РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.08.2020Справа № 910/5696/20
За позовом Фізичної особи - підприємця Ілюхи Анатолія Івановича

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації Стрюкової Ірини Олександрівни

про зобов`язання вчинити дії.

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Саруханян Д.С.

Представники сторін:

від позивача - Шаповалов А.М. (адвокат);

від відповідача - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про зобов`язання Відповідача здійснити виплату Позивачу грошових коштів у сумі 123830 грн. та включення Позивача до реєстру вимог кредиторів на суму 132107,94 грн., оскільки своєю бездіяльністю щодо не вчинення спірних дій Відповідача порушує права Позивача та вимоги Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідач вимоги Позивача відхиляє з посиланням, що на даний час він перебуває на стадії ліквідації у межах процедури виведення банку з ринку, та згідно з Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спірна виплата не може бути здійснена іншим шляхом, ніж в порядку черговості задоволення вимог кредиторів банку. Щодо вимог позову у частині включення вимог Позивача до реєстру вимог кредиторів, то Відповідач вказує на добровільне виконання ним цих вимог ще до звернення Позивача з даним позовом до Господарського суду міста Києва.

У відповіді на відзив Позивач продовжує наполягати на обґрунтованості його вимог з підстав, наведених у позові, та додатково пояснює, що спірні кошти мають бути йому повернуті, так як надійшли на рахунок Відповідача після введення тимчасової адміністрації, і що до реєстру вимог кредиторів має бути включена менша сума, ніж включена зараз (тобто за мінусом суми, яку Позивач у даному позові просить повернути).

Інших заяв по суті спору від сторін до суду не надходило. І до суду також не надходили передбачені п. 4 Прикінцевих положень ГПК України заяви про поновлення або продовження процесуальних строків.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ВАТ «КБ «Хрещатик» (далі - Банк) та Позивачем (Клієнт) було укладено договір банківського рахунку фізичної особи-підприємця від 05.01.2010 №103/208/2010/24529 (з додатковою угодою №1 від 01.08.2011, далі разом - Договір), у відповідності до умов якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок та здійснює його розрахункове обслуговування.

Згідно з копією виписки по особовому рахунку за період з 05.04.2016 по 06.06.2016 на рахунок Позивача станом на 06.06.2016 перебувало 255937,94 грн., при цьому, з указаної суми 05.04.2016 на рахунок надійшло 123830 грн. коштів від контрагента (ТОВ «Біолабтех ЛТД»).

У той же час, на підставі постанови Правління Національного банку України № 234 від 05 квітня 2016 року «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 463 від 05 квітня 2016 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», яким вирішено розпочати процедуру виведення публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на один місяць з 05 квітня 2016 року по 04 травня 2016 року (включно), а також призначено уповноваженою особою Фонду Костенка І.І.

Правлінням Національного банку України винесено постанову № 46-рш від 02 червня 2016 року «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик», а виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 913 від 03 червня 2016 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» та делегування повноважень ліквідатора банку», яким вирішено розпочати процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» з 06 червня 2016 року по 05 червня 2018 року включно та призначити уповноваженою особою Фонду, якій делегувати всі повноваження ліквідатора банку, Костенка І.І.

Позивач звертався до уповноваженої особи Фонду, якій делегувати всі повноваження ліквідатора банку, Костенка І.І., неодноразово (заяви від 13.04.2016, запит від 06.05.2016, претензія від 03.05.2016 (виплавлено на 03.06.2016)), і уповноважена особа Фонду також неодноразово відповідала, що у Банку введено тимчасову адміністрацію, під час дії якої платежі з рахунків в Банку не здійснюватимуться, оскільки вони є вимогами кредитора, а всі платіжні доручення, які були надіслані, але не проведені банком, з моменту зведення тимчасової адміністрації повертаються клієнтам як невиконані із зазначенням причин невиконання. У відповідь на претензію від 03.05.2016 Банк також вказав, що після запровадження у Банку процедури ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Позивачу необхідно до 11.07.2016 звернутися із відповідною заявою про включення його вимог до реєстру кредиторів Банку.

На підставі заяви Позивача від 07.06.2016 його вимоги на суму 255937,94 грн. були включені до реєстру вимог кредиторів Банку, що підтверджується відповідною довідкою Банку від 16.09.2019.

Позивач з такими діями уповноваженої особи Фонду не погодився, та спочатку оскаржив їх у порядку адміністративного судочинства. Постановою від 13.12.2019 №826/12204/16 Верховного Суду було скасовано постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 17.01.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.04.2017, а провадження у справі за позовом ФОП Ілюхи Анатолія Івановича до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «КБ «Хрещатик» Костенка І.І. про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії закрито, і роз`яснено, що даний спір може бути розглянуто за правилами господарського судочинства.

Суд зауважує, що між сторонами відсутній спір про те, яка сума коштів Позивача перебуває на його рахунках у Банку, а саме, сума 255937,94 грн. підтверджена довідкою Банку від 16.09.2019.

Натомість, між сторонами існує спір щодо складових цих сум, оскільки Позивач вважає, що кошти в сумі 123830 грн., які надійшло на рахунок Банку 05.04.2016 від контрагента (ТОВ «Біолабтех ЛТД») мають бути повернуті Позивачу, а решта суми - 132107,94 грн. включена до реєстру вимог кредиторів Банк.

Так, станом на даний час, коли Позивач вже в порядку господарського судочинства звернувся з до суду з даним позовом про зобов`язання Відповідача здійснити виплату Позивачу грошових коштів у сумі 123830 грн. та включення Позивача до реєстру вимог кредиторів на суму 132107,94 грн., Банк перебуває у процедурі ліквідації.

А саме, на підставі рішення Правління НБУ від 18.06.2019 № 415-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення №1548 від 19.06.2019 про здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Хрещатик» протягом 2х років з 20 червня 2019 року до 19 червня 2021 року включно. І також, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення № 2707 від 24.10.2019 про зміну уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Хрещатик», і з 04.11.2019 призначено Стрюкову Ірину Олександрівну, яку Позивач і визначив Відповідачем за даним позовом.

Статтею 1 закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) визначено, що цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом, який є спеціальним законом у даних правовідносинах, тому у спорах пов`язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов`язань перед його кредиторами, норми указаного Закону є спеціальними, а Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Суд зазначає, що у даному випадку для вирішення даної справи не має значення, чи були допущені Банком або уповноваженою особою Фонду порушення прав Позивача до того, як він звернувся до суду з даним позовом, натомість, у даному випадку має значення те, що на час розгляду в суді даного спору відбувається ліквідація Банку.

Так, п. 2 ч. 2 ст. 46 Закону передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси, строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.

Частиною 3 ст. 46 Закону встановлено, що під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Акцептована за заявою Позивача сума коштів в розмірі 255937,94 грн., підтверджена довідкою Банку від 16.09.2019, у розумінні ст. 52 Закону відноситься до «вимог інших вкладників, які не є пов`язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними особами банку», тому може пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у 7му чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Виходячи зі змісту статей 49, 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час ліквідації банку Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду. Кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у черговості, передбаченій статтею 52 даного Закону. Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від продажу майна (активів) банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Таким чином, після початку процедури ліквідації Банку, задоволення вимог кредиторів відбувається у особливому, передбаченому зазначеним спеціальним Законом, порядку з дотриманням принципів черговості, передбаченої статтею 52 цього Закону.

Механізм стягнення коштів з банку поза межами ліквідаційної процедури чинним законодавством України не передбачений.

Зазначене є підставою для відмови у задоволенні вимог Позивача про зобов`язання Відповідача здійснити виплату Позивачу грошових коштів у сумі 123830 грн.

Одночасно суд зауважує, що щодо дати надходження суми коштів 123830 грн. на рахунок у Банку - 05.04.2016, то суд визнає необґрунтованими твердження Позивача, що вони надійшли до введення у банку тимчасової адміністрації. Так, на думку Позивача за загальним правилом обліку строків оскільки вони обліковуються з наступного дня, то відповідно оголошене 05.04.2016 введення тимчасової адміністрації відбулося наступного дня, тобто 06.04.2016. Суд це твердження відхиляє, оскільки рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 463 від 05 квітня 2016 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик» містить чітку вказівку - з якої саме дати вводиться у Банку тимчасова адміністрація, з 05.04.2016, отже, 05.04.2016 є першим днем дії у Банку тимчасової адміністрації.

У іншій частині вимог позову - про включення Позивача до реєстру вимог кредиторів на суму 132107,94 грн., суд у задоволенні вимог позову також відмовляє, оскільки Позивача вже було включено на цю суму до реєстру вимог кредиторів, так як ця сума є у складі суми коштів в розмірі 255937,94 грн., підтверджених довідкою Банку від 16.09.2019.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи наведене, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на Позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 08.09.2020

Суддя Сташків Р.Б.