УХВАЛА

28.08.2020Справа № 910/10760/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі

За позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія"

про визнання недійсним рішення та скасування реєстраційних записів

Представники: без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати недійсними письмові рішення Компанії "Залік Холдінгс ЛТД" оформлене 29.03.2020 стосовно продажу частки у сумі 20 000, 00 грн, що дорівнює 100 % від загального розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія";

- скасувати реєстраційний запис від 13.04.2020 № 0026776, внесений приватним нотаріусом Тишко Іриною Олександрівною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну складу або інформації про засновників;

- скасувати реєстраційний запис від 14.04.2020 № 1026776, внесений приватним нотаріусом Тишко Іриною Олександрівною до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про зміну скороченого найменування, зміну органу управління, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав позивача, як кінцевого бенефіціарного власника активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" на володіння та користування активами товариства, впливу на формування складу, а також права на вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності товариства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.07.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Встановлено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви.

06.08.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивач просить суд пункт 1 прохальної частини позовної заяви від 09.06.2020 розглядати в наступній редакції: визнати недійсними письмові рішення Компанії "Залік Холдінгс ЛТД" оформлене 29.03.2020 стосовно продажу частки у сумі 20 000, 00 грн, що дорівнює 100 % від загального розміру статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 24.09.2020. Зокрема, зобов`язано Подільську районну в місті Києві державну адміністрацію у строк до 22.09.2020 надати суду матеріали реєстраційної справи Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія".

Крім того, дослідивши письмові пояснення позивача, суд розцінив подані пояснення, як уточнення редакції пункту 1 прохальної частини позовної заяви, відповідно визнав їх такими, що відповідають вимогам ст. 46 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з чим прийняв їх до розгляду та розглядає позовні вимоги з урахуванням редакції пункту 1 прохальної частини викладеної в письмових пояснення позивача від 06.08.2020, при цьому суд відзначив, що у даному випадку предмет позову не змінився, позивачем лише уточнено редакцію пункту 1 прохальної частини позовної заяви.

26.08.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони Компанії «Дікейекс ЛТД» відступати, передавати, відчужувати в будь-який спосіб корпоративні права на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія"; заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" здійснювати дії по реєстрації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань будь-яких змін, пов`язаних зі зміною засновників (учасників), розміру статутного капіталу, зміною інформації про бенефіціарів, зміною інших відомостей про Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань.

Заява обгрунтована тим, що позивача було протиправно позбавлено корпоративних прав, шляхом відчуження частки та проведення реєстраційних записів щодо зміни засновників та бенефіціарів у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія", а відтак, на думку позивача, відповідач не позбавлений можливості здійснювати подальші протиправні дії по відчуженню (відступленню) набутих прав з внесенням змін до державного реєстру.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1-2 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд відзначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони Компанії «Дікейекс ЛТД» відступати, передавати, відчужувати в будь-який спосіб корпоративні права на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" здійснювати дії по реєстрації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань будь-яких змін, пов`язаних зі зміною засновників (учасників), розміру статутного капіталу, зміною інформації про бенефіціарів, зміною інших відомостей про Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія", що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань, призведе до неможливості виконання прийнятого в майбутньому рішення у даній справі.

При цьому, ОСОБА_1 не надано жодних доказів вчинення Компанією «Дікейекс ЛТД» дій направлених на відчуження в будь-який спосіб корпоративних прав на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія", як і не надано доказів вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія" дій по реєстрації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, громадських формувань будь-яких змін, пов`язаних зі зміною засновників (учасників), розміру статутного капіталу, зміною інформації про бенефіціарів, зміною інших відомостей про Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія".

Таким чином, за висновком суду, позивач лише формально посилається на неможливість виконання рішення суду в майбутньому і не наводить жодного обґрунтування наявності правових підстав (з посиланням на відповідні докази) для застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення дій.

Крім того, суд зазначає, заходи забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співрозмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Водночас, вимагаючи заборонити Компанії «Дікейекс ЛТД» відступати, передавати, відчужувати в будь-який спосіб корпоративні права на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетично-інвестиційна компанія", позивачем не було в установленому законом порядку доведено співрозмірності запропонованих ним заходів забезпечення позову із його позовними вимогами.

При цьому, суд зазначає, що Компанія «Дікейекс ЛТД» не є учасниками даної справи, не визначена позивачем у якості відповідача у даній справі.

Таким чином, припущення позивача про неможливість виконання прийнятого в подальшому судового рішення, у разі задоволення позовних вимог, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, а тому заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки заявником не було надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд визнає подану заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 28.08.2020.

Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.