ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.09.2020 Справа № 917/752/20

м. Полтава

За позовом Фізичної особи - підприємця Чепіль Наталії Георгіївни, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Сервіс", вул. Фабрична, 9/3, м. Лубни, Полтавська область, 37500

про стягнення грошових коштів

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Рішення приймається 02.09.2020, з врахуванням процесуальних строків, які були продовжені відповідно до п. 4 розділу Х "Прикінцевих положень" ГПК України та після закінчення відпустки судді Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець Чепіль Наталія Георгіївна (далі - позивач/ ФОП Чепіль Н.Г.) звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми "Сервіс" (далі - відповідач/ ТОВ Фірма "Сервіс") 156029,49 грн., в тому числі 115000,00 грн. тіла кредиту, 9924,66 грн. відсотків, 15833,47 грн. втрат від інфляції та 15271,37 грн. пені. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 2 про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 12.05.2016.

Ухвалою від 14.05.2020 суд залишив вказану позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

На виконання ухвали суду від 14.05.2020 позивач направив суду заяву про уточнення та збільшення розміру позовних вимог (вх. № 5525 від 25.05.2020), у якій просить суд стягнути з відповідача 115000,00 грн. тіла кредиту, 10331,10 грн. відсотків по фінансовому зобов`язанню, 27649,85 грн. втрат від інфляції та 6715,68 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 01.06.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Відповідач у відзиві позов заперечує, посилаючись на його безпідставність.

Рішення приймається в порядку ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.05.2016 ТОВ фірма «Сервіс» (отримувач за договором) та фізична особа - підприємець Погорєлов Ігор Володимирович (кредитор за договором) уклали Договір № 2 про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи).

Згідно п. 1.1. Договору у відповідності з умовами цього Договору кредитор надає отримувачу зворотну безвідсоткову фінансову допомогу (далі - фінансова допомога).

Згідно п. п. 3.1. - 3.3. Договору кредитор надає отримувачу фінансову допомогу у розмірі 190 000 грн. Кредитор за цим договором не отримує за надання отримувачу допомоги жодної компенсації (у матеріальному чи нематеріальному вигляді), винагороди та/або заохочення. Зворотна фінансова допомога використовується для потреб отримувача відповідно до статутних цілей його діяльності.

Відповідно до п. 4.1 Договору кредитор зобов`язується надати отримувачу фінансову допомогу у розмірі, передбаченому у п. 3.1. Договору, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок або в касу отримувача протягом 40 (сорока) робочих днів з дати підписання Договору.

Датою надання безпроцентної фінансової допомоги є дата зарахування грошових коштів в касу отримувача (п. 4.2 Договору).

Кредитор надає отримувачу фінансову допомогу на строк до 12 травня 2017 року (п. 4.3 Договору).

Згідно п. 4.4. Договору отримувач зобов`язується повернути кредитору фінансову допомогу не пізніше закінчення зазначеного строку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитора у розмірі фінансової допомоги, що належить до повернення.

Отримувач має право достроково повернути Кредитору фінансову допомогу. Отримувач має право повертати кредитору фінансову допомогу частинами у будь-якому розмірі та в будь-які строки в межах строку повернення фінансової допомоги. Датою повернення фінансової допомоги є дата видачі останньої частини готівкових коштів кредитору (п. п. 4.5. - 4.7. Договору).

За невиконання або неналежне виконання обов`язків за Договором сторони несуть одна перед одною майнову відповідальність згідно з чинним законодавством України та умовами Договору. Сторони домовились, що за невиконання зобов`язань за цим Договором протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту виникнення обов`язку виконання будь-якого зобов`язання штрафні санкції, пені та/або неустойки, а так само і проценти за невиконання грошових зобов`язань до Сторін не застосовуються (п. 5.1., п. 5.2. Договору).

Позивач стверджує, що на виконання умов Договору кредитор надав отримувачу фінансову допомогу у розмірі 190 000,00 грн. на строк до 12 травня 2017 року. Натомість, у порушення вимог пунктів 2.2.2., 4.4. Договору, отримувач фінансову допомогу кредитору повернув частково у розмірі 75 000,00 грн.

У якості доказу надання кредитором коштів відповідачу позивачем надано копію платіжного доручення № 17 від 13.05.2016. На підтвердження здійснених відповідачем оплат позивачем надано копію банківської виписки по рахунку Погорєлова І.В.

Також позивач зазначає, що 20.07.2019 ФОП Погорєловим І.В. (кредитора за договором) та ФОП Чепіль Н.Г. (новий кредитор за договором) було укладено договір № 20072019 про відступлення (Купівлі-продажу) прав вимоги (далі - Договір про відступлення, копія Договору про відступлення - в матеріалах справи).

Згідно п. п. 2.1., 2.2. Договору про відступлення за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Кредитор відступає і шляхом продажу Новому Кредитору належні Кредитору, а Новий Кредитор набуває у обсязі та на і умовах, визначених цим Договором, права вимоги Кредитора до боржника, який зазначений у Додатку № 1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржник, включаючи права вимоги до правонаступників Боржника, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржника або які зобов`язані виконати обов`язки Боржника, надалі за текстом - Права вимоги. Новий Кредитор і сплачує Кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

За цим Договором з моменту його підписання Новий Кредитор набуває усі права кредитора, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржником зобов`язань, сплати Боржником грошових коштів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору. Розмір Прав вимог, які переходить до Нового Кредитора, вказана у Додатку №1 до цього Договору. Права Кредитора переходять до Нового Кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги.

Згідно п. 4 Договору Новий Кредитор зобов`язується сплатити до 20 серпня 2019 року 50 000 (п`ятдесят тисяч грн.) на рахунок Кредитора.

На підтвердження сплати новим кредитором на користь кредитора 50000,00 грн. позивачем надано копії прибуткового касового ордеру № 1 від 20.07.2019 та квитанції до прибуткового касового ордера № 1 від 20.07.2019.

Згідно додатку № 1 до Договір про відступлення ФОП Погорєлов І.В. передав, а позивач прийняв право вимоги до боржника - ТОВ Фірма "Сервіс" по договору № 2 від 12.05.2016, у розмірі 115000,00 грн. тіло фінансової вимоги, 7561,64 грн. процентів, 14669,33 грн. інфляційних втрат.

14.04.2020 позивачем було направлено відповідачу претензію про сплату заборгованості по Договору у розмірі 156029,49 грн. (копія претензії та докази її направлення - в матеріалах справи). Проте, як зазначає позивач, відповідачем заборгованість не погашена.

Таким чином, позивач, як новий кредитор відповідача просить суд стягнути з відповідача 115000,00 грн. тіла кредиту, 10331,10 грн. відсотків по фінансовому зобов`язанню відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України за період з 23.05.2017 по 20.05.2020, 27649,85 грн. втрат від інфляції за період з червня 2017 року по квітень 2020 року та 6715,68 грн. пені за період з 19.11.2019 по 20.05.2020.

Відповідач заперечує позов з наступних підстав.

Так, відповідач зазначає, що в його облікових справах міститься не договір № 2 від 12.05.2016, на який посилається позивач у позові, а договір № 2 від 02.05.2016 про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги на таку ж суму 190000,00 грн., але строком до 12.05.2027.

На підтвердження вказаного відповідачем надано копію договору № 2 про надання зворотньої безвідсоткової фінансової допомоги від 02 травня 2016 року.

При цьому, відповідач наголошує, що платіжним дорученням № 17 від 13.05.2016, на яке посилається позивач, була перерахована сума допомоги саме по договору від 02.05.2016. Аналогічно часткові оплати відповідачем також здійснювалися з посиланням на договір від 02.05.2016.

На думку відповідача вказане доводить те, що договір від 12.05.2016 взагалі не був виконаний кредитором.

Таким чином, відповідач стверджує, що позивачу була передана недійсна вимога.

В зв`язку з цим, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Позивач відповіді на відзив не надав.

При ухваленні рішення суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з положеннями ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Вивчивши надані обома сторонами матеріали судом встановлено, що згідно платіжного доручення № 17 від 13.05.2016 Погорєловим І.В. сплачено на користь ТОВ фірми "Сервіс" 190000,00 грн. з призначенням платежу "Надання зворотньої безвідсоткової фінансової допомоги згідно Договору № 2 від 02.05.2016 року".

Враховуючи те, що відповідачем надано суду копію договору № 2 про надання зворотньої безвідсоткової фінансової допомоги від 02 травня 2016 року, у суду відсутні підстави вважати, що платіж здійснений платіжним дорученням № 17 від 13.05.2016 є підтвердженням оплати допомоги по договору № 2 від 12.05.2016.

Інших доказі надання кредитором допомоги відповідачу саме по Договору № 2 від 12.05.2016 позивачем не надано.

Крім цього, вивчивши надані позивачем копії банківських виписок та надані відповідачем копії платіжних доручень суд встановив, що 22.05.2017 та 29.05.2017 відповідачем було сплачено Погорєлову І.В. відповідно 25000,00 грн. та 50000,00 грн. з посиланням у призначенні платежу на той же договір № 2 від 02.05.2016.

Таким чином, позивачем не доведено факту надання ФОП Погорєловим І.В. відповідачу фінансової допомоги у розмірі 190000,00 грн. за договором № 2 про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 12.05.2016.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивач відповідь на відзив не надав та своїми процесуальними правами не скористався.

Судом також встановлено, що згідно договору № 20072019 про відступлення (Купівлі-продажу) прав вимоги та додатку № 1 до нього ФОП Погорєлов І.В. передав, а позивач прийняв право вимоги до боржника - ТОВ Фірма "Сервіс" по договору № 2 від 12.05.2016, у розмірі 115000,00 грн. тіло фінансової вимоги, 7561,64 грн. процентів, 14669,33 грн. інфляційних втрат.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч. 1 ст. 517 ЦК України.

Згідно ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

Відповідно до ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Враховуючи те, що позивачем не доведено дійсність переданої ФОП Погорєловим І.В. вимоги по договору № 2 про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 12.05.2016, вимоги позивача про стягнення з відповідача 115000,00 грн. тіла кредиту, 10331,10 грн. відсотків по фінансовому зобов`язанню, 27649,85 грн. втрат від інфляції та 6715,68 грн. пені по договору № 2 про надання зворотної безвідсоткової фінансової допомоги від 12.05.2016 є необґрунтованими, безпідставними, а отже задоволенню не підлягають.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України у зв`язку з відмовою в позові покладаються на позивача та не підлягають відшкодуванню.

Відповідач у відзиві просить суд стягнути понесені у зв`язку із розглядом справи витрати відповідача з позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В якості доказів понесених витрат на оплату послуг адвоката відповідач надав суду:

- копію угоди № 29 про надання адвокатських послуг (професійної правничої допомоги) від 18.06.2020, укладеної між відповідачем та адвокатом Ступніком С.В.;

- копію свідоцтва адвоката Ступніка С.В. про право на заняття адвокатською діяльністю № 353 від 11.11.2002;

- детальний опис робіт (розрахунок послуг), які виконуються адвокатом С.В. Ступніком згідно договору № 29 від 18.06.2020 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Фірма "Сервіс".

Крім цього, 10.08.2020 на електронну адресу суду надійшов лист представника відповідача щодо судових витрат, до якого додано копію акту виконаних робіт (послуг), які виконано адвокатом С.В. Ступніком згідно договору № 29 від 18.06.2020 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Фірма "Сервіс", на суму 23000,00 грн. і копію квитанції № 29/1 від 10.08.2020 на суму 23000,00 грн.

Згідно ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи.

Судом встановлено, що частина доказів понесених відповідачем витрат додана ним до відзиву на позов. На підтвердження направлення позивачу копії відзиву на позов з доданими до нього матеріалами відповідачем надано накладну та чек Укрпошти від 01.07.2020, а також опис вкладення до цінного листа, адресованого Чепіль Н.Г. Згідно наданого опису на адресу позивача відповідачем направлено відзив на позовну заяву - 3 аркуші та додатки - 3 аркуші. При цьому до відзиву, який надійшов суду додано 8 додатків на 16 аркушах.

Оскільки у описі вкладення не вказано, які саме додатки до відзиву були направлені позивачу, у суду відсутні підстави вважати встановленим факт направлення відповідачем позивачу доданих до відзиву доказів понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази надіслання відповідачем позивачу копій доказів доданих відповідачем до листа від 10.08.2020. Отже, позивач, не маючи доказів надання відповідачу правової допомоги позбавлений можливості відповідним чином відреагувати та надати свої заперечення, чим порушуються його права.

Таким чином, відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України надані відповідачем докази понесення ним витрат на професійну правничу допомогу судом до уваги не беруться.

Враховуючи викладене, відповідачем не підтверджено належними та достатніми доказами факт понесення ним витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Таким чином, підстави для стягнення з позивача на користь відповідача таких витрат у суду відсутні.

Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення своїх процесуальних прав та обов`язків; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у позові повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук