ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.08.2020р. м. Харків Справа № 905/1750/19

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючого судді Ніколаєвої Л.В., суддів Паляниці Ю.О., Чернової О.В.,

при секретарі судового засідання Ісаковій А.В.,

розглянувши справу № 905/1750/19

за позовом Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут -Енергія»

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз»

про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно та стягнення 157 795 712,48 грн.,

за участю представників:

від позивача: Кухтик В.М., адвокат

від відповідача: Степанова О.В., адвокат

від третьої особи 1: Єфременко О.О., адвокат

від третьої особи 2: не з`явився

Суть спору: АТ «Укртрансгаз» звернулось до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить суд:

-зобов`язати ТОВ «Бахмут-Енергія» повернути АТ «Укртрансгаз» в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 23 613,134 тис. куб. м.;

-стягнути з ТОВ «Бахмут-Енергія» на користь АТ «Укртрансгаз» 157 795 712,48 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 23 613,134 тис. куб. м.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на здійснення відповідачем з газотранспортної системи, оператором якої є позивач, через газорозподільну систему, оператором якої є третя особа 2 (ПАТ «Донецькоблгаз»), відбору природного газу у жовтні 2016р. - квітні 2017р., за відсутністю постачальника природного газу та без оформлення договірних відносин з позивачем.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2019р. справа розподілена судді Ніколаєвій Л.В. В подальшому, ухвалою суду від 26.12.2019р. справа призначена до колегіального розгляду та згідно з витягом повторного автоматичного визначення складу колегії суддів від 26.12.2019р. справа розподілена колегії суддів: головуючий суддя Ніколаєва Л.В., судді Паляниця Ю.О., Чернова О.В.

Під час розгляду справи залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача НАК «Нафтогаз України», ПАТ «Донецькоблгаз», про що постановлено ухвали суду від 25.11.2019р., від 06.02.2020р.

У відзиві на позовну заяву за вх. № 20694/19 від 15.10.2019р. відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову з посиланням на те, що:

-по - перше, правовідносини між позивачем та відповідачем в оспорюваний період були врегульовані договором на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № від 31.03.2016р. з додатковими угодами до нього, на виконання якого сторонами складені відповідні акти наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами та за яким заборгованість відповідача перед позивачем відсутня. При цьому, позивач є оператором газотранспортної системи згідно виданої йому ліцензії, за умовами вказаного договору надає послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами від пунктів приймання - передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій, та при отриманні газу від замовника на пунктах приймання - передачі в магістральні трубопроводи не набуває права власності на отриманий газ.

Правовідносини між відповідачем та третьою особою 2 (ПАТ «Донецькоблгаз») в оспорюваний період були врегульовані договором про розподіл природного газу № 08 - 2268/2016 від 01.01.2016р. з додатковою угодою і додатками до нього, якими визначено договірні обсяги транспортування природного газу на 2016 - 2017рр. Третя особа 2 (ПАТ «Донецькоблгаз») є оператором газорозподільної системи згідно виданої їй ліцензії та за умовами вказаного договору надає послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об`єктів відповідача або його споживачів відповідно да актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін на підставі підтверджених в установленому порядку третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України») місячних обсягів природного газу, виділених для забезпечення об`єктів споживачів.

Правовідносини між відповідачем та третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України») в оспорюваний період були врегульовані договорами на постачання природного газу № 4588/1617-ТЕ-6 від 07.09.2016р. (категорія «населення») зі строком дії з 01.10.2016р. по 30.09.2017р., № 4843/1617-БО-6 від 31.10.2016р. (категорія «бюджет») зі строком дії з 01.10.2016р. по 31.03.2017р., якими встановлено в т. ч. щомісячні обсяги постачання газу, порядок узгодження та підтвердження обсягів постачання газу, порядок врегулювання негативного небалансу та оплати відповідних витрат. Третя особа 1 (НАК «Нафтогаз України») є постачальником природного газу, на якого Положенням «Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», затв. постановами КМУ від 01.10.2015р. № 758, від 22.03.2017р. № 187, та розпорядженням КМУ від 05.10.2016р. № 742-р «Про деякі питання опалювального сезону 2016/17 року» покладено обов`язки щодо постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії на підставі договору, що враховує положення примірного договору про постачання природного газу, який затверджується КМУ, та щодо видачі номінацій теплогенеруючим і теплоплопостачальним організаціям до початку опалювального сезону відповідно до договорів, які укладені з ними згідно з постановою КМУ від 29.04.2016р. № 357 «Про затвердження Примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії», а відповідач - виробником та постачальником теплової енергії для споживачів (зокрема, категорій «населення», «установи та організації, що фінансуються з бюджету») у м. Бахмут, м. Соледар та району відповідно до виданих йому ліцензій.

Відповідач щомісячно направляв третій особі 1 (НАК «Нафтогаз України») акти приймання - передачі природного газу, які остання повертала без підписання з посиланням на не надання номінацій та не здійснення постачання природного газу відповідачу у спірний період. При цьому, повідомлення про відсутність номінацій отримувались відповідачем через півтора місяця з дати початку кожного розрахункового періоду, а не до 25 числа місяця перед споживання газу в порядку положень Кодексу ГТС.

Водночас, споживання природного газу у спірний період здійснювалось відповідачем за договорами про постачання природного газу № 4588/1617-ТЕ-6 від 07.09.2016р., № 4843/1617-БО-6 від 31.10.2016р. в узгоджених в них об`ємах, що підтверджується технічними звітами використання природного газу для виробництва теплової енергії, актами розподілу природного газу, складеними в порядку п. 3.5 цих договорів. Також, споживання природного газу з ресурсу третьої особи 1 (НАК «Нафтогаз України») підтверджується і звітами про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Донецьоблгаз», які складені третьої особою 2 (ПАТ «Донецьоблгаз») на виконання вимог Кодексу ГТС та які надані позивачем до позову.

Відповідач відображав у своєму бухгалтерському обліку за кожним періодом фактичного споживання природного газу відповідні витрати на підставі технічних актів, внутрішніх актів та бухгалтерських довідок та сплачував на користь третьої особи 1 (НАК «Нафтогаз») грошові кошти за природний газ (більш, ніж 13 млн. грн.), які остання отримувала та не повертала, але акти приймання - передачі природного газу не підписувала.

Крім того, ані треті особи 1,2 (НАК «Нафтогаз України», ПАТ «Донецьоблгаз»), ані позивач не вчиняли жодних дій щодо припинення постачання/транспортування/розподілу природного газу відповідачу у зв`язку з відсутністю номінацій та несанкціонованим відбором природного газу в порядку умов відповідних договорів та Кодексу ГТС.

Також, відповідач зазначає, що факт споживання останнім природного газу у березні 2017р. за договорами, укладеними з третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України»), встановлений постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2019р. у справі № 826/16697/17.

Наведені обставини свідчать про те, що відповідач у спірному періоді мав постачальника природного газу - НАК «Нафтогаз України», споживання природного газу здійснювалось відповідачем з ресурсу останнього на підставі укладених договорів на постачання природного газу.

-по - друге, на теперішній час в провадженні господарського суду Донецької області перебуває справа № 905/1140/18, предметом розгляду якої є стягнення з третьої особи 2 (ПАТ «Донецьоблгаз») на користь позивача заборгованості за послуги з балансування природного газу, яка визначена з урахуванням вартості тих же обсягів природного газу та за той же період, що і у даній справі. Тобто, позивач намагається стягнути грошові кошти за одні й ті самі обсяги газу з третьої особи 2 (ПАТ «Донецьоблгаз») у справі № 905/1140/18 та з відповідача - у даній справі, використовуючи прямо протилежні обґрунтовування своїх позовних вимог.

У відповіді на відзив за вх. № 21419/19 від 22.10.2019р. позивач посилається на безпідставність тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов, з огляду на те, що постановою КМУ від 01.10.2015р. № 758 затверджено Положення про покладання спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, за пп. 4 п. 3 якого на третю особу 1 (НАК «Нафтогаз України») покладено обов`язок постачати природний газ виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії за цінами, на умовах та у порядку, що визначені цим Положенням. При цьому, у п. 17 Положення визначено, що постачання природного газу (надання номінацій) виробнику теплової енергії здійснюється виключно у разі виконання останнім, як мінімум, двох умов: укладення з третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України») договору постачання природного газу відповідно до законодавства, а також забезпечення хоча б однієї з передбачених Положенням умов щодо розрахунків за газ. Тобто, лише наявність укладеного договору не може свідчити про здійснення такої поставки природного газу споживачу, оскільки доказом, який підтверджує факт поставки газу є підписаний між сторонами акт приймання - передачі природного газу, який фіксує проведення господарської операції, що також вбачається з положень примірного договору про постачання природного газу виробникам теплової енергії для виробництва теплової енергії, затв. постановою КМУ № 357 від 29.04.2016р., та договорів про постачання природного газу, укладених між третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України») та відповідачем, згідно з якими право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання - передачі природного газу. Отже, факт відбору відповідачем природного газу з ресурсу третьої особи 1 (НАК «Нафтогаз України») не підтверджений жодними належними та допустимими доказами.

У запереченнях на відповідь на відзив за вх. № 22152/19 від 01.11.2019р. відповідач посилається на те, що:

-по - перше, діяльність позивача, як оператора газотранспортної систем (оператор ГТС), врегульована, зокрема, ЗУ «Про ринок природного газу», Кодексом ГТС, Постановою НКРЕКП № 2497 від 30.09.2015р. «Про затвердження Типового договору транспортування природного газу». Відповідно до предмету договорів закупівлі природного газу, які укладені між позивачем та третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України») та які надані на підтвердження набуття позивачем права власності на газ та відбору відповідачем такого газу з ресурсу позивача, природний газ, який закуповувався позивачем за цими договорами, мав цільове призначення - для власних потреб та для забезпечення балансування. При цьому, умови, за яких позивачем надаються послуги балансування, визначені в Кодексі ГТС та договорі транспортування природного газу № від 01.08.2016р., який укладений між позивачем та третьою особою 2 (ПАТ «Донецьоблгаз»), і питання щодо стягнення вартості відповідних послуг з третьої особи 2 (ПАТ «Донецьоблгаз») вирішується у справі № 905/1140/18;

-по -друге, посилання позивача на відсутність актів приймання - передачі природного газу, підписаних третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України»), а отже і не підтвердження відповідачем споживання природного газу з ресурсу третьої особи 1 (НАК «Нафтогаз України»), спростовуються в т. ч. приписами Положення «Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», затв. постановою КМУ від 01.10.2015р. № 758, розпорядженням КМУ від 05.10.2016р. № 742-р «Про деякі питання опалювального сезону 2016/17року», актами розподілу, звітами третьої особи 2 (ПАТ «Донецьоблгаз»), які надані відповідачем до відзиву на позов. При цьому, вказані звіти сформовані третьою особою 2 (ПАТ «Донецьоблгаз») відповідно до приписів Кодексу ГРМ, та визначені в них об`єми (обсяги) споживання природного газу є обов`язковими у відносинах між третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України») та позивачем при співставленні підтвердженого обсягу природного газу по об`єктах відповідача (затвердженої номінації) та його фактичного споживання (алокації), передаються позивачу і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у т.ч. для взаєморозрахунків між відповідачем та третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України»), що кореспондується з умовами п. 3.5 договорів про постачання природного газу, укладених між третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України») та відповідачем.

У письмових поясненнях за вх. № 1844/20 від 28.01.2020р. третя особа 1 (НАК «Нафтогаз України») підтримує позовні вимоги з посиланням на те, що:

-по - перше, у спірному періоді третя особа 1 (НАК «Нафтогаз України») не здійснювала постачання природного газу відповідачу на підставі договорів постачання природного газу № 4588/1617-ТЕ-6 від 07.09.2016р., № 4843/1617-БО-6 від 31.10.2016р. у зв`язку із порушенням останнім п. 17 Положення «Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», затв. постановою КМУ від 01.10.2015р. № 758, між ними не підписані жодні акти приймання-передачі природного газу, а саме лише наявність цих договорів не підтверджує факт поставки газу;

-по - друге, третя особа 1 (НАК «Нафтогаз України») не подавала позивачу номінації щодо відповідача, тим самим не підтверджувала постачання газу, як і не замовляла у позивача послуги транспортування природного газу, тобто в газотранспортній системі фізично був відсутній газ третьої особи 1 (НАК «Нафтогаз України»), який міг би спожити відповідач;

-по - третє, спірний обсяг газу фактично відібрано відповідачем з ресурсу позивача, який придбав його у третьої особи 1 (НАК «Нафтогаз України») на підставі відповідних договорів, які наявні у матеріалах справи.

У письмових поясненнях за вх. № 4223/20 від 26.02.2020р. третя особа 2 (ПАТ «Донецькоблгаз») посилається на те, що споживання відповідачем спірних обсягів природного газу не можна вважати несанкціонованим відбором з огляду на наявність договорів на постачання природного газу, укладених між третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України») та відповідачем, а також існування спеціально покладеного на третю особу 1 (НАК «Нафтогаз України») обов`язку видати номінації відповідно до вказаних договорів та поставити природний газ виробникам теплової енергії та теплопостачальним підприємствам. Водночас, відповідач не оформив належним чином поставку природного газу, тобто не підтвердив споживання природного газу на достатній правовій підставі, не довів правомірності відбору природного газу, а тому такий газ має бути ним повернутий.

У додаткових поясненнях за вх. № 25395/19 від 12.12.2019р., за вх. № 2299/20 від 03.02.2020р. (на пояснення третьої особи 1 (НАК «Нафтогаз України)), за вх. № 5394/20 від 12.03.2020р. (на пояснення третьої особи 2 (ПАТ «Донецькоблгаз»)), за вх. № 13637/20 від 23.07.2020р. відповідач, крім вже зазначеного, посилається також на те, що:

-по - перше, з документів обліку щодо спірних обсягів газу, які надані позивачем до позовної заяви, вбачається віднесення таких обсягів природного газу на небаланс третьої особи 2 (ПАТ «Донецькоблгаз»), послуги балансування щодо яких надаються позивачем на підставі відповідного договору транспортування природного газу та приписів Кодексу ГТС, та у даному випадку діюче законодавство передбачає захист майнових інтересів позивача в межах правовідносин комерційного балансування, врегульованого розд. ХІV Кодексу ГТС, що і відбувається у судовій справі № 905/1140/18; водночас, в межах справи, що наразі розглядається, позивачем не доведено надання послуг балансування;

-по - друге, позивачем не доведено факту фізичного отримання відповідачем природного газу від позивача, оскільки відповідач не підключений безпосередньо до газової мережі позивача та не є «прямим споживачем» у розумінні п. 5 гл. 1 розд. 1 Кодексу ГТС; відповідач фізично отримує природний газ через газорозподільчі мережі третьої особи 2 (ПАТ «Донецькоблгаз»), але у матеріалах справи відсутні акти приймання - передачі природного газу, за якими позивачем передано третій особі 2 (ПАТ «Донецькоблгаз») природний газ та складання яких передбачено п. 2 гл. 7 розд. ІІІ Кодексу ГТС;

-по - третє, предметом даного позову є альтернативні вимоги про повернення безпідставно набутого майна та стягнення вартості такого майна, що не відповідає способам захисту порушеного права, які встановлені ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 20 ГК України;

- по - четверте, за наявністю у спірний період укладених між третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України») та відповідачем договорів на постачання природного газу для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню та бюджетним організаціям, а також існування спеціально покладеного на третю особу 1 (НАК «Нафтогаз України») обов`язку видати номінації відповідно до цих договорів та обов`язку позивача - безперебійно транспортувати такий газ, споживання відповідачем природного газу у спірний період не можна вважати несанкціонованим відбором. Повернення третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України») актів приймання - передачі природного газу без підписання з причин не підтвердження обсягів газу (ненадання номінацій) є прямим ігноруванням, не виконанням останньою Положення «Про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період)», затв. постановою КМУ від 01.10.2015р. № 758 та розпорядження КМУ від 05.10.2016р. № 742-р «Про деякі питання опалювального сезону 2016/17року». Водночас, ані укладеними між третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України») та відповідачем договорами на постачання природного газу, ані розпорядженням КМУ від 05.10.2016р. № 742-р «Про деякі питання опалювального сезону 2016/17року» не передбачено можливість відмови третьої особи 1 (НАК «Нафтогаз України»), яка є єдиним постачальником природного газу для відповідача, який є виробником теплової енергії, від постачання природного газу;

-по - п`яте, у письмових поясненнях третьої особи 2 (ПАТ «Донецькоблгаз») викладені протилежні висновки, а саме щодо відсутності несанкціонованого відбору відповідачем та одночасно щодо необхідності повернення відповідачем природного газу позивачу з огляду на неналежне оформлення поставки газу. Але, відповідач не має на збереженні природний газ, оскільки такий газ вже використаний для виробництва теплової енергії, що підтверджується наявними у справі матеріалами.

У запереченнях за вх. № 2681/20 від 06.02.2020р. на додаткові пояснення відповідача позивач посилається на те, що:

-по - перше, обсяги природного газу, що переміщуються газотранспортною системою позивача до газорозподільної системи третьої особи 2 (ПАТ «Донецькоблгаз»), отримуються останньою у точках виходу з фізичним розташуванням, які об`єднуються в одну віртуальну точку виходу з газотранспортної системи позивача з невизначеним фізичним розташуванням, у якій вже споживачі, приєднані до газорозподільної системи, в т.ч. відповідач, відбирають з газотранспортної системи обсяги природного газу. Споживачі, в т.ч. відповідач, що отримують природний газ з газорозподільної системи третьої особи 2 (ПАТ «Донецькоблгаз»), отримують доступ до газотранспортної системи позивача без безпосереднього приєднання до неї та мають можливість завдяки цьому отримувати відповідні обсяги природного газу шляхом їх транспортування газотранспортною системою до віртуальної точки виходу з газотранспортної системи, яка є одночасно точкою входу в газорозподільну систему третьої особи 2 (ПАТ «Донецькоблгаз»). Отже, вважається, що весь обсяг природного газу, який з газотранспортної системи позивача передається до газорозподільної системи третьої особи 2 (ПАТ «Донецькоблгаз»), фізично отримується третьою особою 2 (ПАТ «Донецькоблгаз») з газотранспортної системи позивача, тоді як з віртуальної точки виходу з газотранспортної системи позивача такий обсяг природного газу відбирається всіма споживачами, кожним у своїй частині обсягу, в т.ч. відповідачем;

-по - друге, акти приймання - передачі природного газу між позивачем та третьою особою 2 (ПАТ «Донецькоблгаз»), складання яких передбачено п. 2 гл. 7 розд. ІІІ Кодексу ГТС та про відсутність яких посилається відповідач, визначають загальний обсяг природного газу, який передається позивачем третій особі 2 (ПАТ «Донецькоблгаз»), вони не є комерційними та не відображають окремо отримані відповідачем обсяги, в силу чого такі акти відсутні в матеріалах справи та вони не є тими доказами, на підставі яких підлягають встановленню обставини цієї справи. Такі підписані щомісячні акти, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, визначені комерційними вузлами обліку у фізичних точках входу/виходу, поданого до газотранспортної системи, є основою для формування інформації, що передається позивачу для здійснення ним алокації. Водночас, за кожен місяць спірного періоду у матеріалах справи наявні звіти третьої особи 2 (ПАТ «Донецькоблгаз») про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Донецькоблгаз» між замовниками послуг транспортування, а також звіти про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Донецькоблгаз», між замовниками послуг транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів), якими підтверджується не лише загальний обсяг природного газу, що передається позивачем третій особі 2 (ПАТ «Донецькоблгаз»), а деталізується, зокрема, кому після надходження в газорозподільну систему такий обсяг розподілений;

-по - третє, договори на постачання природного газу, які укладені між третьою особою 1 (НАК «Нафтогаз України») та відповідачем, за відсутності відповідних актів приймання - передачі природного газу, самі по собі не свідчать про набуття відповідачем у власність обсягів природного газу;

-по - четверте, відсутність повідомлення про припинення постачання природного газу та невжиття заходів з примусового обмеження (припинення) подачі газу з боку позивача/третьої особи 2 (ПАТ «Донецькоблгаз»), не свідчить про правомірність споживання природного газу та наявність ознак його набуття за належної правової підстави; при цьому, такі дії з боку позивача/ третьої особи 2 (ПАТ «Донецькоблгаз») є їх правом, в той час, коли абз. 2 п. 3 гл. 5 розд. VІ Кодексу ГТС покладає на відповідача зобов`язання самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення добового/місячного підтвердженого обсягу самостійно і завчасно обмежувати (припиняти) власне газоспоживання.

Представник позивача у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 12.08.2020р. підтримав позов та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 12.08.2020р. проти позову заперечив та просив суд відмовити у його задоволенні.

Третя особа 1 (НАК «Нафтогаз України») у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 12.08.2020р. підтримала позовні вимоги позивача.

Третя особа 2 (ПАТ «Донецьоблгаз») у судове засідання щодо розгляду справи по суті 12.08.2020р. не з`явилась, але про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, оскільки ухвала суду від 01.07.2020р. про оголошення перерви у судовому засіданні до 12.08.2020р. одержана нею, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 050.

З огляду на те, що дана справа розглядається судом по суті, тобто на момент її розгляду всі заяви по суті справи та відповідні докази є зібраними, клопотання та заяви учасників справи розглянуті у підготовчому провадженні, а також приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 202 ГПК України, суд визнав за можливе вирішити справу у даному судовому засіданні.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 12.08.2020р. господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників справи, господарським судом встановлено:

07.09.2016р. та 31.10.2016р. між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (на т.ч. АТ «НАК «Нафтогаз України»/НАК «Нафтогаз») (постачальник, третя особа 1) та ТОВ «Бахмут - Енергія» (споживач, відповідач) укладені договори постачання природного газу №4588/1617-ТЕ-6 та №4843/1617-БО-6 відповідно.

Природний газ, що постачається за цими договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню та для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями відповідно (п. 1.2 договорів).

Цими договорами узгоджено планові обсяги постачання газу на 2016 - 2017 р.р. (п. 2.1 договорів (з урахуванням додаткової угоди № 1 від 31.03.2017р. до договору №4588/1617-ТЕ-6 від 07.09.2016р.).

Договорами визначено, в т.ч. порядок та умови передачі газу щодо оформлення споживачем заявок на плановані обсяги використання газу, підтвердження постачальником номінацій, складання актів приймання - передачі природного газу, порядок та умови проведення розрахунків, зокрема, щодо сплати постачальником оператору газотранспортної системи вартості послуги балансування у випадку встановлення негативного небалансу та відшкодування споживачем постачальнику таких витрат (розд. 3, 6 договорів).

Договір №4588/1617-ТЕ-6 від 07.09.2016р. набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016р. до 30.09.2017р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (у редакції додаткової угоди №1 від 31.03.2017р. до цього договору). Договір №4843/1617-БО-6 від 31.10.2016р. набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2016р. до 31.03.2017р. (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Акти приймання - передачі природного газу за період жовтень 2016р. - квітень 2017р. за цими договорами між третьою особою 1 та відповідачем не підписані.

При цьому, такі акти (на загальний обсяг газу 23 613,134 тис. куб. м.) щомісячно за період жовтень 2016р. - квітень 2017р. надсилались відповідачем на адресу третьої особи 1, якою повертались без підписання з посиланням на невиконання відповідачем умов п. 17 постанови КМУ від 01.01.2015р., на нездійснення третьою особою 1 постачання природного газу та не підтвердження нею планових обсягів (не надання номінацій) природного газу у цей період.

Одночасно, відповідачем здійснювалась оплата природного газу (більше 13 млн. грн.) на користь третьої особи 1 за договором №4843/1617-БО-6 від 31.10.2016р. за період грудень 2016р. - червень 2017р., про що свідчать відомість сплати за спожитий природний газ за підписом заступника генерального директора та головного бухгалтера відповідача та відповідні платіжні доручення.

31.03.2016р. між ПАТ «Укртрансгаз» (на т.ч. АТ «Укртрансгаз») (газотранспортне підприємство, позивач) та ТОВ «Бахмут - Енергія» (замовник, відповідач) укладено договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами № .

За цим договором газотранспортне підприємство зобов`язується надати замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання - передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (далі ГРС), а замовник зобов`язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору (п. 1.1 договору).

Договором узгоджено плановий обсяг транспортування природного газу замовника на 2016 - 2017р.р. (п. 1.2 договору з урахуванням додаткових угод № 1 від 15.04.2016р., № 2 від 30.12.2016р., № 3 від 01.05.2017р. до договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання та розповсюджує свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01.04.2016р., договір укладається на строк до 31.12.2017р. (п. 11.1 договору з урахуванням додаткової угоди № 3 від 01.05.2017р.).

За період жовтень 2016р. - квітень 2017р. позивачем надано, а відповідачем отримано послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами в загальному обсязі 24 540,371 тис. куб. м., про що свідчать відповідні акти, підписані сторонами цього договору.

Згідно акту звірки розрахунків за період з 01.01.2017р. по 30.06.2017р. заборгованість відповідача перед позивачем за послуги транспортування природного газу магістральними трубопроводами відсутня.

01.01.2016р. між ПАТ «Донецькоблгаз» (газорозподільне підприємство, третя особа 2) та ТОВ «Бахмут - Енергія» (замовник, відповідач) укладено договір на розподіл природного газу № 08-226/2016р.

За цим договором газорозподільне підприємство зобов`язується надати замовнику послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об`єктів замовника або його споживачів відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін, а замовник - сплатити газорозподільному підприємству вартість послуги з транспортування природного газу ГРМ у розмірі, строки та порядку, передбачені умовами договору (п. п. 2.1, 2.2 договору).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання та укладається на термін до 31.12.2016р. Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони повинні переоформити додаток до договору, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений строк (п. 11 договору).

Додатками до договору узгоджено договірні обсяги транспортування природного газу замовника ГРМ на 2016 - 2017р.р.

За період жовтень 2016р. - квітень 2017р. третьою особою 2 надано, а відповідачем прийнято послуги з розподілу природного газу в загальному обсязі 24 540,371 тис. куб. м., про що свідчать відповідні акти, підписані сторонами цього договору.

Також, у матеріалах справи наявні акти приймання - передачі природного газу за період жовтень 2016р. - квітень 2017р., які підписані третьою особою 2 та відповідачем, та згідно з якими третьою особою 2 протранспортовано та розподілено відповідно до договору від 01.01.2016р. №08-226/2016р. природний газ в загальному обсязі 23 613,134 тис. куб. м., власником газу (постачальником) якого є НАК «Нафтогаз» відповідно до договорів на постачання природного газу від 07.09.2016р. №4588/1617-ТЕ-6, від 31.10.2016р. №4843/1617-БО-6.

01.08.2016р. між АТ «Укртрансгаз» (оператор, позивач) та ПАТ «Донецькоблгаз» (замовник, третя особа 2) укладено договір транспортування природного газу №.

За цим договором оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг (п. 2.1 договору).

Згідно з п. 2.3 договору оператором може бути надана замовнику в т.ч. послуга балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (балансування).

Договором визначено обов`язок замовника щодо вчасного врегулювання небалансів та сплати вартості послуг балансування у разі їх не врегулювання замовником. Вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: В балансування = БЦГ х К х Qбг, де БЦГ - базова ціна газу, Qбг - обсяг негативного місячного небалансу замовник послуг транспортування, К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1 (п.п. 4.1, 9.1, 9.2 договору).

Цей договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016р., умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015р. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 17.1 договору).

В провадженні господарського суду Донецької області перебуває справа №905/1140/18 за позовом АТ «Укртрансгаз» до ПАТ «Донецькоблгаз» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача НАК «Нафтогаз України» та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача в т.ч. ТОВ «Бахмут - Енергія» про стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу та пені, 3% річних, інфляційних втрат у загальному розмірі 2 032 739 822,35 грн.

Підставою позовних вимог у даній справі є неналежне виконання ПАТ «Донецькоблгаз» зобов`язань в частині оплати послуг балансування обсягів природного газу, наданих АТ «Укртрансгаз» за договором транспортування природного газу №3 від 01.08.2016р. та Кодексом ГТС.

При цьому, за обставинами справи №905/1140/18 небаланс природного газу, який врегульовано АТ «Укртрансгаз» шляхом надання послуг балансування, виник, зокрема, внаслідок того, що у жовтні 2016р. - квітні 2017р. ТОВ «Бахмут - Енергія» спожито природний газ у загальному обсязі 23 613,134 тис. куб. м. (жовтень 2016р. - 2 095,9 тис. куб. м., листопад 2016р. - 3 620,6 тис. куб. м., грудень 2016р. - 5 036,9 тис. куб. м., січень 2017р. - 5 123,6 тис. куб. м., лютий 2017р. - 4 845,773 тис. куб. м., березень 2016р. - 2 573 тис. куб. м., квітень 2016р. - 317,361 тис. куб. м.) без підтверджених номінацій НАК «Нафтогаз України».

На даний час у справі №905/1140/18 проводиться судова економічна експертиза, призначена господарським судом Донецької області на підставі ухвали суду від 10.09.2018р.

30.05.2016р., 31.01.2017р., 30.04.2017р. між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (на т.ч. АТ «НАК «Нафтогаз України»/НАК «Нафтогаз») (продавець, третя особа 1) та ПАТ «Укртрансгаз» (на т.ч. АТ «Укртрансгаз») (покупець, позивач) укладені договори №№-ВТВ, -ВТВ, -ВТВ, -ВТВ, -ВТВ про закупівлю природного газу.

За змістом розд. 1 цих договорів продавець зобов`язується передати у власність покупця у травні-грудні 2016 року, у січні - квітні 2017 року, у квітні - грудні 2017 року природний газ/газ природний, скраплений або в газоподібному стані/газове паливо (далі газ), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах договору. Газ, що продається за цими договорами, використовується покупцем для забезпечення виробничо-технологічних потреб, власних потреб та для забезпечення балансування.

Пунктами 3.2, 3.3 договорів передбачено, що приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Ці договори набирають чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діють в частині поставки газу до 31.12.2016р. включно, 30.04.2017р. включно, 31.12.2017р. включно, а в частині розрахунків до їх повного здійснення (п. п. 11.1, 12.1 договорів).

Згідно актів приймання - передачі природного газу третя особа 1 поставила, а позивач прийняв імпортований природний газ за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України: у жовтні 2016р. (обсяг газу 140 321,167 тис. куб. м. для забезпечення балансування), у жовтні 2016р. (обсяг газу 191 000 тис. куб. м. для забезпечення виробничо - технологічних потреб, власних потреб), у листопаді 2016р. (обсяг газу 193 819,359 тис. куб. м. для забезпечення балансування), у листопаді 2016р. (обсяг газу 204 781,894 тис. куб. м. для забезпечення виробничо - технологічних потреб, власних потреб), у грудні 2016р. (обсяг газу 147 431,829 тис. куб. м. для забезпечення балансування), у грудні 2016р. (обсяг газу 197 568,171 тис. куб. м. для забезпечення виробничо - технологічних потреб, власних потреб), у січні 2017р. (обсяг газу 731 439,744 тис. куб. м. для забезпечення виробничо - технологічних потреб, власних потреб та для забезпечення балансування), у лютому 2017р. (обсяг газу 643 105,799 тис. куб. м. для забезпечення виробничо - технологічних потреб, власних потреб та для забезпечення балансування), у березні 2017р. (обсяг газу 143 355 тис. куб. м. для забезпечення виробничо - технологічних потреб, власних потреб та для забезпечення балансування), у квітні 2017р. (обсяг газу 218 000 тис. куб. м. для забезпечення виробничо - технологічних потреб, власних потреб та для забезпечення балансування), у квітні 2017р. (обсяг газу 20 000 тис. куб. м. для забезпечення виробничо - технологічних потреб, власних потреб та для забезпечення балансування), у квітні 2017р. (інший акт) (обсяг газу 20 000 тис. куб. м. для забезпечення виробничо - технологічних потреб, власних потреб та для забезпечення балансування).

Позивач посилається на те, що у жовтні 2016р. - квітні 2017р. жодним постачальником не було подано до газотранспортної системи жодного обсягу природного газу (не підтверджено обсяг газу) для відповідача, але останнім здійснено відбір природного газу в обсязі 23 613,134 тис. куб. м. Відбір такого обсягу природного газу здійснений відповідачем з обсягів природного газу позивача, що були придбані ним за результатами проведення публічних закупівель за вищевказаними договорами про закупівлю природного газу та подані до газотранспортної системи на виконання функцій оператора ГТС, що підтверджується довідкою про списання газу на балансування за період 01.01.2016р. - 30.06.2018р. за підписом головного бухгалтера АТ «Укртрансгаз».

Обставини щодо відбору відповідачем природного газу в обсязі 23 613,134 тис. куб. м. підтверджуються звітами про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Донецькоблгаз», між замовниками послуги транспортування/алокаціями (звітами) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Донецькоблгаз», між замовниками послуги транспортування за жовтень 2016р. - квітень 2017р., звітами про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Донецькоблгаз» з ресурсу НАК «Нафтогаз України» транспортування/звітами про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Донецькоблгаз», між замовниками послуг транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) (додаток до алокацій (звітів)) за жовтень 2016р. - квітень 2017р., які складені ПАТ «Донецькоблгаз»; інформаціями про надходження на точках входу та розподіл по точках виходу обсягів природного газу віднесених на операторів газорозподільних мереж з зазначенням обсягів небалансу за жовтень 2016р. - квітень 2017р., які складені АТ «Укртрансгаз».

Оскільки відповідач набув природний газ позивача без будь-якої правової підстави, останній звернувся до суду з даним позовом про зобов`язання відповідача повернути в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 23 613,134 тис. куб. м. та стягнення вартості такого майна у розмірі 157 795 712,48 грн. на підставі ст. ст. 1212, 1213 ЦК України.

При цьому, вартість газу визначена позивачем виходячи із ціни 6 682,54 грн. з ПДВ, що сформувалася протягом газового місяця липня 2019р. та розміщена на офіційному сайті АТ «Укртрансгаз».

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних мотивів.

За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Перелік способів захисту, зазначений в ч. 2 ст. 16 ЦК України, не є вичерпним, та суду надано право захистити цивільне право або інтерес особи іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.3 ст. 16 ЦК України).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.12.2019р. у справі № 910/1997/18).

Якщо спеціальні норми права визначають конкретні заходи з урахуванням специфіки порушеного права та характеру правопорушення, особа вправі скористатися такими способами захисту. Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

У тих випадках, коли спеціальна норма закону установила інший, ніж визначений ст. 16 ЦК України спосіб захисту, застосовується спосіб захисту, встановлений спеціальною нормою. Одночасно можуть застосовуватися положення ст. 16 ЦК України і положення спеціальної норми щодо способу захисту у випадку, коли ці способи тотожні й на них поширюється дія ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини.

З огляду на правову природу спірних правовідносин та суб`єктний склад їх учасників, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів ЗУ «Про ринок природного газу» №329-VIII від 09.04.2015р., Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2493 від 30.09.2015р., та Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015р., які набрали чинності 27.11.2015р. (зі змінами та доповненнями).

ЗУ «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.

За ст. 1 цього Закону оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників);

- оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників);

- постачальник природного газу (далі - постачальник) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу;

- ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), послуг установки LNG;

- споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини;

- суб`єкт ринку природного газу - оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

АТ «Укртрансгаз» (позивач) утворено на виконання постанови КМУ від 24.07.1998 р. №1173 «Про розмежування функцій з видобування, транспортування, зберігання і реалізації природного газу», та є оператором газотранспортної системи (оператор ГТС), який на підставі ліцензії серії АЕ №194511 від 11.03.2013р. у спірний період здійснював діяльність з транспортування природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ трубопроводами.

АТ «Укртрансгаз», як оператор ГТС, відповідно до приписів ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про ринок природного газу» на виключних засадах відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання в належному стані та розвиток, включаючи нове будівництво та реконструкцію, газотранспортної системи з метою задоволення очікуваного попиту суб`єктів ринку природного газу на послуги транспортування природного газу, враховуючи поступовий розвиток ринку природного газу.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 7 ст. 22 ЗУ «Про ринок природного газу» права та обов`язки оператора газотранспортної системи визначаються цим Законом, кодексом газотранспортної системи, іншими нормативно-правовими актами, а також договором транспортування природного газу. З метою виконання функцій, передбачених частиною першою статті 20 цього Закону, оператор газотранспортної системи зобов`язаний: здійснювати балансування та функції оперативно - диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб. Оператор газотранспортної системи придбаває енергоресурси, необхідні для здійснення своєї господарської діяльності, у недискримінаційний і прозорий спосіб та на ринкових умовах.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи є юридичною особою, яка не є складовою вертикально інтегрованої організації і здійснює свою господарську діяльність незалежно від діяльності з видобутку, розподілу, постачання природного газу, діяльності оптових продавців. Оператор газотранспортної системи не може провадити діяльність з видобутку, розподілу або постачання природного газу.

У п. 5 гл. 1 розд.1 Кодексу ГТС (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), який є регламентом функціонування газотранспортної системи України та визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газотранспортної системи України, надано наступні визначення термінів:

- алокація - підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об`єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу ХІІ цього Кодексу;

- балансування системи - діяльність, яка здійснюється оператором газотранспортної системи в рамках надання послуг транспортування, що полягає у врівноваженні попиту та пропозиції природного газу у газотранспортній системі, що охоплює фізичне балансування та комерційне балансування;

- комерційне балансування - діяльність оператора газотранспортної системи, що полягає у визначенні та врегулюванні небалансу, який виникає з різниці між обсягами природного газу, що надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, відібраного через точку виходу, у розрізі замовників послуг транспортування, що здійснюється на основі даних, отриманих у процедурі алокації;

- небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації;

- несанкціонований відбір природного газу - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу;

- номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності);

- фізичне балансування - заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме, необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точки входу, і обсягів природного газу, фізично відібраного з точок виходу.

Правовідносини між оператором газотранспортної системи та оператором установки LNG/оператором газосховища/газовидобувним підприємством/оператором газорозподільної системи/прямим споживачем щодо одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування газотранспортної системи, регулюються договором транспортування природного газу, укладеним відповідно до Типового договору транспортування природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2497 (п. 2 гл. 1 розд. IV Кодексу ГТС).

Пунктом 1 гл. 1 розд. VIII Кодексу ГТС визначено, що одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Оператор газотранспортної системи не має права відмовити в укладенні договору транспортування за умови дотримання заявником вимог щодо його укладення, передбачених цим розділом.

За приписами п.10. гл. 3 розд. ХІІ Кодексу ГТС алокація фактичних обсягів споживача можлива тільки на постачальника, зазначеного у відповідній підтвердженій номінації/реномінації, крім випадків, передбачених нижче. У разі несанкціонованого відбору газу споживачем весь відповідний обсяг вноситься в алокацію на відповідного оператора газорозподільної системи. У разі письмової вимоги замовника послуг транспортування, що є постачальником, або оператора газотранспортної системи до оператора газорозподільної системи про припинення розподілу газу споживачу замовника, яка подається в установленому законодавством порядку, оператор газорозподільної системи після строку, установленого законодавством на припинення розподілу природного газу такому споживачу, здійснює алокацію із зазначенням, що фактичні обсяги природного газу є обсягами оператора газорозподільної системи.

Розділом ХІІІ Кодексу ГТС встановлено, що замовник послуг транспортування зобов`язаний подавати та відбирати до/з газотранспортної системи природний газ в обсягах, які виникають на підставі умов укладених договорів постачання природного газу, договору транспортування природного газу, технічної угоди та підтверджених номінацій. Замовники послуг транспортування зобов`язані своєчасно врегульовувати свої небаланси. Оператор газотранспортної системи надає послуги балансування виключно з метою підтримання звичайного рівня функціонування газотранспортної системи в разі недотримання замовниками послуг транспортування своїх підтверджених номінацій. Якщо існує загроза цілісності газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи вживає таких заходів: купівлю-продаж природного газу за короткостроковими договорами в точці, в якій відбувається передача природного газу, а в разі відсутності такої можливості - за конкурсною процедурою та за ринковими цінами; регулювання обсягу надходження газу в газотранспортну систему (точки входу та/або виходу) у випадках, передбачених Національним планом дій та цим Кодексом; регулювання обсягу природного газу, який знаходиться в газотранспортній системі; регулювання обсягу природного газу, який зберігається у газосховищах, які знаходяться в управлінні оператора газотранспортної системи. З метою забезпечення безпечності функціонування та цілісності газотранспортної системи, у тому числі балансування газотранспортної системи, оператор газотранспортної системи управляє потоками природного газу, які закачуються та відбираються до/з газосховища, що є в управлінні оператора газотранспортної системи, а також частиною газосховищ відповідно до пункту 3 цього розділу. Оператор газотранспортної системи для забезпечення власної господарської діяльності (у тому числі для балансування, власних виробничо-технічних потреб, покриття витрат та виробничо-технологічних витрат) придбаває природний газ у власника природного газу (у тому числі у газовидобувного підприємства, оптового продавця, постачальника) на загальних підставах та ринкових умовах. Оператор газотранспортної системи, здійснюючи балансування газотранспортної системи, бере до уваги очікуваний результат від використання тих чи інших заходів балансування з огляду на забезпечення стабільного рівня функціонування газотранспортної системи, а також час, необхідний для їх впровадження.

У гл. 1 розд. XIV Кодексу ГТС визначено, що замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення. При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом.

В силу приписів гл. 3 розд. XIV Кодексу ГТС оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи, а також алокацій, одержаних від операторів суміжних газотранспортних систем, операторів газорозподільних систем, операторів газосховищ, газовидобувних підприємств або прямих споживачів. У разі негативного значення небалансу замовник послуг транспортування до 12-го числа наступного місяця: здійснює купівлю природного газу в інших замовників послуг транспортування; здійснює відбір природного газу шляхом подання оператору газосховища балансуючої номінації для врегулювання остатнього небалансу за цей газовий місяць. Замовники послуг транспортування після проведення заходів, передбачених пунктами 3 - 5 цієї глави, для врегулювання місячного небалансу оформлюють, підписують та скріплюють печатками додаткові акти приймання-передачі і коригуючі реєстри та надсилають оператору газотранспортної системи в строк до 12-го числа наступного місяця. Місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів: при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування.

Положення гл. 4 розд. XIV Кодексу ГТС передбачають, що розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю природного газу, транспортування та його зберігання. Оператор газотранспортної системи визначає БЦГ щомісяця в строк до 10-го числа місяця та розміщує відповідну інформацію на своєму веб-сайті. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів. У разі невиконання замовниками положень пункту 4 цієї глави неврегульовані обсяги небалансу, які виникли у замовника послуг транспортування (постачальника) у віртуальних точках виходу до газорозподільної системи, вважаються обсягами небалансу відповідного оператора газорозподільної системи. Положення цього пункту не стосуються замовників послуг транспортування (постачальника), які поставляють виробникам теплової енергії в рамках виробництва теплової енергії для релігійних організацій та надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Відповідно до п. 4 гл. 5 розд. VІ Кодексу ГРМ якщо за підсумками місяця фактичний об`єм (обсяг) споживання природного газу за споживачем (побутовими споживачами), буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, його (їх) постачальник має врегулювати об`єми небалансу (дефіцит) природного газу відповідно до вимог Кодексу ГТС. У разі якщо після запровадження заходів, передбачених Кодексом ГТС, залишиться неврегульований небаланс (фактичний об`єм/обсяг споживання природного газу по об`єкту споживача буде перевищувати об`єм/обсяг, фактично поставлений його постачальником/постачальниками за даними Оператора ГТС протягом зазначеного періоду), який буде віднесений на небаланс Оператора ГРМ, тоді споживач має компенсувати Оператору ГРМ його вартість (об`єм/обсяг), що розраховується за формулою В = (Vф - Vп) х Ц х К. При цьому, якщо неврегульований небаланс станеться внаслідок відсутності у споживача підтвердженого обсягу природного газу на розрахунковий період, або внаслідок відмови в доступі до об`єкта споживача для здійснення Оператором ГРМ припинення розподілу природного газу, або внаслідок невиконання споживачем письмової вимоги Оператора ГРМ самостійно припинити (обмежити) споживання природного газу, коефіцієнт компенсації має становити 2.

З наведеного вбачається, що ринок природного газу - це сукупність правовідносин, які виникають, зокрема, у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, між постачальником природного газу, оператором ГТС, оператором ГРМ та споживачем природного газу, які наділені та обмежені певними правомочностями.

Оператор ГТС є суб`єктом ринку природного газу, на якого покладено функції здійснення балансування та функції оперативно - диспетчерського управління газотранспортною системою в економний, прозорий та недискримінаційний спосіб.

Передумовами надання оператором газотранспортної системи послуг балансування є наявність негативної різниці між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації, а також відсутність факту добровільного закриття місячного негативного небалансу замовником послуг транспортування природного газу.

Кодекс ГТС визначає негативний небаланс як перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу. Такий негативний небаланс виникає в т.ч. внаслідок несанкціонованого відбору природного газу, яким є відбір природного газу, зокрема, за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником. При цьому, небаланс природного газу, який виник внаслідок його несанкціонованого відбору споживачем, врегульовується за рахунок віднесення оператором ГТС його вартості у складі послуги балансування на оператора ГРМ та сплатою останнім цієї послуги. В свою чергу, споживач компенсує оператору ГРМ вартість такого газу з підвищеним коефіцієнтом.

В іншому випадку - якщо небаланс природного газу віднесений оператором ГТС на постачальника природного газу (замовника послуг транспортування), його врегулювання здійснюється оператором ГТС шляхом надання такому постачальнику послуги балансування та сплати останнім вартості наданої послуги. Водночас, відшкодування постачальнику відповідних витрат здійснюється споживачем в порядку, визначеному договорами про постачання природного газу, укладеними між постачальником та споживачем.

Отже, з огляду на спеціальне законодавство у сфері газопостачання, яке встановлює певний механізм регулювання відносин на ринку природного газу, при виникненні різниці в поданих та відібраних обсягах газу оператор ГТС здійснює захист свого права у спосіб комерційного балансування шляхом надання послуги балансування на відповідний обсяг газу та стягнення її вартості з особи, на яку здійснено алокацію обсягу природного газу (оператор ГРМ або постачальник). При цьому, вартість послуги балансування враховує в т.ч. і ціну природного газу, закупівлю якого здійснено оператором ГТС для надання такої послуги.

Наявні у справі звіти про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Донецькоблгаз», між замовниками послуги транспортування/алокації (звіти) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Донецькоблгаз», між замовниками послуги транспортування за жовтень 2016р. - квітень 2017р., звіти про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Донецькоблгаз» з ресурсу НАК «Нафтогаз України» транспортування/звіти про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ «Донецькоблгаз», між замовниками послуг транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) (додаток до алокацій (звітів)) за жовтень 2016р. - квітень 2017р., містять відомості, згідно з якими підтверджений обсяг природного газу (підтверджена номінація) ТОВ «Бахмут - Енергія» у жовтні 2016р. - квітні 2017р. за кожним місяцем становить 0,00 тис. куб. м., а обсяг спожитого (відібраного) ним природного газу становить 2 095,9 тис. куб. м., 3 620,6 тис. куб. м., 5 036,9 тис. куб. м., 5 123,6 тис. куб. м., 4 845,773 тис. куб. м., 2 573 тис. куб. м., 317,361 тис. куб. м. відповідно. Вказаний обсяг газу протранспортований АТ «Укртрансгаз», розподілений ПАТ «Донецькоблгаз» та віднесений останнім на постачальника НАК «Нафтогаз України» як обсяги небалансу. Звіти/алокації складені ПАТ «Донецькоблгаз», як оператором ГРМ, та надані АТ «Укртрансгаз», як оператору ГТС, на виконання приписів гл. 1 та гл. 3 розд. ХІІ Кодексу ГТС, гл. 2 розд. ХІІ Кодексу ГРМ.

Інформації про надходження на точках входу та розподіл по точках виходу обсягів природного газу віднесених на операторів газорозподільних мереж з зазначенням обсягів небалансу за жовтень - грудень 2016р., січень - квітень 2017р., які складені АТ «Укртрансгаз», як оператором ГТС, свідчать про віднесення останнім вказаного обсягу газу, як такого, що спожитий (відібраний) споживачем ТОВ «Бахмут - Енергія» без підтверджених номінацій, на небаланс ПАТ «Донецькоблгаз», як оператора ГРМ.

Договори про закупівлю природного газу, від 30.05.2016р., 31.01.2017р., 30.04.2017р. №№-ВТВ, -ВТВ, -ВТВ, -ВТВ, -ВТВ, які укладені між НАК «Нафтогаз» та АТ «Укртрансгаз», та акти приймання - передачі природного газу до них, довідка про списання газу на балансування за період 01.01.2016р. - 30.06.2018р. за підписом головного бухгалтера АТ «Укртрансгаз» свідчать про купівлю АТ «Укртрансгаз» природного газу та подання його до газотранспортної системи на виконання функцій оператора ГТС, у т. ч. для здійснення балансування системи.

З поданих доказів можна зробити висновок про виникнення у газотранспортній системі АТ «Укртрансгаз» негативного небалансу природного газу у жовтні 2016р. - квітні 2017р. внаслідок відбору ТОВ «Бахмут - Енергія» природного газу без підтверджених номінацій, який (небаланс природного газу) визначений оператором ГТС за процедурою алокації, а також про вчинення останнім дій, направлених на врегулювання такого небалансу шляхом закупівлі природного газу для виконання функції оператора ГТС щодо балансування газотранспортної системи.

Тому, у даному конкретному випадку, захист майнових інтересів позивача, як оператора ГТС, має здійснюватися в межах правовідносин з надання послуг балансування в порядку, встановленому Кодексом ГТС та договором про транспортування природного газу, укладеним між АТ «Укртрансгаз» та ПАТ «Донецькоблгаз».

При цьому, такий захист майнових інтересів на даний час вже здійснюється позивачем в межах справи №905/1140/18 за позовом АТ «Укртрансгаз» до ПАТ «Донецькоблгаз» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача НАК «Нафтогаз України» та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача в т.ч. ТОВ «Бахмут - Енергія» про стягнення заборгованості за послуги балансування обсягів природного газу та пені, 3% річних, інфляційних втрат.

Суд вважає, що позивачем неправильно надано кваліфікацію спірним правовідносинам, та з огляду на спеціальне законодавство у сфері газопостачання, яким врегульовано такі правовідносини, положення гл. 83 ЦК України, зокрема, ст. ст. 1212, 1213 ЦК України щодо безпідставного набуття, збереження майна, на які посилається позивач, застосуванню не підлягають.

Додатково слід зазначити, що положення Кодексу ГТС не передбачають визначення непрямого споживача, об`єкти якого підключені до газорозподільної мережі, відповідальним перед оператором ГТС за виникнення небалансу в газотранспортній системі, а також можливості стягнення оператором ГТС вартості природного газу або послуг балансування безпосередньо з такого споживача.

За таких обставин, обраний АТ «Укртрансгаз» спосіб захисту не відповідає змісту права оператора ГТС, яке він вважає порушеним, а також характеру та наслідкам такого порушення з боку ТОВ «Бахмут - Енергія», що є підставою для відмови у задоволенні позову.

При цьому, в межах розгляду даної справи та з урахуванням висновків суду щодо неправильного обрання позивачем способу захисту не підлягають оцінці докази та дослідженню обставини щодо виконання/невиконання договірних зобов`язань НАК «Нафтогаз України за договорами постачання природного газу №4588/1677-ТЕ-6 від 07.09.2017р., № 4843/1617-БО-6 від 31.10.2016р., щодо видачі/невидачі НАК «Нафтогаз України» номінацій та щодо санкціонованого/несанкціонованого відбору (споживання) ТОВ «Бахмут - Енергія» природного газу.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити Акціонерному товариству «Укртрансгаз» у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 02.09.2020р. (у зв`язку з тим, що останній день складання повного рішення припадав на період перебування члена колегії - судді Чернової О.В. у відпустці з 18.08.2020р. по 01.09.2020р. включно).

Головуючий суддя Л.В. Ніколаєва

Суддя Ю.О.Паляниця

Суддя О.В. Чернова