ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2020 р. м. Київ Справа № 911/998/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Янюк О.С. за участю секретаря судового засідання Мірошніченко В.В. розглянув у судовому засіданні

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія», м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області

до Держаного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)», с. Мартусівка Бориспільського району Київської області

про стягнення заборгованості

У засіданні суду брали участь:

представник позивача: Андрієвська О.В. (посвідчення адвоката №000606 від 25.01.2019, довіреність №146 від 04.06.2019);

представник відповідача : не з`явився

1. Стислий виклад позицій учасників справи (заяви по суті справи)

1.1. 22.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (далі позивач, ТОВ «Київська обласна ЕК») звернулось до Господарського суду Київської області (далі суд) із позовною заявою до Держаного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)» (далі відповідач, ДП «Підприємство ДКВС України (№119) про стягнення з останнього 1 453 833,16грн заборгованості за спожиту електричну енергію, пеню у розмірі 316 902,54грн, 32 334,01грн 3% річних та 31 958,42грн інфляційних нарахувань. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати у справі.

Позовну заяву обґрунтовує ст.ст. 1, 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.п. 1.2.7, 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 та вказує на неналежне виконання відповідачем умов відповідного договору в частині оплати за надані позивачем послуги з постачання електричної енергії.

17.08.2020 у судовому засідання представник позивача під час вступного слова учасників справи підтримав позовну заяву та надав пояснення аналогічні викладеним у ній.

1.2. Відповідач правом, передбаченим ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не скористався та відзиву на позовну заяву не надав.

17.08.2020 у судове засідання представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений вчасно та належним чином (т. 1 а.с. 87, 100, 111, 157, 163). Явка обов`язковою судом не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідачів за наявними матеріалами.

2. Процесуальні дії у справі

2.1. Ухвалою суду від 23.04.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 25.06.2020 та запропоновано відповідачу подати суду відзив на позовну заяву.

2.2. На підставі ст. 183 ГПК України та ч. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України, у зв`язку із введенням на території України постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України короновірусу COVID-19» карантину, у підготовчому засіданні неодноразово оголошувалась перерва. Чергове засідання призначено на 20.07.2020.

2.3. 20.07.2020 за результатами підготовчого засідання судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 17.08.2020, про що постановлено відповідну ухвалу від 20.07.2020.

2.4. На підставі ст. 233 ГПК України у судовому засіданні 17.08.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

3. Фактичні обставини, встановлені судом, із посиланням на докази

01.01.2019 між ТОВ «Київська обласна ЕК» (постачальник) та ДП «Підприємство ДКВС України (№119) (споживач) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу (далі Договір), відповідно до п. 1.1.якого цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу постачальником електричної енергії та укладається сторонами, з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), шляхом приєднання споживача до умов цього договору (т. 1 а.с. 14-17).

Відповідно до п. 2.1 Договору, зокрема, за цим договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Обсяг проданої споживачу електроенергії визначається ОСР та підтверджується шляхом підписання сторонами до 10 числа місяця наступного за розрахунковим відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії / акта приймання-передачі електричної енергії (п. 2.3 Договору).

Ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни (п. 5.4 Договору).

Згідно п. 5.7 Договору, зокрема, порядок оплати за електричну енергію встановлюються згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №2 до цього договору. Оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строк встановлений у рахунку.

У розділі 6 Договору визначено права та обов`язки споживача. Так, п. 6.2 Договору встановлено, що споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

Цей договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком №1 до цього договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальникам (п. 13.1 Договору).

На виконання п.п. 5.4 Договору постачальником виставлено споживачу рахунки фактури за спожиту електричну енергію, в яких зазначено нарахування за активну енергію та послуги з її розподілу за відповідний місяць, а саме: № від 22.01.2019 на суму 52 565,84грн (за січень 2019 року; кінцева дата сплати 29.01.2019); № від 22.02.2019 на суму 43 775,25грн (за лютий 2019 року; кінцева дата сплати 01.03.2019); № від 25.03.2019 на суму 223 926,26грн (за березень 2019 року; кінцева дата сплати 01.04.2019); № від 23.04.2019 на суму 106 759,18грн (за квітень 2019 року; кінцева дата сплати 03.05.2019); № від 24.05.2019 на суму 117 729,59грн (за травень 2019 року; кінцева дата сплати 31.05.2019); № від 24.06.2019 на суму 273 835,21грн (за червень 2019 року; кінцева дата сплати 02.07.2019); № від 25.07.2019 на суму 434 745,30грн (за липень 2019 року; кінцева дата сплати 01.08.2019); № від 22.08.2019 на суму 343 662,44грн (за серпень 2019 року; кінцева дата сплати 30.08.2019); № від 24.09.2019 на суму 240 960,60грн (за вересень 2019 року; кінцева дата сплати 01.10.2019); № від 21.10.2019 на суму 272 843,40грн (за жовтень 2019 року; кінцева дата сплати 28.10.2019); № від 25.11.2019 на суму 266 629,17грн (за листопад 2019 року; кінцева дата сплати 02.12.2019); № від 20.12.2019 на суму 242 935,79грн (за грудень 2019 року; кінцева дата сплати 30.12.2019); № від 30.12.2019 на суму 222 570,44грн (за грудень 2019 року; кінцева дата сплати 08.01.2020); № від 20.01.2020 на суму 283 390,38грн (за січень 2020 року; кінцева дата сплати 27.01.2020); № від 29.02.2020 на суму 257 803,97грн (за лютий 2020 року; кінцева дата сплати 06.03.2020); № від 26.03.2020 на суму 270 128,53грн (за березень 2020 року; кінцева дата сплати 02.04.2020). Зазначені рахунки підписані без зауважень споживачем (т. 1 а.с. 84-98).

Таким чином, ТОВ «Київська обласна ЕК» поставлено ДП «Підприємство ДКВС України (№119)» електричну енергію на загальну суму 3 654 261,35грн. Доказів протилежного відповідачем суду надано не було.

У свою чергу, споживачем частково оплачено вартість електричної енергії, що підтверджується платіжними дорученнями (т. 1 а.с. 126-142): №1974 від 12.03.2020 на суму 100 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту електричну енергію № за грудень 19 р. від 30.12.2019»); №1972 від 11.03.2020 на суму 200 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту електричну енергію № за грудень 19 р. від 30.12.2019»); №1957 від 28.02.2020 на суму 100 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту електричну енергію № за грудень 19 р. від 30.12.2019»); №1952 від 26.02.2020 на суму 50 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту електричну енергію № за грудень 19 р. від 30.12.2019»); №1937 від 14.02.2020 на суму 50 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту електричну енергію № за грудень 19 р. від 30.12.2019»); №1910 від 30.01.2020 на суму 50 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту електричну енергію № за грудень 19 р. від 30.12.2019»); №1908 від 28.01.2020 на суму 120 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту електричну енергію № за грудень 19 р. від 30.12.2019»); №1900 від 15.01.2020 на суму 50 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту електричну енергію № за грудень 19 р. від 30.12.2019»); №1875 від 21.12.2019 на суму 70 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту електричну енергію № від 21.10.2019»); №1844 від 06.12.2019 на суму 30 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту електричну енергію № за жовтень 19 р. від 21.10.2019»); №1835 від 29.11.2019 на суму 65 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту електричну енергію № за жовтень 19 р. від 21.10.2019»); №1810 від 12.11.2019 на суму 50 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту електричну енергію № за жовтень 19 р. від 21.10.2019»); №1785 від 29.10.2019 на суму 200 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту електричну енергію № за жовтень 19 р. від 21.10.2019»); №1742 від 30.08.2019 на суму 100 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту електричну енергію № за липень 19 р. від 25.07.2019»); №1736 від 21.08.2019 на суму 100 000,00грн (призначення платежу «оплата за спожиту ел. енергію зг.рах. № за липень 19 р. від 25.07.2019»); №59 від 05.06.2019 на суму 50 000,00грн (призначення платежу «сплата активної ел.ен. за період з грудня 18 р. по січень 19 р.»); №13 від 22.03.2019 на суму 33 500,00грн (призначення платежу «сплата активної ел.ен. за період з грудня 18 р. по січень 19 р.»).

Таким чином, у відповідності до наданих ТОВ «Київська обласна ЕК» доказів ДП «Підприємство ДКВС України (№119)» оплачено спожиту теплову енергію на суму 1 418 500,00грн, а отже залишок становить 2 235 761,35грн (3 654 261,35 1 418 500,00 = 2 235 761,35).У свою чергу, відповідачем не було надано суду доказів на спростування зазначених обставин, та не здійснено контррозрахунку наявної у нього заборгованості.

14.11.2019 споживач звернувся до постачальника із заявою №1/л-62, в якій зазначив, що не має можливості погасити заборгованість за спожиту електроенергію за 2019 рік та просив ТОВ «Київська обласна ЕК» розглянути можливість реструктуризації заборгованості терміном на два роки та підписати договір про погашення заборгованості до 30.11.2021 (т. 1 а.с. 55).

У відповідь на вищевказану заяву, ТОВ «Київська обласна ЕК» листом №2339 повідомило ДП «Підприємство ДКВС України (№119)» , що погоджує розстрочку боргу в обсязі 2 029 396,40грн терміном до серпня 2020 року (т. 1 а.с. 56).

12.03.2020 споживач повторно звернувся до постачальника із заявою №1/л-19, в якій просив ТОВ «Київська обласна ЕК» розглянути можливість реструктуризації заборгованості терміном на шість місяців рівними частинами та підписати та підписати договір про погашення заборгованості до 31.08.2020 (т. 1 а.с. 57). Проте, відповідні на вказану заяву ТОВ «Київська обласна ЕК» надано не було.

Крім того, із змісту листа ДП «Підприємство ДКВС України (№119)» №1/п-36 від 27.05.2020 вбачається, що у споживача наявна перед постачальником заборгованість у розмірі 1 453 833,00грн (т. 1 а.с. 103).

4. Щодо порушеного права

Ураховуючи те, що відповідачем повністю не оплачено наявну у нього заборгованість, ТОВ «Київська обласна ЕК» звернувся із даним позовом до суду та нарахував ДП «Підприємство ДКВС України (№119)» штрафні та фінансові санкції.

5. Висновки суду із посиланням на норми права, які застосовано

5.1. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України, зокрема, з договорів та інших правочинів (угод).

Водночас, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище регулює Закон України «Про ринок електричної енергії» № 2019-VIII від 13.04.2017.

Так, згідно п.п. 30, 84 ст. 1 названого Закону, електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

14.06.2018 постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №429 постановлено видати ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, зокрема, ТОВ «Київська обласна ЕК».

За таких обставин, ТОВ «Київська обласна ЕК» є електропостачальником, а ДП «Підприємство ДКВС України (№119)» - споживачем у розумінні ст. 1 вказаного Закону України «Про ринок електричної енергії».

Так, учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, зокрема, про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (п. 15 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії».

Частиною 2 ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

Відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії» та «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 затверджено Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі Правила).

Пунктом 1.12.15 Правил, зокрема, передбачено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Так, із матеріалів справи вбачається, що відповідач оплачував поставлену позивачем електричну енергію, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, а відтак, суд дійшов висновку, що між сторонами укладено Договір, який за своєю правовою природою є змішаним, оскільки у ньому містяться елементи договору постачання електричної енергії та договору приєднання, який недійсним у судовому порядку не визнавався, у зв`язку з чим, у силу ст. 629 ЦК України, він є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, на виконання умов Договору, позивачем у період з 01.01.2019 по 31.03.2020 поставлено відповідачу електричну енергію на загальну суму 3 654 261,35грн, що рахунками-фактурами, підписаними між сторонами без зауважень, а відповідачем спожито електричну енергію та частково оплачено її вартість у розмірі 1 418 500,00грн.

Водночас, як зазначалось вище, позивач звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача в частині стягнення з останнього основної суми заборгованості у розмірі 1 453 833,16грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Ураховуючи те, що своєчасна оплата поставленої електричної енергії є одним з основних обов`язків відповідача, належне виконання якого вимагається договором та законом, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 1 453 833,16грн.

5.2. Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, щодо сплати заборгованості за поставлену електричну енергію, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 316 902,54грн за період з прострочення з 01.02.2019 по 31.01.2020. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Частиною 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, у п. 5.8 Договору сторони погодили, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком №2 до цього договору. Із змісту комерційної пропозиції вбачається розмір пені, а саме, подвійна облікова ставка Національного банку України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у Договорі сторонами обумовлено розмір пені та порядок її нарахування.

Як встановлено судом, відповідач здійснював оплату за поставлену позивачем електричну енергію несвоєчасно, у зв`язку із чим у позивача наявне право нарахування пені.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок відповідних штрафних санкцій з урахуванням наданих ТОВ «Київська обласна ЕК» доказів, дійшов висновку, що останній є арифметично неправильним, оскільки позивачем здійснено розрахунок пені не на фактичну заборгованість за спожиту електричну енергію у відповідний місяць згідно окремих рахунків-фактур, а на заборгованість за наростаючим підсумком.

До того ж, судом також береться до уваги п. 4.24 Правил, яким встановлено, що у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію сторони за взаємною згодою укладають договір щодо реструктуризації заборгованості та оформлюють графік погашення заборгованості, який є додатком до договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, електропостачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач неодноразово звертався до позивача із заявами щодо укладення відповідного договору реструктуризації, проте, відповідної згоди щодо укладання такого договору сторонами досягнуто не було.

Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що при здійсненні ДП «Підприємство ДКВС України (№119)» оплати за спожиту електричну енергію при відсутності у платіжному документі у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти зараховуються як погашення відповідної існуючої заборгованості відповідача з найдавнішим терміном її виникнення.

Так, розрахунок пені здійснюється за формулою: Сума пені = С х 2 х ОС НБУ : 100 х Д : 365/366, де С - сума заборгованості, ОС НБУ - облікова ставка НБУ за період прострочення, Д - кількість днів прострочення.

Отже, правильним розрахунком пені за період з 01.02.2019 по 31.01.2020 є:

1) за рахунком № № від 22.01.2019:

з 01.02.2019 по 22.03.2019:

52 565,84 х 2 х 18,5% : 100 х 50 : 365 = 2 592,29;

з 23.03.2019 по 25.04.2019:

19 065,84 х 2 х 18,0% : 100 х 34 : 365 = 639,36;

з 26.04.2019 по 05.06.2019:

19 065,84 х 2 х 17,5% : 100 х 41 : 365 = 749,57;

2) за рахунком № від 22.02.2019:

з 02.03.2019 по 25.04.2019:

43 775,25 х 2 х 18,0% : 100 х 55 : 365 = 2 374,65;

з 26.04.2019 по 02.08.2019:

43 775,25 х 2 х 17,5% : 100 х 99 : 365 = 4 137,65;

3) за рахунком № від 25.03.2019:

з 02.04.2019 по 25.04.2019:

223 926,26 х 2 х 18,0% : 100 х 24 : 365 = 5 300,61;

з 26.04.2019 по 18.07.2019:

223 926,26 х 2 х 17,5% : 100 х 84 : 365 = 18 036,80;

з 19.07.2019 по 05.09.2019

223 926,26 х 2 х 17,0% : 100 х 49 : 365 = 10 220,85;

з 06.09.2019 по 02.10.2019:

223 926,26 х 2 х 16,5% : 100 х 27 : 365 = 5 466,25;

4) за рахунком № від 23.04.2019:

з 04.05.2019 по 18.07.2019:

106 759,18 х 2 х 17,5% : 100 х 76 : 365 = 7 780,26;

з 19.07.2019 по 05.09.2019:

106 759,18 х 2 х 17,0% : 100 х 49 : 365 = 4 872,90;

з 06.09.2019 по 24.10.2019:

106 759,18 х 2 х 16,5% : 100 х 49 : 365 = 4 729,58;

з 25.10.2019 по 04.11.2019:

106 759,18 х 2 х 15,5% : 100 х 11 : 365 = 997,39;

5) за рахунком № від 24.05.2019:

з 01.06.2019 по 18.07.2019:

117 729,59 х 2 х 15,5% : 100 х 48 : 365 = 5 418,79;

з 19.07.2019 по 05.09.2019:

117 729,59 х 2 х 17,0% : 100 х 49 : 365 = 5 373,63;

з 06.09.2019 по 24.10.2019:

117 729,59 х 2 х 16,5% : 100 х 49 : 365 = 5 215,58;

з 25.10.2019 по 01.12.2019:

117 729,59 х 2 х 15,5% : 100 х 49 : 365 = 3 799,60;

6) за рахунком № від 24.06.2019:

з 03.07.2019 по 18.07.2020:

273 835,21 х 2 х 17,5% : 100 х 16 : 365 = 4 201,31;

з 19.07.2019 по 05.09.2019:

273 835,21 х 2 х 17,0% : 100 х 49 : 365 = 12 498,89;

з 05.09.2019 по 24.10.2019:

273 835,21 х 2 х 16,5% : 100 х 49 : 365 = 12 131,27;

з 25.10.2019 по 12.12.2019:

273 835,21 х 2 х 15,5% : 100 х 49 : 365 = 11 396,05;

з 12.12.2019 по 03.01.2020:

273 835,21 х 2 х 13,5% : 100 х 22 : 365 = 4 456,39;

7) за рахунком № від 25.07.2019:

з 02.08.2019 по 21.08.2019:

434 745,30 х 2 х 17,0% : 100 х 20 : 365 = 8 099,36;

з 22.08.2019 по 30.08.2018:

334 745,30 х 2 х 17,0% : 100 х 9 : 365 = 2 806,36;

з 30.08.2019 по 05.09.2019:

234 745,30 х 2 х 17,0% : 100 х 7 : 365 = 1 530,67;

з 06.09.2019 по 24.10.2019:

234 745,30 х 2 х 16,5% : 100 х 49 : 365 = 10 399,54;

з 25.10.2019 по 12.12.2019:

234 745,30 х 2 х 15,5% : 100 х 49 : 365 = 9 769,26;

з 13.12.2019 по 31.01.2020:

234 745,30 х 2 х 13,5% : 100 х 50 : 365 = 8 682,36;

8) за рахунком № від 22.08.2019:

з 31.08.2019 по 05.09.2019:

343 662,44 х 2 х 17,0% : 100 х 6 : 365 = 1 920,74;

з 06.09.2019 по 24.10.2019:

343 662,44 х 2 х 16,5% : 100 х 49 : 365 = 15 224,72;

з 25.10.2019 по 12.12.2019:

343 662,44 х 2 х 15,5% : 100 х 49 : 365 = 14 302,01;

з 13.12.2019 по 31.01.2020:

343 662,44 х 2 х 15,5% : 100 х 50 : 365 = 12 710,80;

9) за рахунком № від 24.09.2019:

з 02.10.2019 по 24.10.2019:

240 960,60 х 2 х 16,5% : 100 х 23 : 365 = 5 010,66;

з 25.10.2019 по 12.12.2019:

240 960,60 х 2 х 15,5% : 100 х 49 : 365 = 10 027,92;

з 13.12.2019 по 31.01.2020:

240 960,60 х 2 х 13,5% : 100 х 50 : 365 = 8 912,24;

10) за рахунком № від 21.10.2019:

з 30.10.2019 по 12.11.2019:

72 843,40 х 2 х 15,5% : 100 х 14 : 365 = 766,14;

з 13.11.2019 по 29.11.2019:

22 843,40 х 2 х 15,5% : 100 х 17 : 365 = 329,82;

11) за рахунком № від 25.11.2019:

з 03.12.2019 по 12.12.2019:

266 629,17 х 2 х 15,5% : 100 х 10 : 365 = 2 264,52;

з 13.12.2019 по 31.01.2020:

266 629,17 х 2 х 13,5% : 100 х 50 : 365 = 9 861,63;

12) за рахунком № від 20.12.2019:

з 31.12.2019 по 15.01.2020:

242 925,79 х 2 х 13,5% : 100 х 16 : 365 = 2 875,18;

з 15.01.2020 по 28.01.2020:

192 925,79 х 2 х 13,5% : 100 х 14 : 366 = 1 992,51;

з 29.01.2020 по 30.01.2020:

72 925,79 х 2 х 13,5% : 100 х 2 : 366 = 107,60;

з 30.01.2020 по 31.01.2020:

22 925,79 х 2 х 13,5% : 100 х 2 : 366 = 33,82;

13) за рахунком № від 30.12.2019:

з 09.01.2020 по 31.01.2020:

222 570,44 х 2 х 13,5% : 100 х 23 : 366 = 3 776,40;

14) за рахунком № від 20.01.2020:

з 09.01.2020 по 31.01.2020:

283 390,38 х 2 х 13,5% : 100 х 4 : 366 = 836,23. УСЬОГО: 264 630,16грн.

Підсумовуючи зазначене, загальна сума пені, яка є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача складає 264 630,16грн.

5.3. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, щодо сплати заборгованості за поставлену електричну енергію, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 32 334,01грн за період з прострочення з 01.02.2019 по 29.02.2020. З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, вважає його арифметично неправильним, з підстав зазначених у п. 5.2 цього рішення. Проте, у перерахунку, сума 3% річних має значно більший розмір, аніж той який заявлений позивачем у позові, а тому, суд з урахуванням ч. 2 ст. 237 ГПК України, дійшов висновку про задоволення вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 32 334,01грн.

5.4. Разом з тим, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, щодо сплати заборгованості за поставлену електричну енергію, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 31 958,42грн за період з прострочення з 01.02.2019 по 31.01.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи зазначене, судом береться до уваги правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 26.06.2020 у справі №905/21/19, відповідної до якої при розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003, та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування ст. 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків.

Суд зазначає, що ст. 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику «дефляція», то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця.

Так, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд вважає його арифметично неправильним, з підстав зазначених у п. 5.2 цього рішення, а відтак, правильним розрахунком інфляційних втрат за період з 01.02.2019 по 31.01.2020 є:

1) за рахунком № № від 22.01.2019:

з 01.02.2019 по 22.03.2019:

52 565,84 х (1,005х1,009) 52 565,84 = 738,29;

з 23.03.2019 по 05.06.2019:

19 065,84 х (1,01х1,007) 19 065,84 = 325,45;

2) за рахунком № від 22.02.2019:

з 02.03.2019 по 29.11.2019:

43 775,25х(1,009х1,01х1,007х0,995х0,994х0,997х1,007х1,007х1,001) 43 775,25 = 1 189,10;

3) за рахунком № від 25.03.2019:

з 02.04.2019 по 06.12.2019:

223 926,26 х (1,01х1,007х0,995х0,994х0,997х1,007х1,007х1,001) 223 926,26 = 4 031,04;

з 07.12.2019 по 21.12.2019:

193 926,26 х 0,998 193 926,26 = -391,09;

з 22.12.2019 по 31.01.2020:

123 926,26 х 1,002 123 926,26 = 251,09;

4) за рахунком № від 23.04.2019:

з 04.05.2019 по 31.01.2020:

106 759,18 х (1,007х0,995х0,994х0,997х1,007х1,007х1,001х0,998х1,002) 106 759,18 = 845,36;

5) за рахунком № від 24.05.2019:

з 01.06.2019 по 31.01.2020:

117 729,59 х (0,995х0,994х0,997х1,007х1,007х1,001х0,998х1,002) 117 729,59 = 107,37;

6) за рахунком № від 24.06.2019:

з 03.07.2019 по 31.01.2020:

273 835,21 х (0,994х0,997х1,007х1,007х1,001х0,998х1,002) 273 835,21 = 1 627,05;

7) за рахунком № від 25.07.2019:

з 02.08.2019 по 21.08.2019:

434 745,30 х 0,997 434 745,30 = - 1 304,24;

з 30.08.2019 по 31.01.2020:

234 745,30 х (1,007х1,007х1,001х0,998х1,002) 234 745,30 = 5 535,03;

8) за рахунком № від 22.08.2019:

з 31.08.2019 по 31.01.2020:

343 662,44 х (1,007х1,007х1,001х0,998х1,002) 343 662,44 = 5 175,21;

9) за рахунком № від 24.09.2019:

з 02.10.2019 по 31.01.2020:

240 960,60 х (1,007х1,001х0,998х1,002) 240 960,60 = 1 928,40;

10) за рахунком № від 21.10.2019:

з 13.11.2019 по 29.11.2019:

22 843,40 х 1,001 22 843,40= 22,84;

11) за рахунком № від 25.11.2019:

з 03.12.2019 по 31.01.2020:

266 629,17 х (0,998х1,002) 266 629,17 = - 1,07;

12) за рахунком № від 20.12.2019:

з 15.01.2020 по 28.01.2020:

242 925,79 х 1,002 242 925,79 = 385,85

13) за рахунком № від 30.12.2019:

з 09.01.2020 по 31.01.2020:

222 570,44 х 1,002 222 570,44 = 445, 14. УСЬОГО: 20 710,82грн.

Підсумовуючи зазначене, загальна сума інфляційних втрат, яка є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача складає 20 710,82грн.

6. Щодо судових витрат.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 20, 42, 46, 73-74, 77-80, 86, 123, 129, 236-238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)» (08343, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мартусівка, вул. Бориспільська, буд. 1, ідентифікаційний код 08680201) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 8 в, ідентифікаційний код 42094646) основний борг у розмірі 1 453 833,16грн (один мільйон чотириста п`ятдесят три тисячі вісімсот тридцять три грн 16 коп.); пеню у розмірі 264 630,16 (двісті шістдесят чотири тисячі шістсот тридцять грн 16 коп.); 3% річних у розмірі 32 334,01грн (тридцять дві тисячі триста тридцять чотири грн 01 коп.); інфляційні втрати у розмірі 20 710,82грн (двадцять тисяч сімсот десять грн 82 коп.); судовий збір у розмірі 26 572,62грн (двадцять шість тисяч п`ятсот сімдесят дві грн 62 коп.)

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення до Північного апеляційного господарського суду у порядку, визначеному ст. 257 та з урахуванням п.17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 8В, ідентифікаційний код 42094646)

Відповідач: Державне підприємство «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№119)» (08343, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Мартусівка, вул. Бориспільська, буд. 1, ідентифікаційний код 08680201)

Суддя О.С. Янюк

Повний текст рішення складений та підписаний 01.09.2020.

Станом на 01.09.2020 рішення законної сили не набрало.