РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.08.2020Справа № 41/264
Господарський суд міста Києва у складі судді Спичака О.М.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія

"Київводоканал" в особі Розрахункового департаменту

до Житлово-будівельного кооперативу "Академічний-17"

про стягнення 11758,95 грн

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Відкрите акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" в особі Розрахункового департаменту звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Академічний-17" про стягнення 53511,30 грн, з яких 41742,80 грн основного боргу та 11768,50 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №09756/4-11-С на надання послуг з водопостачання та водовідведення від 10.12.2001 в частині здійснення оплати за надані послуги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2008 було порушено провадження у справі №41/264 та призначено її до розгляду на 01.10.2008.

30.09.2008 від позивача надійшли письмові пояснення по справі.

01.10.2008 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній проти заявлених позовних вимог заперечив.

Серед іншого Житлово-будівельний кооператив "Академічний-17" зазначив про те, що рішенням Господарського суду міста Києва №42/446 від 03.10.2006 з відповідача на користь позивача вже було стягнуто заборгованість за договором №09756/4-11-С на надання послуг з водопостачання та водовідведення від 10.12.2001, зокрема, за період з 01.07.2005 по 01.06.2006, а отже звернення позивача до суду з позовом про стягнення заборгованості за вказаний період є неправомірним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2008 зупинено провадження у справі №41/264 до вирішення іншої пов`язаної з нею справи №8/131.

23.07.2015 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про поновлення провадження у справі.

25.05.2020 до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшло клопотання №660 Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про поновлення провадження у справі, з якого вбачається, що обставини, які були підставою для зупинення провадження у справі №41/264 відпали, з огляду на наступне.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва №8/131 від 24.01.2008 визнано протиправними та скасовано розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.05.2007 №640, від 30.05.2007 №641, від 30.05.2007, №642, від 30.05.2007 №643.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 09.01.2009 у справі №22-а-14381/08 вищевказану постанову Окружного адміністративного суду міста Києва №8/131 від 24.01.2008 було залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України №К-2608/09 від 02.07.2009 касаційні скарги Київської міської державної адміністрації та АЕК "Київенерго" задоволено частково; касаційну скаргу ЗАТ "Енергогенеруюча компанія "ДАРтеплоцентраль" задоволено; постанову Окружного адміністративного суду міста Києва №8/131 від 24.01.2008 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду №22-а-14381/08 від 09.01.2009 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 28.07.2010 у справі №2а-673/2010 провадження у справі за адміністративним позовом ОСББ "Престиж" до Київської міської державної адміністрації,третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору АЕК "Київенерго" про визнання протиправними та скасування розпоряджень КМДА закрито.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2010 у справі №2а-673/10 апеляційні скарги ЖБК "Буревісник-3", ЖБК "Ремонтник", ЖБК "Суднобудівник-18", ЖБК "Алмазний", ОСББ "Мотор", ВАТ "Універсам № 14", на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 28.07.2010 у справі №2а-673/2010 задоволено частково; ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28.07.2010 у справі №2а-673/2010 скасовано, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі і направлено справу для продовження розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 27.04.2011 у справі №2а-376/2011, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2012 та ухвалою Вищого адміністративного суду від 28.08.2012 залишено без розгляду адміністративний позов ОСББ "Престиж" до Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору АЕК "Київенерго", про визнання протиправними та скасування розпоряджень.

10.06.2020 через канцелярію суду від позивача надійшла довідка про стан заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення.

15.12.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів".

Означеним нормативно-правовим актом викладено у новій редакції, зокрема, Господарський процесуальний кодекс України, згідно з п.9 ч.1 Перехідних положень якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких порушено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частиною 1 ст.230 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

У зв`язку з тим, що відпали обставини, які зумовили зупинення провадження у справі №41/264, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2020 поновлено провадження по справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання); запропоновано позивачу надати розгорнутий розрахунок позовних вимог із наведенням об`ємів споживання, тарифів та часткових оплат (у разі їх наявності); запропоновано відповідачу надати контррозрахунок позовних вимог; встановлено відповідачу строк для надання суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; встановлено позивачу строк для подання відповіді відзив - протягом 5 днів з дня отримання відзиву; встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив.

09.07.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких підтверджено обставини погашення відповідачем основного боргу та зменшено позовні вимоги до 11758,95 грн інфляційних втрат.

Вказана заява прийнята судом до розгляду, як така, що відповідає приписам ст.46 Господарського процесуального кодексу України.

20.07.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній проти заявлених позовних вимог заперечив та вказав, що рішенням Господарського суду міста Києва у справі №7/470-40/231 від 22.09.2011, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 19.01.2012, за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Житлово-будівельного кооперативу "Академічний-17" про стягнення заборгованості за договором №09756/4-11-С на надання послуг з водопостачання та водовідведення від 10.12.2001 за період з 01.09.2008 по 01.09.2010 встановлено, що умовами названого правочину не передбачено надання послуг з постачання гарячої води.

Згідно з ч.4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Підприємством по експлуатації водомірного господарства та збуту води "Водозбут" ВАТ "АК "Київводоканал", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (постачальник, позивач) та Житлово-будівельним кооперативом „Академічний-17" (відповідач, абонент) було укладено договір №09756/4-11-С від 10.12.2001р. на надання послуг з водопостачання та водовідведення (далі - договір).

Відповідно до п.1 договору постачальник зобов`язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та прийняття каналізаційних стоків, а абонент, в свою чергу, зобов`язується розраховуватися за вищезазначені послуги на умовах, які визначені цим договором та Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, що затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України №65 від 01.07.1994.

Відповідно до пункту 2.2 договору відповідач (абонент) сплачує вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством. У разі зміни тарифів сплата послуг відповідачем (абонентом) здійснюється за новим тарифом з часу його введення в дію без внесення змін до цього договору.

Кількість поданої води згідно п.п.3.1, 3.2 договору передбачено визначати за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником (позивачем). Зняття показників водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника (позивача). Якщо водолічильники тимчасово знято представником постачальника або їх зіпсовано не з вини абонента (відповідача), кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою за останні два розрахункові місяці за показниками водолічильників. У разі тривалості водолічильників менше 2-х місяців кількість води визначається за середньодобовою витратою роботи водолічильника, але не менше 10-ти днів. Такий порядок зберігається до установки нового водолічильника і перерахунок за попередній час не проводиться.

Згідно з п.3.4 договору кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначаються за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та ін. джерел водопостачання, згідно із показниками водолічильника.

Відповідно до 3.6 договору відповідач розраховується за надані послуги у порядку, встановленому чинним законодавством у п`ятиденний термін з дня представлення позивачем платіжних документів до банківської установи. Постачальник інформує абонента про розмір діючих тарифів у платіжних документах, що направляються щомісячно до банківської установи абонента.

Відповідно до розділу 5 договір є безстроковим, діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах розглядуваної справи договір №09756/4-11-С на надання послуг з водопостачання та водовідведення від 10.12.2001 відсутній.

Факт укладення між сторонами означеного правочину та його зміст наведено в рішенні Господарського суду міста Києва №42/446 від 03.10.2006, яке набрало законної сили та рішенні Господарського суду міста Києва у справі №7/470-40/231 від 22.09.2011, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2011 та постановою Вищого господарського суду України від 19.01.2012, за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до Житлово-будівельного кооперативу "Академічний-17" про стягнення заборгованості за договором №09756/4-11-С на надання послуг з водопостачання та водовідведення від 10.12.2001.

В силу положень ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на встановлений ст.204 Цивільного кодексу України (враховуючи, що спірні правовідносини сторін продовжували існувати під час набрання зазначеним нормативно-правовим актом законної сили) принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги договір №09756/4-11-С на надання послуг з водопостачання та водовідведення від 10.12.2001 як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що для обліку послуг з холодного водопостачання та водовідведення за договором №09756/4-11-С на надання послуг з водопостачання та водовідведення від 10.12.2001 позивачем було відкрито відповідачу код 8-792. З метою обліку послуг з постачання води, яка йде на підігрів та стоків води, що йде на підігрів заявником було відкрито код 8-50792.

За даними позивача, заборгованість відповідача за договором №09756/4-11-С на надання послуг з водопостачання та водовідведення від 10.12.2001 на момент звернення до суду з розглядуваним позовом становила суму у розмірі 41742,80 грн, яка виникла за спожиті за період з липня 2005 року по липень 2008 року послуги за кодом 8-792 та за період з листопада 2005 року по липень 2008 року послуги за кодом 8-50792.

При цьому позивач у позовній заяві зазначає про те, що на виконання умов договору він надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення у спірний період, а саме:

за кодом 8-792 у період з липня 2005 року по липень 2008 року на суму 191421,64 грн (з урахуванням знижки 5,5 % - 10563,72 грн), з яких сплачено 146718,08 грн (з урахуванням перерахунку на суму 9917,51 грн), у зв`язку з чим розмір заборгованості становить 44703,56 грн;

за кодом 8-50792 у період з листопада 2005 року по липень 2008 року у відповідача існувала переплата на суму 2960,76 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за поставку питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі у розмірі 41742,80 грн та 11768,50 грн суми інфляційних втрат.

При цьому, позивач повідомив суд про те, що станом на 04.06.2020 заборгованість у відповідача за період з 01.07.2005 по 01.08.2008 відсутня.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги"встановлено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630 затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

У Правилах надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення визначено, що централізоване водовідведення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у відведенні стічних вод, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових централізованих систем водовідведення; централізоване постачання холодної та гарячої води - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у холодній та гарячій воді, яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем холодного та гарячого водопостачання.

Закон України "Про питну воду та питне водопостачання" визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямовані на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров`я людини питною водою.

В ст.1 цього Закону визначено, що централізоване питне водопостачання - господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення; об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Тобто ст.19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачає надання послуг з питного водопостачання на підставі договору з підприємством питного водопостачання.

Статтею 22 вказаного Закону передбачено, що споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" є підприємством питного водопостачання, яке надає послуги з централізованого питного водопостачання (згідно із Законом - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води) та водовідведення (згідно із Законом - це господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об`єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов`язаних єдиним технологічним процесом). При цьому, вода питна - вода, яка за органолептичними властивостями, хімічним і мікробіологічним складом та радіологічними показниками відповідає державним стандартам та санітарному законодавству.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

У спірний період, тобто у період з липня 2005 року по липень 2008 року були чинні Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затвердженні наказом Держжитлокомунгоспа від 01.07.1994 №65, які регулюють порядок користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод до комунальної каналізації та визначають взаємовідносини між об`єднаннями, виробничими управліннями водопровідно-каналізаційного господарства або іншими експлуатаційними організаціями, комбінатами комунальних підприємств та абонентами міських, районних, селищних водопроводів і каналізацій на території України.

Згідно п.10.1 Правил №65 знімання показників водолічильників представником Водоканалу здійснюється не рідше як один раз на місяць у присутності представника абонента, який повинен сприяти представникові Водоканалу у цьому, а також в забезпеченні безпечного проведення робіт.

Пунктом 11.1 Правил №65 визначено, що кількість води, використаної абонентами, визначається за показниками повірених у встановленому порядку водолічильників та інших приладів обліку, які мають бути опломбовані.

Відповідно до підпункту "б" п.12.3 Правил №65, житлово-експлуатаційні організації та ЖЕК зобов`язані були один раз на місяць здійснювати розрахунки з водоканалом, у тому числі за холодну воду, що йде на гаряче водопостачання.

Разом з тим, матеріали справи не містять первинних доказів споживання (копії маршрутних листів, актів про зняття показань з водолічильників) відповідачем послуг з холодного водопостачання та водовідведення по коду 8-792 у спірний період взагалі.

Крім того, в п.3.1 договору зазначено, що кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником.

Проте матеріали справи №41/264 не містять доказів на підтвердження реєстрації позивачем водолічильників відповідача.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, позивач належними та допустимими доказами не довів суду факт споживання відповідачем холодної води по коду 8-792 у спірний період та обсягів такого споживання, а також доказів, що підтверджують виконання позивачем умов п.3.6 договору, тобто представлення постачальником платіжних документів до банківської установи.

Суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів оплати відповідачем суми основного боргу за спірний період після звернення Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" з відповідним позовом до суду, а лише повідомлено про те, що станом на 04.06.2020 заборгованість за період з 01.07.2005 по 01.08.2008 відсутня, що ніяким чином не свідчить про визнання відповідачем заборгованості за спірний період у наведеному позивачем розмірі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду міста Києва №42/446 від 03.10.2006 з відповідача на користь позивача вже було стягнуто заборгованість за договором №09756/4-11-С на надання послуг з водопостачання та водовідведення від 10.12.2001 за період з 01.07.2005 по 01.06.2006, а отже звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за вказаний період є неправомірним.

Отже, з огляду на те, що позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України не доведено споживання холодної води по коду 8-792 у спірний період, у суду відсутні законні підстави для стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 11768,50 грн нарахованих за просрочення виконання грошового зобов`язання з оплати зазначених послуг.

На підставі викладеного, за висновками суду, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" в особі Розрахункового департаменту до Житлово-будівельним кооперативом „Академічний-17" про стягнення грошових коштів є необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Згідно положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про відмову в задоволенні позовних вимог, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" в особі Розрахункового департаменту відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст.ст.256, 257, п.п.17.5 п.17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Спичак О.М.