ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 справа № 914/1594/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. розглянув справу за позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Вагонна Компанія», м. Дубляни,

про стягнення 161212,61 грн.

За участю представників: справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику представників сторін.

Суть спору: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова, м. Львів, звернувся до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська Вагонна Компанія», м. Дубляни, 161212,61 грн. заборгованості з орендної плати за період з жовтня 2019 р. по 05.05.2020 р. включно.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач стверджує, що між ним та відповідачем укладено Договір оренди № 57/2014/КЕВ від 11.11.2014 р. та Додаткову угоду до нього від 06.03.2018 р., на підставі яких він передав відповідачу в оренду нежитлові приміщення підвалу загальною площею 293,4 м кв. в будівлі № 1, в/м № 55 у м. Львові по вул. Театральній, 22, на строк по 04.11.2020 р. Однак, відповідач, всупереч умовам договору та приписам ст. 526 ЦК України, ст. 188 ГК України не виконує взятих на себе зобов`язань із своєчасної та повної сплати орендної плати.

Відповідач проти позову не заперечив, відзиву на позов не подав. Ухвала Господарського суду Львівської області від 06.07.2020р. скеровувалась відповідачу 08.07.2020р. за його юридичною адресою та отримана ним 15.07.2020р. Вказане підтверджується Списком № 655 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих Господарського суду Львівської області від 08.07.2020р. та відстеженням поштового відправлення суду за штрихкодовим ідентифікатором 213.

Крім цього, ухвала суду від 06.07.2020 р. про відкриття провадження у справі, направлена на поштову адресу відповідача, повернулась до суду 13.08.2020 р. з відміткою органу поштового зв`язку: «за закінченням терміну зберігання».

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на всій території України з 12.03.2020 р. встановлено карантин, який продовжувався та триває і на даний час.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 р., який набрав чинності 02.04.2020 р., розділ X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України було доповнено пунктом 4 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Згідно з Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 р., що набрав чинності 17.07.2020 р., п.4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України змінено та викладено в такій редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень останнього із згаданих законів визначено, що процесуальні строки, які були продовжені, в тому числі, відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

У зв`язку з набранням чинності 17.07.2020 р. Законом України від 18.06.2020 р., суд, починаючи з 17.07.2020 р., при здійсненні судочинства, керується зміненою цим Законом редакцією п.4 розділу X «Прикінцеві положення» ГПК України, яка не передбачає автоматичного продовження на строк дії карантину процесуальних строків, в тому числі і строку на подання відзиву, без подання особою відповідної заяви.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 06.07.20207 р. відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Мотивувальна частина рішення.

Враховуючи зміст позовної заяви, а також норми статей 256, 530, 626, 627, 629, 632, 759, 762 ЦК України, статей 180, 193, 198, 283, 284 ГК України, до переліку обставин, які є предметом доказування у справі, належить доказування існування: факту укладення між сторонами у справі Договору оренди № 57/2014/КЕВ із додатковими угодами до нього, факт передачі позивачем відповідачу в оренду передбаченого договором нерухомого майна, факт порушення відповідачем встановлених договором строків сплати орендної плати; факт наявності заборгованості; правильність здійснених позивачем розрахунків суми заборгованості, або ж спростування наявності наведених вище обставин учасником справи, який має у справі протилежний процесуальний інтерес.

Вичерпний перелік доказів, якими позивач підтверджує наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі, зазначено позивачем в додатках до позовної заяви у справі.

Суд визнає встановленими, з огляду на вірогідність наявних у матеріалах справи доказів, такі обставини, що є предметом доказування у справі.

Між сторонами у справі 11.11.2014 р. укладено Договір оренди № 57/2014/КЕВ з Додатками. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов цього договору. Вказане підтверджується наявною у матеріалах справи належно завіреною копією згаданого вище Договору оренди та змістом розділів 1, 3, 10 цього договору.

Факт продовження дії договору оренди № 57/2014/КЕВ до 04 листопада 2020 р. включно та зменшення площі орендованих нежитлових приміщень до 293,4 кв. м підтверджується п. 1 наявної у матеріалах справи належно завіреною копією Додаткової угоди № 57-1/2018/КЕВ від 06.03.2018 р. до Договору оренди від 11.11.2014 р. № 57/2014/КЕВ.

Факт передачі позивачем відповідачу предмета Договору оренди від 11.11.2014 р. № 57/2014/КЕВ в оренду підтверджується підписаним сторонами Актом приймання-передачі нерухомого військового майна інв. № 1, в/м № 55, м. Львів, вул. Театральна, 22 площею 296,4 кв. мвід 11.11.2014 р.

Факти припинення дії Договору оренди від 11.11.2014 р. № 57/2014/КЕВ за взаємною згодою сторін з 05 травня 2020 р. та повернення орендованого майна відповідачем позивачу підтверджується Додатковою угодою про припинення Договору оренди № 57/2014/КЕВ від 11.11.2014 р. нерухомого військового майна та підписаним сторонами Актом приймання-передачі нерухомого військового майна від 05 травня 2020 р., за яким позивач прийняв, а відповідач передав предмет вищезгаданого договору оренди.

Факт погодження сторонами розміру орендної плати за базовий місяць розрахунку (грудень 2017 року) у розмірі 18451,43 грн., необхідність її індексації на індекс інфляції підтверджується пунктом 1 Додаткової угоди № 57-1/2018/КЕВ від 06.03.2018 р. до Договору оренди від 11.11.2014 р. № 57/2014/КЕВ.

Факт погодження сторонами строку виконання відповідачем обов`язку із сплати позивачу орендної плати не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним підтверджується пунктом 3.6. Договору оренди, який укладено між сторонами у справі.

Позивач стверджує, що за період з жовтня 2019 р. по 05 травня 2020 р. відповідач заборгував 161212,61 грн. з орендної плати. У матеріалах справи немає доказів, які б спростовували ці доводи позивача. Відповідач проти позовних вимог не заперечив, доказів, які б їх спростовували позов не надав.

Відповідно до вимог п.5.3. та 5.15. Договору оренди, орендар зобов`язувався своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Позивачем до позовної заяви додано претензію за № 1188 від 31.03.2020 р. до відповідача, в якій він просив сплатити заборгованість. У відповідь на цю претензію відповідач листом від 22 травня 2020 р. за № 22/05/20 повідомив, що в зв`язку з важким економічним та фінансовим становищем він просить позивача розтермінувати заборгованість з орендної плати до 31.12.2020 р.

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач порушив взяті на себе за Договором оренди від 11.11.2014 р. № 57/2014/КЕВ з додатковими угодами до нього зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, чим порушив право позивача на отримання цієї орендної плати. Порушене відповідачем право позивача підлягає захисту судом.

Беручи до уваги встановлені судом обставини та зміст спірних правовідносин між сторонами у справі, суд при вирішенні справи застосував такі норми права: п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1 статті 15, ст.ст. 256, 530, 599, 610, 612, 626, 629, 759, 762 ЦК України, статей 179, 180, 193, 283, 284, 286 ГК України, статей 18 та 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Відповідно до перелічених вище правових норм, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема правочини.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Об`єктом оренди може бути, зокрема й нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

За користування майном з наймача (орендаря) справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судовий збір у справі на підставі вимог статті 129 ГПК України покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 3, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79009, м. Львів, вул. Батуринська, 2, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю Українська Вагонна Компанія (80381, Львівська область, Жовківський район, м. Дубляни, вул. Данила Галицького, буд. 158, ) задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Українська Вагонна Компанія (80381, Львівська область, Жовківський район, м. Дубляни, вул. Данила Галицького, буд. 158, ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79009, м. Львів, вул. Батуринська, 2, ) 161212,61 грн. заборгованості з орендної за період з жовтня 2019 року по 05.05.2020 р. (включно) та 2418,2 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

4. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Ю. Бортник