СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" серпня 2020 р. Справа № 913/475/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Сіверін В.І. , суддя Терещенко О.І.

при секретарі Мальченко О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Дядько Г.П.

1-го відповідача - не з`явився

2-го відповідача - не з`явився

третьої особи - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу КП "Лисичанськтепломережа" (вх.№1905Л/1) на ухвалу господарського суду Луганської області від 16.07.2020 у справі № 913/475/18, повний текст якої складено та підписано у приміщенні господарського суду Луганської області 16.07.2020 суддею Тацій О.В.

за позовом КП "Лисичанськтепломережа" (вул. Тепла, 17, м. Лисичанськ, Луганська область, 93113, ідентифікаційний код 13401321)

до 1. Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича (пр. Леніна, 102/78, м. Лисичанськ, Луганська область, 93113).

2. Лисичанської міської ради Луганської області (Луганська область, м. Лисичанськ, вул. ім. М. Грушевського, буд. 7, ідентифікаційний код 26522196),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ЛКСП Лисичанськводоканал (93106, Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. ім. В. Сосюри, 168, ідентифікаційний код 03339851),

про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови №210 від 12.06.2018 року "Про проведення перевірки фінансово - господарської діяльності ЛКСП "Лисичанськводоканал" та КП "Лисичанськтепломережа"

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство "Лисичанськтепломережа" звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови №210 від 12.06.2018 "Про проведення перевірки фінансово - господарської діяльності ЛКСП "Лисичанськводоканал" та КП "Лисичанськтепломережа".

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що розпорядження Лисичанського міського голови №210 від 12.06.2018 року "Про проведення перевірки фінансово - господарської діяльності ЛКСП "Лисичанськводоканал" та КП "Лисичанськтепломережа" є протиправним, винесенним з порушенням норм діючого законодавства з огляду на те, що вимоги органів місцевого самоврядування або їх посадових та службових осіб про надання первинних бухгалтерських документів, інших документів фінансово-господарської діяльності є дублюванням функцій відповідних органів державної влади, які наділені повноваженнями проводити подібні перевірки. При цьому, ні органами місцевого самоврядування, ні їх посадовцям таких повноважень ані Конституцію України, ані Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" та прийнятими відповідно до нього підзаконними актами не надано.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 05.12.2018 року закрито провадження у справі №913/475/18 за позовом КП "Лисичанськтепломережа" до Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови №210 від 12.06.2018 "Про проведення перевірки фінансово - господарської діяльності ЛКСП "Лисичанськводоканал" та КП "Лисичанськтепломережа" на підставі п.1 ч.1, ч.4 ст.231 ГПК України у зв`язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.06.2020 року апеляційну скаргу Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича на ухвалу господарського суду Луганської області від 05.12.2018 у справі №913/475/18 задоволено. Апеляційну скаргу КП "Лисичанськтепломережа" на ухвалу господарського суду Луганської області від 05.12.2018 у справі №913/475/18 задоволено.Ухвалу господарського суду Луганської області від 05.12.2018 у справі № 913/475/18 скасовано. Справу № 913/475/18 передано на розгляд до господарського суду Луганської області.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.06.2020, зокрема, прийнято до розгляду справу №913/475/18 задоволено заяву ЛКСП "Лисичанськводоканал" та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ЛКСП Лисичанськводоканал (93106, Луганська обл., м. Лисичанськ, вул. ім. В. Сосюри, 168, ідентифікаційний код 03339851).

Ухвалою господарського суду Луганської області від 16.07.2020 у справі № 913/475/18 провадження у справі № 913/475/18 за позовом КП "Лисичанськтепломережа" до Лисичанського міського голови Шиліна Сергія Івановича, Лисичанської міської ради Луганської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ЛКСП Лисичанськводоканал, про визнання протиправним та скасування розпорядження міського голови №210 від 12.06.2018 "Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП "Лисичанськводоканал" та КП "Лисичанськтепломережа" - закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

КП "Лисичанськтепломережа" із зазначеною ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що даною ухвалою порушено право позивача на ефективний засіб правового захисту в національному судовому органі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.08.2020, зокрема, відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Учасникам справи встановлено строк для подання відзивів. Призначено справу до розгляду на 26.08.2020.

Представники відповідачів та третьої особи в призначене судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать відомості з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта»

Крім того, відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, встановлений ст. 273 ГПК України, а саме, 30 днів з дня відкриття апеляційного провадження, а також те, що учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності зазначених представників.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, тобто за непідвідомчістю.

Колегія суддів, оцінюючи спірні правовідносини і встановлені по справі факти, також вважає, що провадження у справі повинно бути закрито, але з іншої підстави, аніж зазначено в ухвалі місцевого господарського суду, а саме на підставі п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України. .

Як вбачається з матеріалів справи, статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу приписів ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю.

Засади організації та діяльності, правовий статус і відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції чинній на момент видачі міським головою розпорядження №210 від 12.06.2018 року), сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ч. 1 ст. 78 ГК України, комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.

Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Пунктом 1.3 Статуту КП "Лисичанськтепломережа", затвердженого наказом управління власності Лисичанської міської ради від 10.05.2018 року №67, визначено, що засновником підприємства є Лисичанська міська рада Луганської області (власник).

Підприємство є унітарним комунальним підприємством і має організаційно-правову форму комунального підприємства.

Власником підприємства є Лисичанська міська рада Луганської області (п.п. 3.1, 3.2 Статуту).

У відповідності до ч.ч. 1-2 ст. 65 ГК України, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу.

Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Згідно п. 6.1 Статуту, управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і принципів самоврядування трудового колективу.

За ч. 3 ст. 65 ГК України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) безпосередньо або через уповноважені органи чи наглядова рада такого підприємства (у разі її утворення) призначає (обирає) керівника підприємства, який є підзвітним власнику, його уповноваженому органу чи наглядовій раді.

Так, відповідно до п. 6.5 Статуту, для керівництва господарською діяльністю підприємства міський голова своїм розпорядженням призначає керівника (директора) підприємства. З директором міський голова укладає контракт.

У передбаченому законом та статутом порядку між Лисичанським міським головою Шиліним С.В. та Панаітом А.В. було укладено контракт с керівником підприємства, яке знаходиться в комунальній власності Лисичанської міської ради, від 12.12.2015 року, за яким Панаіт А.В. призначено на посаду директора КП "Лисичанськтепломережа".

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Контроль за фінансово-господарською діяльністю підприємства здійснюється відповідно до чинного законодавства України (п. 7.7 Статуту).

Згідно положень ч. 1 ст. 12 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

За приписами п.п. 1 та 20 ч. 4 ст. 42 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади, а також видає розпорядження у межах своїх повноважень.

В силу п. 2.4.1 Статуту міський голова Лисичанської міської ради Луганської області наділений правом здійснення контролю за діяльністю КП "Лисичанськтепломережа".

Так, розпорядженням міського голови Лисичанської міської ради "Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП "Лисичанськводоканал" та КП "Лисичанськтепломережа" №210 від 12.06.2018, зокрема, вирішено провести перевірку фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2016 по 31.05.2018 в ЛКСП "Лисичанськводоканал" та КП "Лисичанськтепломережа", а також створити комісію з проведення даної перевірки у відповідному складі.

Підставою для видання вказаного розпорядження стало звернення депутатів Лисичанської міської ради від 02.05.2018 за вхід №2603/01-33, в якому висловлено прохання розпочати службові розслідування за фактами несвоєчасного розрахунку за спожиті енергоносії та утворення заборгованостей по КП "Лисичанськводоканал" та КП "Лисичанськтепломережа", всебічно дослідити викладені вище факти та обставини.

Разом з тим, розпорядженням міського голови Лисичанської міської ради "Про внесення змін до розпорядження міського голови від 12.06.2018 №210 "Про проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП "Лисичанськводоканал" та КП "Лисичанськтепломережа" №222 від 21.06.2018, зокрема, внесено зміни до п. 1 розпорядження міського голови №210 від 12.06.2018 та викладено його в наступній редакції:

"Провести перевірку фінансово-господарської діяльності ЛКСП "Лисичанськводоканал" та КП "Лисичанськтепломережа" за період з 01.01.2016 по 31.05.2018. Комісії забезпечити проведення перевірки терміном з 22.06.2018 по 31.07.2018."

Тобто, даним розпорядження міського голови №222 від 21.06.2018 визначено конкретний період проведення перевірки комісією у відповідному складі.

Крім того, слід відзначити, що розпорядженнями міського голови №222 від 21.06.2018, №254 від 05.07.2018 та №256 від 10.07.2018 було внесено зміни до розпорядження №210 від 12.06.2018 щодо зміни складу комісії з проведення перевірки фінансово-господарської діяльності ЛКСП "Лисичанськводоканал" та КП "Лисичанськтепломережа".

Отже, міський голова Лисичанської міської ради Луганської області видав оскаржуване розпорядження №210 від 12.06.2018 року для проведення перевірки фінансово-господарської діяльності підприємств, у тому числі КП "Лисичанськтепломережа", здійснюючи контроль за діяльністю останнього як підприємства, створеного на базі комунального майна.

Такий же висновок щодо виниклих на підставі вказаного розпорядження міського голови правовідносин зробила і Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.02.2020 у справі № 1240/1981/18.

У свою чергу слід відзначити, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджували б факт проведення перевірки на підставі розпорядження міського голови №210 від 12.06.2018 та свідчили б про настання для позивача певних негативних наслідків, в результаті чого б мало місце порушення прав останнього.

А тому, зважаючи на відсутність у суду відомостей про наявність факту порушення прав позивача внаслідок видання відповідачем оскаржуваного розпорядження, колегія суддів бере до уваги наступне.

Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

Так, частинами 1,2 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 2 ст. 4 ГПК України).

Аналіз вищевикладених положень чинного законодавства дозволяє дійти висновку, що обов`язковою умовою, яка узгоджується з основоположним завданням господарського судочинства (його метою), надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав та законних інтересів особи на момент її звернення до суду. Тобто можуть бути оскаржені лише ті дії відповідача та/або акти органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб (у даному випадку розпорядження міського голови), які безпосередньо порушують права чи законні інтереси позивача.

Як встановлено вище, оспорюваним розпорядженням міського голови №210 від 12.06.2018 вирішено провести перевірку фінансово-господарської діяльності підприємств.

Позаяк, таке рішення відповідача не створює жодних правових наслідків для позивача, а тому не може порушувати його права чи інтереси, що на підставі наведених вище положень, у тому числі ч. 2 ст. 4 ГПК України, не може бути предметом окремого судового розгляду.

Колегія суддів приймає до уваги, що Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 26.02.2020 року у справі № 1240/1981/18, яка безпосередньо стосується даного спору (ВП ВС розглядався той самий позов), дійшла до висновку, що оскаржені дії відповідача з видання розпорядження №210 від 12.06.2018 року не зумовлюють для позивача негативних наслідків, які могли би підтверджувати порушення його прав та інтересів. Вимога позивача про визнання протиправними дій відповідача з видання розпорядження не може бути предметом окремого судового розгляду. Незаконність дій відповідача з видання розпорядження може бути підставою для звернення до суду у разі, якщо, зокрема, внаслідок перевірки фінансово-господарської діяльності позивача настануть наслідки, що, на думку останнього, порушуватимуть його права чи інтереси.

При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду вказано, що близькі за змістом висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 20.03.2019 року у справі № 810/5854/14 та від 16.10.2019 року у справі № 509/894/17.

Крім цього, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Відсутність у позивача юридичної можливості оскаржити дії відповідача з видання розпорядження №210 від 12.06.2018 року є легітимним обмеженням, покликаним забезпечити юридичну визначеність у застосуванні норм процесуального права. Таке обмеження не шкодить суті права на доступ до суду та є пропорційним означеній меті. Остання досягається гарантуванням того, що аргументи позивача про протиправність дій відповідача слід буде перевірити у спорі щодо оскарження позивачем негативних для нього наслідків перевірки його фінансово-господарської діяльності.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З урахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

За таких умов ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню в силі із зазначенням у постанові апеляційного суду про іншу правову оцінку обставин справи.

Керуючись статтями 13, 74, 76-79, 129, 269, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу КП "Лисичанськтепломережа" на ухвалу господарського суду Луганської області від 16.07.2020 у справі № 913/475/18 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Луганської області від 16.07.2020 у справі № 913/475/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 31.08.2020.

Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя В.І. Сіверін

Суддя О.І. Терещенко