ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01 вересня 2020 року Справа № 903/330/18

За заявою ОСОБА_1

про грошові вимоги до боржника

по справі №903/330/18

за заявою Головного управління ДФС у Волинській області

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юван", с.Зміїнець, Луцький район

про банкрутство

суддя Шум М. С.

секретар с/з Вижовець М. О.

Представники сторін:

від заявника: н/з

ліквідатор: н/з

встановив: ухвалою Господарського суду Волинської області від 12.06.2018 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Юван», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Юван», введено процедуру розпорядження майном боржника - ТОВ «Юван» строком на сто п`ятнадцять календарних днів до 05.10.2018, розпорядником майна ТОВ "Юван" призначено Ріжніва Михайла Івановича.

Ухвалою суду від 14.08.2018 затверджено реєстр вимог кредиторів боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Юван»:

- Головне управління ДФС у Волинській області в сумі 3 881 293,02 грн. (3 863 673,02 грн. - вимоги третьої черги, 17 620,00 грн. - вимоги першої черги);

- Публічне акціонерне товариство «Кредобанк» на загальну суму 893 677,38 грн. (3 524,00 грн. - вимоги першої черги; 890 153,30 грн. - позачергово).

Постановою суду від 30.10.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Юван» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців до 30.10.2019. Ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Юван» призначено арбітражного керуючого Темчишина Володимира Петровича.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу визнати такими, що втратили чинність: Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., N 31, ст. 441).

Частиною 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу. Реалізація майна боржника здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу, крім майна боржника, оголошення про продаж якого опубліковане до дня введення в дію цього Кодексу. У разі не продажу такого майна його подальша реалізація здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Відтак, подальша процедура банкрутства ТзОВ «Юван» регулюється Кодексом України з процедур банкрутства.

17.08.2020 через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 з грошовими вимогами до боржника на суму 229 898 грн. 63 коп. в тому числі 100 000 грн. 00 коп. основного боргу, 106 400 грн. 00 коп. втрат від інфляції, 23 498 грн. 63 коп. процентів річних.

Ухвалою суду від 18.08.2020 відповідна заява прийнята та призначена до розгляду на 01.09.2020.

Ліквідатор банкрута у відзиві від 27.08.2020 №67 визнає грошові вимоги ОСОБА_1 на суму основного боргу в розмірі 100 000 грн. 00 коп., в частині нарахованих втрат від інфляції та процентів річних грошові вимоги не визнає, оскільки передбачені ст. 625 ЦК України компенсаційні витрати передбачені за невиконання грошового зобов`язання, проте зобов`язання банкрута перед заявником носять немайновий характер.

Представник заявника в заяві від 31.08.2020 просить судове засідання проводити без його участі, вимоги заяви кредитора ОСОБА_1 до боржника підтримує.

Обґрунтовуючи суму основної заборгованості представник заявника зазначає, що 02.06.2008 між ОСОБА_1 та ТзОВ «Юван» укладено договір №03/06-08 про дольову участь в будівництві житла, відповідно до п. 1.2 якого банкрут зобов`язувався побудувати з власних матеріалів і передати житло, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (вул. Васильківська, 4) у с.Зміїнець Луцького району Волинської області (житловий квартал «Агора»). Розрахункова попередня вартість передбаченого договором житла складає 249 415 грн. 00 коп. (п. 3.2 договору) Строк закінчення будівництва - 4 квартал2010 року (п. 4.1 договору).

На виконання умов договору заявник повністю сплатив кошти, що підтверджується меморіальними ордерами на суму 100 000 грн. 00 коп. та 150 000 грн. 00 коп. До матеріалів заяви долучено меморіальний ордер від 05.06.2008 на суму 100 000 грн. 00 коп.

Проте, ТзОВ «Юван» своїх зобов`язань за договором не виконав, будинок не добудував, квартиру у власність заявника не передав.

У заяві кредитор заявляє до боржника грошові вимоги лише у частині сплачених 100 000 грн. 00 коп. та відповідно, в частині нарахованих на цю суму втрат від інфляції та процентів річних з посиланням на ст. 625 ЦК України.

При цьому, згідно з наданими суду розрахунками період нарахування компенсаційних втрат становить з 01.01.2011 (оскільки термін закінчення будівництва - 4 квартал 2010 року) по 30.10.2018 (постанова про визнання боржника банкрутом винесена судом 30.10.2018).

Як нормативне обґрунтування заяви з грошовими вимогами до боржника зазначено ч.ч. 4, 6 ст. 45 КУзПБ, ст. 625 ЦК України.

Норми матеріального права в обґрунтування грошової вимоги в частині основного боргу в розмірі 100 000 грн. 00 коп. в заяві не зазначено

Пунктом 1 ст. 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до п. 3 ст. 45 КУзПБ заява кредитора має містити, зокрема, виклад обставин, підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування.

Відповідно до п.п. 4,5 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.01.2019 №916/4644/15 зазначила, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності (стаття 9 Закону України «Про інвестиційну діяльність»).

Інвестиційний договір, як окремий вид цивільно-правових договорів може містити положення різних видів цивільно-правових договорів залежно від предмету та цілей інвестування (договору про спільну діяльність, капітального будівництва, кредитування, купівлі-продажу, довірчого управління майном). Відтак, зазначений договір передбачає як грошові, так майнові права (обов`язки) сторін договору.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що правова природа інвестиційного договору поєднує положення низки різних договорів, передбачених ЦК України, а отже інвестиційний договір може бути підставою виникнення у його сторін також грошових зобов`язань.

Як зазначає, заявник, його грошові вимоги обґрунтовані невиконанням ТзОВ «Юван» договору №03/06-08 про дольову участь в будівництві від 02.06.2008 в частині своєчасного закінчення будівництва, до включення в реєстр вимог кредиторів заявляє часткову суму в розмірі 100 000 грн. 00 коп., втрати від інфляції та 3% річних нараховує, починаю з 01.01.2011.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне розгляд справи відкласти та зобов`язати заявника надати суду додаткове обґрунтування заяви з грошовими вимогами з посиланням на норми матеріального права в частині заявленої суми основного боргу та нормативного обґрунтування нарахування компенсаційних витрат на підставі ст. 625 ЦК України в цілому, та періоду такого нарахування, зокрема.

Керуючись ст. 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 ГПК України,

ухвалив:

1. Розгляд заяви відкласти на "15" вересня 2020 р. на 10:45 год.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Волинської області (м.Луцьк, пр. Волі, 54а) в залі судових засідань № 210.

2. Зобов`язати заявника до наступного судового засідання надати суду додаткове обґрунтування заяви з грошовими вимогами з посиланням на норми матеріального права в частині заявленої суми основного боргу та нарахування компенсаційних витрат на підставі ст. 625 ЦК України, зокрема періоду такого нарахування.

Ухвала господарського суду у справі про банкрутство набирає законної сили в порядку п.4 ст. 9 КУзПБ

Ухвала суду підписана 04.09.2020.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя М. С. Шум