів Всесвітнього поштового союзу): на офіційному сайті Відповідача наведена таблиця в якій зазначені суми відшкодування залежно від певних критеріїв.

Відповідно до п. 13.7 Правил відшкодування повинно бути виплачене відправникові (адресатові) не пізніше трьох місяців, починаючи від дня, наступного за днем подання рекламації.

Так, Позивачем на адресу Відповідача були направлені відповідні заяви, а саме: заява по відправленню №CV060176265UA від 15.10.2019 року; заява по відправленню CV060133018UA від 18.10.2019 року; та заяву по відправленню №CV060165863UA від 06.11.2019 року, з вимогою перерахувати суми відшкодування по даним міжнародним відправленням. Але Відповідач 13.11.2019 року надав Позивачу відповідь, в якій зазначив, що згідно рішення комітету від 31.10.2019 року, виплати за міжнародні поштові відправлення були призупинені відповідно до п. 2.9 статті 23 Актів ВПС, яким передбачено звільнення країн-членів і призначених операторів від відповідальності.

На момент звернення Позивача до суду апеляційної інстанції матеріали справи не містять доказів відшкодування Відповідачем завданих Позивачу збитків.

Відповідно до ст. 5 Всесвітньої поштової конвенції поштове відправлення належить відправнику доти, доки воно не видано законному адресату, якщо тільки воно не було затримано відповідно до законодавства країни відправлення або призначення та у випадку застосування статті 18.2.1.1 чи 18.3 згідно із законодавством транзитної країни.

Відповідно до ч. 4 статті 23 Всесвітньої поштової конвенції, у випадку втрати, повної крадіжки чи повного пошкодження відправлення з оголошеною цінністю відправник має право на відшкодування, що відповідає, в принципі, сумі оголошеної цінності в СПЗ.

Відповідно до ч. 8 ст. 23 Всесвітньої поштової конвенції, якщо відшкодування необхідно сплатити за втрату, повну крадіжку або повне пошкодження рекомендованого відправлення, простої посилки чи відправлення з оголошеною цінністю, відправник або, залежно від випадку, адресат має право на відшкодування сплачених ним під час подання відправлення тарифів і зборів, за винятком рекомендованого або страхового збору.

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про поштовий зв`язок" визначено, що за втрату (пошкодження) міжнародних поштових відправлень і посилок оператори несуть відповідальність відповідно до вимог актів Всесвітнього поштового союзу та законодавства України, за невиплату міжнародних поштових переказів - відповідно до міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За повну втрату (пошкодження) вкладення посилки з оголошеною цінністю, листа або бандеролі з оголошеною цінністю - відшкодування в розмірі суми оголошеної цінності поштового відправлення, вартості послуг поштового зв`язку та штраф у розмірі 25 відсотків вартості цих послуг (п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про поштовий зв`язок").

Сторонами укладеного Договору відповідно до п. 1.1. є Позивач та Відповідач, жодних інших сторін в Договорі не зазначено.

На підставі вищезазначеного належним суб`єктом відповідальності за неналежне виконання послуг за Договором є саме Відповідач, у якого з Позивачем на підставі вищезазначеного договору виникли взаємні права та обов`язки, а не інші суб`єкти надання поштових послуг, зокрема - поштова служба США.

Також судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині покладення на Позивача обов`язку доводити наявність вини Відповідача у втраті міжнародних поштових відправлень. Дане твердження суду спростовується вище наведеними нормами чинного законодавства, якими обов`язок доведення наявності обставин, що зумовлюють звільнення Відповідача від відповідальності перед Позивачем за втрату поштового відправлення - покладений саме на Відповідача.

Саме на вчинення Позивачем шахрайських дій у вигляді завищення вартості поштових відправлень Відповідач посилається як на обставину, що звільняє його від відповідальності за втрачені поштові відправлення. У якості доказу зазначеного висновку, з яким погодився і суд першої інстанції, Відповідач посилався на неспіврозмірність суми оголошеної цінності та митної вартості відправлення, які були визначені Позивачем.

Інших доказів цієї обставини, або інших заперечень проти позовних вимог, зокрема, щодо їх розрахунку - Відповідач не наводить.

Відповідно до п. 58 Правил надання послуг поштового зв`язку, сума оголошеної цінності міжнародного поштового відправлення не повинна перевищувати фактичної вартості вкладення та суми, визначеної у Керівництві з приймання міжнародних поштових відправлень.

Аналогічна вимога міститься у Всесвітньої поштової конвенції, а саме в ст. PП 29 Регламенту поштових посилок: "оголошена цінність не може перевищувати дійсну вартість вкладення носилки, проте дозволяється оголошувати тільки частину цієї вартості". Вказаним регламентом передбачено, що "будь-яке неправдиве оголошення цінності, що перевищує дійсну вартість посилки, переслідується в судовому порядку, передбаченому законодавством країни подачі."

Відповідно до статті 49 Митного Кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Статтею 50 Митного Кодексу передбачено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно ст. 51 Митного Кодексу України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного Кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

З матеріалі справи вбачається, що у митних деклараціях до поштових відправлень СV060133018UA, CV060176265UA, та CV060165863UA (копії наявні у матеріалах справи, а.с. 22-30), Позивач вказав наступне :

- у митнійдекларації до відправлення CV060133018UA у розділі митна вартість вказана загальна вартість 1 200,00 грн., а у розділі оголошена цінність 50 000,00 грн (1 326,23 грн. СПЗ);

- у митній декларації до відправлення CV060176265UA у розділі митна вартість вказана загальна вартість 1 800,00 грн., а у розділі оголошена цінність 25 000,00 гри (679,77 грн. СПЗ);

- у митній декларації до відправлення CV060165863UA у розділі митна вартість вказана загальна вартість 1 200,00 грн., а у розділі оголошена цінність 15 000,00 грн (409,56 грн. СПЗ).

Матеріали справи свідчать, що Позивач зазначає різну вартість своїх відправлень задля митного контролю та поштового відправлення. Але судом було помилково ототожнено поняття "митна вартість" і "оголошена цінність" міжнародного поштового відправлення.

Факт зазначення різної митної вартості та оголошеної цінності не є беззаперечним фактом того, що дійсна вартість є завищеною, в той час, як Відповідач не надав доказів на підтвердження факту того, шо оголошена цінність міжнародної посилки не відповідає фактичній вартості посилок.

Частиною 6 ст. 18 Закону України "Про поштовий зв`язок" визначено, що оператор не несе матеріальної відповідальності за поштові відправлення, якщо: поштове відправлення на підставі закону підлягає вилученню, конфіскації або знищенню; втрата або пошкодження вкладення поштового відправлення сталися внаслідок дії непереборної сили (землетрус, ураган, повінь тощо); нестача або пошкодження вкладення поштового відправлення сталися внаслідок порушення відправником встановлених законодавством України правил щодо обмежень у пересиланні предметів та речей; поштове відправлення (поштовий переказ) видано (виплачено) адресату під розписку про одержання; заяву про розшук поштового відправлення (поштового переказу) подано до об`єкта поштового зв`язку після шести місяців з дня приймання; поштове відправлення з оголошеною цінністю, прямий контейнер були прийняті від відправника закритими, оболонка поштового відправлення або сам контейнер, печатка чи пломба відправника не пошкоджені, а маса поштового відправлення або прямого контейнера відповідає масі, визначеній під час його приймання до пересилання.

Відповідальність призначених операторів та відшкодування визначені у статті 24 Конвенції. Пунктом 2.9 ст.24 Всесвітньої поштової конвенції Актів ВПС, країни - члени ВПС та призначені оператори не несуть відповідальності за поштові відправлення, якщо в діях відправника вбачаються елементи шахрайства з метою отримання компенсації.

Будь-яких доказів того, що Позивачем вчинено відповідне правопорушення у сфері митного оформлення товарів, або факту вчинення Позивачем відповідних шахрайських дій, що призвело до завищення ним вартості поштових відправлень, Відповідачем надано не було.

Діюче законодавство у сфері надання послуг міжнародних поштових відправлень не передбачає звільнення поштових операторів від відповідальності за втрату поштового відправлення через не збігання суми оголошеної цінності та митної вартості товару.

Крім того, про неспіврозмірність зазначених сум було відомо Відповідачу при прийнятті спірних відправлень, але останній не відмовився від їх прийняття, погодившись із розміром оголошеної цінності, використовуючи її при розрахунку вартості поштових послуг.

Сам факт звернення Відповідача до правоохоронних органів із заявою щодо вчинення Позивачем злочинних дій не є доказом вчинення останнім таких дій в силу ст. 62 Конституції України.

Отже висновок суду в частині завищення оголошеної вартості поштових відправлень Позивачем, а також посилання суду на його суперечливу поведінку та порушення принципу добросовісності при визначенні вартості поштових відправлень, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства та матеріалах справи.

Також судова колегія зазначає, що суд першої інстанції жодним чином не дослідив позовні вимоги в частині відшкодування вартості міжнародного відправлення CV060165863UA з оголошеною цінністю 15000,00 грн., яке було відправлене до Німеччини, обмежившись дослідженням поштових відправлень СV060133018UA та CV060176265UА.

Судова колегія звертає увагу на те, що в матеріалах справи не міститься документів, які б підтверджували факт здійснення належного відшкодування Позивачу грошових коштів за втрачені міжнародні посилки СV060133018UA та CV060176265UA у відповідності до листа від 25.02.2020 року за № 33-Б-1090.

За таких обставин позовні вимоги Позивача про стягнення грошових коштів у якості відшкодування за втрачені поштові відправлення підлягають задоволенню. Позивач здійснив розрахунок сум відшкодування на загальну суму 96 496, 80 грн. з якої: 53 222, 91грн. в якості відшкодування за міжнародне поштове відправлення СV060133018UA, 27 388, 61грн. в якості відшкодування за міжнародне поштове відправлення CV060176265UА, 15 885, 28 грн. в якості відшкодування за поштове відправлення CV060165863UA. При визначенні цих сум Позивач використовував складення сум оголошеної цінності кожного відправлення, вартості поштових послуг, а також штраф 25% такої вартості, що передбачено вимогами ст. 18 Закону України "Про поштовий зв`язок". Даний розрахунок Відповідачем спростовано не було, відповідного контррозрахунку останнім також не надано.

На підставі вище зазначеного судова колегія вважає, що наданий Позивачем розрахунок суми відшкодування є вірним, та таким, що відповідає нормам чинного законодавства, а саме ст. 18 Закону України "Про поштовий зв`язок".

Отже, позовні вимоги Позивача про стягнення суми відшкодування в розмірі 96 496, 80 грн. з якої: 53 222, 91грн. в якості відшкодування за міжнародне поштове відправлення СV060133018UA, 27 388, 61грн. в якості відшкодування за міжнародне поштове відправлення CV060176265UА, 15 885, 28 грн. в якості відшкодування за поштове відправлення CV060165863UA є законними та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Еріміді Ігоря Анатолійовича, м.Кременчук підлягає задоволенню, рішення господарського суду Полтавської області від 03.06.2020р. № 917/404/20 про відмову у задоволенні позовних вимог підлягає скасуванню на підставі п.п. 1,3, ст. 277 ГПК України через нез`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

У справі слід прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, стягнути з Відповідача на користь Позивача 96 496, 80 грн. у якості відшкодування за втрачені поштові відправлення, а також 2102,00 грн. сплаченого Позивачем судового збору за подання позовної заяви.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають віднесенню на Відповідача.

Виходячи з фактично понесених судових витрат, з Відповідача на користь Позивача слід стягнути 3153,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Еріміді Ігоря Анатолійовича м.Кременчук, Полтавська область - задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 03.06.2020р. у справі №917/404/20 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Еріміді Ігоря Анатолійовича м.Кременчук, Полтавська область до Акціонерного товариства "Укрпошта" м.Київ в особі Полтавської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" м.Полтава - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укрпошта" (, адреса: 01001, м.Київ, вулиця Хрещатик, будинок 22) в особі Полтавської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" (код ЄДРПОУ ВП: 21061678, адреса: 36000, Полтавська область, м.Полтава, Октябрський район, вулиця 1100-річчя Полтави, будинок 2) на користь Фізичної особи-підприємця Еріміді Ігоря Анатолійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) 96 496, 80 грн (дев`яносто шість тисяч чотириста дев`яносто шість гривень вісімдесят копійок), за втрачені міжнародні поштові відправлення №СV060133018UA, №CV060176265UА, та №CV060165863UA.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укрпошта" (, адреса: 01001, м.Київ, вулиця Хрещатик, будинок 22) в особі Полтавської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" ( код ЄДРПОУ ВП: 21061678, адреса: 36000, Полтавська область, м.Полтава, Октябрський район, вулиця 1100-річчя Полтави, будинок 2) на користь Фізичної особи-підприємця Еріміді Ігоря Анатолійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання позовної заяви до суду першої інстанції в сумі 2102,00грн.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції слід покласти на Акціонерне товариство "Укрпошта" (, адреса: 01001, м.Київ, вулиця Хрещатик, будинок 22) в особі Полтавської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" ( код ЄДРПОУ ВП: 21061678, адреса: 36000, Полтавська область, м.Полтава, Октябрський район, вулиця 1100-річчя Полтави, будинок 2).

Стягнути з Акціонерного товариства "Укрпошта" (, адреса: 01001, м.Київ, вулиця Хрещатик, будинок 22) в особі Полтавської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта" ( код ЄДРПОУ ВП: 21061678, адреса: 36000, Полтавська область, м.Полтава, Октябрський район, вулиця 1100-річчя Полтави, будинок 2) на користь Фізичної особи-підприємця Еріміді Ігоря Анатолійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 3153,00грн.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 03.09.2020

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Д.О. Попков

Суддя В.І. Пушай