Справа № 909/379/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2020 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 909/379/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "3 Бетони" 136 071 грн 61 коп. за договором оренди обладнання.

ТОВ "Пекканіска" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з ТОВ "3 Бетони" 136 071 грн 61 коп., з яких 99 899 грн 99 коп. основний борг, 14 372 грн 02 коп. пеня, 19 980 грн штраф, 1 835 грн - три проценти річних та 864 грн 60 коп. інфляційні втрати. Позовні вимоги обґрунтовані наявністю у відповідача перед позивачем заборгованості з орендної плати за договором оренди обладнання від 12 червня 2019 р. № 5-120619.

22 травня 2020 р., суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановив відповідачу строк на подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач отримав копію зазначеної ухвали 03 червня 2020 р.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11 березня 2020 р. № 211, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. з 12 березня 2020 р. на усій території України встановлено карантин, який неодноразово продовжувався відповідними постановами Кабінет Міністрів України.

Відповідно до Закону України № 540-IX від 30 березня 2020 р., Розділ Х "Прикінцеві положення" ГПК України було доповнено пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Відтак строк на подання відповідачем відзиву на позовну заяву був продовженим в силу прямої норми закону.

Разом з тим, 17 липня 2020 р., набрав чинності Закон України № 731-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби", яким були внесені зміни до ГПК України і, зокрема, п. 4 Розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу викладено в іншій редакції: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином". Крім того, за змістом п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України № 731-ІХ, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 р., закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

З урахуванням викладеного, продовжений в силу закону строк на подання відповідачем відзиву на позов закінчився 06 серпня 2020 р.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

12 червня 2019 р., ТОВ "Пекканіска" (орендодавець) та ТОВ "3 Бетони" (орендар) уклали договір оренди обладнання № 5-120619, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове оплатне користування обладнання, перелік якого визначається орендарем у договорі та акті приймання-передачі обладнання.

За змістом розділу 5 Договору, розмір орендної плати за кожний календарний день користування кожною одиницею обладнання погоджується в заявці (замовленні) та визначається сторонами у рахунках на оплату, актах надання послуг, актах передачі обладння в оренду. Оплата орендарем послуг з оренди обладнання відбувається у порядку передоплати на підставі відповідного рахунку на оплату орендодавця у розмірі 100 % від загальної вартості запланованого періоду оренди протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку. В будь-якому випадку орендар зобов`язаний сплатити суму орендної плати за час фактичного користування обладнання не пізніше п`ятого числа місяця, що слідує за місяцем, в якому послуги з оренди обладнання були надані.

Згідно з пунктами 6.2 та 6.3 Договору, у разі невиконання або неналежного виконання (прострочення) грошових зобов`язань орендар зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, 3 % річних, пеню від суми несплаченого або несвоєчасно сплаченого платежу на момент пред`явлення вимоги у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується, за кожен день такого прострочення, а також штраф у розмірі 20 % від суми несплаченого або несвоєчасного сплаченого платежу. Нарахування пені та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання обмежується шестимісячним строком, відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

В п. 8.1 Договору сторони погодили його строк - один календарний рік з моменту його підписання.

Протягом червня - вересня 2019 р., ТОВ "3 Бетони" орендувало у ТОВ "Пекканіска" обладнання - підйомник С12DX HT144, про що сторони склали відповідні акти.

Так, згідно з актами від 30 червня 2019 р. № 1411, від 31 липня 2019 р. № 1806, від 31 серпня 2019 р. № 2082, від 26 вересня 2019 р. № 2333 загальна вартість орендної плати за згаданий період склала 134 899 грн 99 коп., яку, як зазначив позивач, відповідач оплатив частково - в сумі 35 000 грн.

Отже, предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що встановлено ст. 629 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що встановлено ст. 629 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що ТОВ "3 Бетони" протягом червня - вересня 2019 р. користувався переданим йому позивачем обладнанням, однак не оплатив вартість оренди на загальну суму 99 899 грн 99 коп., відтак вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу підлягає задоволенню.

У своєму позові, крім основного боргу, ТОВ "Пекканіска" просить суд стягнути з ТОВ "3 Бетони" 14 372 грн 02 коп. пені, 19 980 грн штрафу, 1 835 грн 3 % річних та 864 грн 60 коп. інфляційних втрат.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір розрахованих судом інфляційних втрат за вибраний ТОВ "Пекканіска" період прострочення є більшим ніж заявлено у позові, проте, враховуючи межі позовних вимог, вимогу позивача про стягнення з відповідача 445 грн 11 коп. інфляційних втрат суд задовольняє в повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення 3 % річних в сумі 1 835 грн слід зазначити, що в п. 6.3 Договору сторони обмежили період нарахування 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання шестимісячним строком, що не врахував позивач при розрахунку відсотків річних, відтак вимога позивача про стягнення з відповідача 3 % річних підлягає задоволенню частково в сумі 1 509 грн 38 коп., з яких: 480 грн 99 коп. 3 % річних за період з 06 серпня 2019 р. по 06 лютого 2020 р. за порушення строків оплати за актом № 1806, 556 грн 72 коп. 3 % річних за період з 06 вересня 2019 р. по 06 березня 2020 р. за порушення строків оплати за актом № 2082, 471 грн 67 коп. 3 % річних за період з 06 жовтня 2019 р. по 06 квітня 2020 р. за порушення строків оплати за актом № 2333.

В ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом частин 2, 3 ст. 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивач на підставі п. 6.2 Договору арифметично правильно визначив розмір штрафу, а також пеню за порушення строків орендної плати за актами № 1806 та 2333, однак, враховуючи, що в розрахунку пені за порушення строків оплати за актом № 2082 на суму 37 050 грн позивач допустив помилку, оскільки використав неправильний розмір облікової ставки НБУ за період з 31 січня по 04 березня 2020 р., у зв`язку з відповідача на користь позивача слід стягнути 19 980 грн штрафу та 14 222 грн 54 коп. пені.

Судовий збір, згідно з положеннями ст. 129 ГПК України, суд покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Крім того, у своєму позові ТОВ "Пекканіска" просить суд покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 973 грн 70 коп. В обґрунтування такої вимоги позивач подав копії договору про надання правничої допомоги від 13 квітня 2020 р. та додатку до нього про вартість послуг, акту від 16 квітня 2020 р. приймання-передачі із детальним описом наданих послуг: складання позовної заяви - 3 778 грн 40 коп. та участь у судовому засіданні - 5 195 грн 30 коп.

Водночас, враховуючи, що дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, тобто без проведення судових засідань, вимогу позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд задовольняє частково, а саме в сумі 3 778 грн 40 коп.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково;

з товариства з обмеженою відповідальністю "3 Бетони" (77300, Івано-Франківська обл., м. Калуш, вул. Богдана Хмельницького, 109; ідентифікаційний код 32014894) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" (04309, м. Київ, вул. Богатирська, буд. 11; ідентифікаційний код 35411500) стягнути 99 899 (дев`яносто дев`ять тисяч) грн 99 коп. основного боргу, 14 222 (чотирнадцять тисяч двісті двадцять дві) грн 54 коп. пені, 19 980 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят) грн штрафу, 1 509 грн 38 коп. (одну тисячу п`ятсот дев`ять) 3 % річних, 884 (вісімсот вісімдесят чотири) грн 60 коп. інфляцйних втрат за договором оренди обладнання від 12 червня 2019 р. № 5-120619, 2 094 грн 87 коп. витрат на сплату судового збору та 3 778 (три тисячі сімсот сімдесят вісім) грн 40 коп. витрат на професійну правничу допомогу;

в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Пекканіска" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "3 Бетони" 149 грн 48 коп. пені та 325 грн 62 коп. 3 % річних - відмовити;

судовий збір в частині 07 грн 13 коп. залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І. В. Ткаченко