ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

04 вересня 2020 року м. Харків Справа № 913/2152/13

Провадження №17/913/2152/13

За позовом Публічного акціонерного товариства «Механізатор»,

м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Відкритого акціонерного товариства «Трест «Сєвєродонецькхімбуд»,

м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 63633,09 грн,

орган виконання судових рішень - Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Суддя О.С. Фонова.

Без повідомлення та виклику учасників справи.

Предметом розгляду є скарга на дії Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з виконання рішення у справі № 913/2152/13 та клопотання представника Публічного акціонерного товариства «Механізатор» - адвоката Рудої О.О. від 29.08.2020 №б/н про поновлення строку для подання скарги 29.08.2020 №б/н (вх. № 1361/20) на дії Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з виконання рішення у справі № 913/2152/13.

Дослідивши обставини справи, суд

в с т а н о в и в:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 14.10.2013 у справі №913/2152/13 позов задоволено частково, присуджено до стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Трест «Сєвєродонецькхімбуд» на користь Публічного акціонерного товариства «Механізатор» борг у сумі 52955,42 грн та судовий збір у сумі 1431,80 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення суду позивачу 07.11.2013 було направлено наказ Господарського суду Луганської області від 01.11.2013 № 913/2152/13.

26.11.2013 постановою старшого державного виконавця ВДВС Сєвєродонецького міського управління юстиції від 26.11.2013 відкрито виконавче провадження №40985146 з примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 11.12.2013 № 913/2152/13.

Ухвалою від 21.01.2014 суд скаргу Публічного акціонерного товариства «Механізатор» від 15.01.2014 № 2 на дії Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції повернув без розгляду, оскільки скаржником подано скаргу на дії відділу Державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, в якій об`єднано вимоги за двома виконавчими документами в різних справах, а саме у справі №913/2152/13 та справі № 6/5014/3110/2012, розглянутих різними суддями.

Ухвалою суду від 12.08.2020 скаргу Публічного акціонерного товариства «Механізатор» від 05.08.2020 №б/н на дії Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повернуто без розгляду, з аналогічних підстав, які стали підставою повернення і скарги за ухвалою суду від 21.01.2014.

.

02.09.2020 до відділу документального забезпечення суду від Публічного акціонерного товариства «Механізатор» надійшла скарга від 29.08.2020 №б/н (вх. № 1361/20) на дії Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з вимогами:

1. Визнати дії Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про закінчення виконавчого провадження ВП №40985146 протиправними.

2. Визнати незаконною і скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2013 по ВП №40985146.

3. Зобов`язати Сєвєродонецький міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відновити виконавче провадження ВП №40985146.

Разом зі скаргою скаржник подав клопотання від 29.08.2020 №б/н про поновлення строку для подання вказаної скарги.

У відповідності до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України 02.09.2020 здійснено автоматичний розподіл в автоматизованій системі документообігу суду та клопотання і скаргу передано на розгляд судді Фонової О.С.

Як вбачається зі змісту клопотання щодо поновлення строків звернення зі скаргою на дії державної виконавчої служби, представниця скаржника 03.08.2020 звернулась до Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - ДВС) з адвокатським запитом щодо повідомлення про хід виконання виконавчих проваджень, в тому числі ВП №40985146, та надання можливості ознайомитися з вказаними провадженням, оскільки з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області не збереглися копії документів виконавчого провадження. Як повідомляє представниця скаржника, разом з запитом вона надала усі документи передбачені Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та Закону України «Про виконавче провадження».

У відповіді органу ДВС (лист від 03.08.2020 вх. №41200/18.10-22) повідомлялось, що в грудні 2013 року на адресу ДВС надійшов лист від голови ліквідаційної комісії ВАТ «Трест «Сєвєродонецькхімбуд» з проханням закінчити виконавче провадження та передати виконавчі документи до ліквідаційної комісії (ліквідатору). Також в листі було зазначено, що згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №964104 від 11.12.2013, юридична особа ВАТ «Трест «Сєвєродонецькхімбуд» перебуває в стані припинення (ліквідації), тому, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 49, ч. 2 ст. 67 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчих проваджень, а оригінали виконавчих документів разом із постановою направлено до ліквідаційної комісії. Крім того, ДВС повідомило, що виконавчі провадження були знищенні у зв`язку з закінченням строку зберігання, тому відсутня можливість надати виконавчі провадження для ознайомлення.

Скаржник також у клопотанні зазначає, що при ознайомленні з ухвалою суду від 12.08.2020 у цій справі в реєстрі судових рішень було виявлено, що існує ухвала суду від 22.01.2014, яку останній не отримував. Також представниця скаржника повідомила, що при спілкуванні з керівником ПАТ «Механізатор» було виявлено, що він не обізнаний, що стягувач звертався до Господарського суду Луганської області з аналогічною скаргою, оскільки ухвалу суду від 22.01.2014 та постанову про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2013 по ВП №40985146 не отримував, про існування постанови дізнався лише 03.08.2020.

Отже, з урахуванням викладеного, причина пропуску строку скаржником повинна визнаватися судом поважною та підлягає поновленню, оскільки він дізнався про порушення своїх прав тільки 03.08.2020, тому вважає, що звертаючись зі скаргою не пропустив строк звернення до суду.

Посилаючись на наведені обставини, скаржник просить поновити строк для оскарження дій Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Встановивши обставини справи, дослідивши надані скаржником та наявні в матеріалах справи докази суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому, відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи з поважності причин пропуску строку скаржником. Подання скаржником клопотання про відновлення строку, з огляду на норми ст. 119 ГПК України, не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк.

Як зазначено вище, звертаючись до суду з клопотанням про поновлення строку для оскарження дій органу ДВС, скаржник посилається на те, що йому стало відомо про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2013 по ВП №40985146 лише 03.08.2020 з відповіді ДВС.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Механізатор» ще 15.01.2014 зверталось до Господарського суду Луганської області зі скаргою від 15.01.2014 № 2 на дії Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції з вимогами про:

- скасування постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження № 36910697 від 11.12.2013 щодо виконання наказу Господарського суду Луганської області № 6/5014/3110/2012 про стягнення з ВАТ «Трест «Сєвєродонецькхімбуд» на користь ПАТ «Механізатор» суми боргу у розмірі 133415 грн. 30 коп.;

- скасування постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції про закінчення виконавчого провадження № 40985146 від 11.12.2013 щодо виконання наказу Господарського суду Луганської області № 913/2152/13 про стягнення з ВАТ «Трест «Сєвєродонецькхімбуд» на користь ПАТ «Механізатор» суми боргу у розмірі 54387 грн. 22 коп.

Ухвалою суду від 21.01.2014 скарга Публічного акціонерного товариства «Механізатор» від 15.01.2014 № 2 на дії Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції була повернута без розгляду, оскільки скаржником подано скаргу на дії відділу Державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, в якій об`єднано вимоги за двома виконавчими документами в різних справах, а саме у справі №913/2152/13 та справі № 6/5014/3110/2012.

Судом критично оцінюються посилання представниці скаржника на те, що керівник ОСОБА_1 не обізнаний з тим, що ПАТ «Механізатор», директором якого він є, зверталось до Господарського суду Луганської області з аналогічною скаргою, оскільки ані постанову про закінчення виконавчого провадження від 11.12.2013 по ВП №40985146, ані ухвалу суду від 21.01.2014 він не отримував, а про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 03.08.2020.

По-перше, як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником ПАТ «Механізатор» - стягувача у виконавчому провадженні ВП № 40985146, як у 2014 році, так і у 2020 році є ОСОБА_1, тобто керівництво товариства не змінювалось.

У зв`язку з фактичною втратою справи (залишенням архіву суду на непідконтрольній території у м. Луганську) суд позбавлений можливості перевірити підписанта скарги від 15.01.2014 № 2.

Однак, з огляду на те, що скаргу на дії Публічного акціонерного товариства «Механізатор» від 15.01.2014 № 2 на дії Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції не було залишено без розгляду на підставі подання її неповноважною особою, судом були досліджені повноваження особи, яка її підписала, та зроблено висновок про їх наявність.

Чинне законодавство не ототожнює товариство та його керівний орган у вигляді директора. Навіть якщо припустити, що директор не був обізнаний щодо подання скарги від імені товариства, то все одно подання такої скарги свідчить про обізнаність саме товариства щодо наявності оскаржуваної постанови ВДВС, що є ключовим у визначенні поважності пропуску строку на подання скарги.

Отже суд робить висновок про обізнаність ПАТ «Механізатор», його повноважних осіб щодо подання скарги від 15.01.2014 з аналогічними до цієї скарги вимогами та, як наслідок, про обізнаність щодо існування оскаржуваної постанови на дату подання скарги у 2014 році.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції станом на момент відкриття виконавчого провадження та прийняття оскаржуваної постанови про його закриття, та частиною 1 ст. 19 вказаного Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 встановлено, зокрема, що сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії.

Частиною 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на момент відкриття виконавчого провадження та прийняття оскаржуваної постанови про його закриття та ч. 8 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 унормовано, що особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З наведеного можна зробити висновок, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового

провадження.

Разом з тим, враховуючи наявність виконавчого провадження, відкритого за заявою стягувача 26.11.2013 та з огляду на строки примусового виконання, враховуючи право стягувача на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, він повинен був виявити інтерес до цього провадження значно раніше ніж 03.08.2020, тобто через 7 років після його відкриття, як зазначає адвокат скаржника.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК та ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що скаржником не наведено належних обставин на підтвердження поважності причин пропуску на 7 років строку для подання скарги на дії органу ДВС, визначеного ч. 1 ст. 341 ГПК України.

При цьому, посилання скаржника на отриманий 03.08.2020 лист - відповідь Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 03.08.2020 вх. №№41200/18.10-22 жодним чином не впливає на перебіг строку на оскарження дій чи бездіяльності органу ДВС, встановленого ст. 341 ГПК України та не вказує на поважність причин пропуску такого строку.

Суд звертає увагу, що встановлений у ч. 1 ст. 341 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог ст. 119 ГПК України може бути поновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не поновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на ст. 119 і ст. 341 ГПК України судом без виклику сторін виноситься ухвала.

За змістом ч 1. Ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно з ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 7 ст. 119 ГПК України про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

З урахуванням наведених вище обставин та положень чинного законодавства, оскільки скаржником не доведено поважності причин пропуску строку для подання скарги, встановленого ст. 341 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ПАТ «Механізатор» про поновлення строку для подання скарги на дії органу ДВС та відповідно залишення скарги без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 12, 18, 42, 73-79, 86, 118, ч.7 ст.119, ст.ст. 232-236, 242, 339-342 ГПК України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволені клопотання Публічного акціонерного товариства «Механізатор» від 29.08.2020 №б/н про поновлення строку для подання скарги 29.08.2020 №б/н (вх. № 1361/20) на дії державного виконавця відмовити.

2. Скаргу Публічного акціонерного товариства «Механізатор» від 29.08.2020 №б/н (вх. № 1361/20) на дії Сєвєродонецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) залишити без розгляду.

Інформація у справі розміщена за офіційною вебадресою сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України - https://court.gov.ua/fair/

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 04.09.2020 та згідно ч. 2 ст. 254, п. 25 ч. 1 ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Фонова