ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2020 року м.Дніпро Справа № 904/768/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Дарміна М.О.,

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача: Годицький А.І. представник, витяг з ЄДР б/н від 15.07.2020 р.;

від відповідача: Яковлева М.І. адвокат, ордер серія ДП №1360/000027 від 19.06.2020 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020, ухвалене суддею Крижним О.М., повний текст якого складений 05.06.2020, у справі №904/768/20

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", м. Київ від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", м. Вараш Рівненської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс", м. Дніпро

про стягнення 235 465,18 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс" 170 625,79 грн. пені та 64 839,39 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору поставки №118 від 28.01.2019 в частині своєчасного здійснення поставки обумовленої продукції. За порушення строків поставки продукції позивачем на підставі п.9.1 договору нараховано штраф та пеню.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020 у справі №904/768/20 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс" на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" пеню у розмірі 144 244,58 грн., штраф у розмірі 55 113,48 грн. та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 3 518,08 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням у задоволеній частині, Товариство з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, нез`ясування обставин справи, що мають значення для справи, зокрема неналежний розгляд клопотання відповідача про наявність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, просить рішення господарського суду змінити, зменшивши розмір заявлених до стягнення санкцій до 10%, відповідно, стягнути з відповідача на користь позивача 17 062,58 грн. пені та 6483,94 грн. штрафу.

При цьому, скаржник в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції помилково погодився, що продукція за позиціями 14, 16, 33 Специфікації не була поставлена відповідачем, оскільки за видатковою накладною № 11 від 28.02.2020 (а.с.124) представником позивача 06.03.2020 отримано продукцію:

- труба безшовна ТУ 14-3-197-2006 18x2,5 ст08Х18Н10Т на суму 37 125,00 без ПДВ (позиція 14 Специфікації зі строком поставки до 04.03.2019);

- труба безшовна ТУ 14-3-197-2006 14x2 ст08Х18Н10Т на суму 3 750,00 без ПДВ (позиція 16 Специфікації зі строком поставки до 04.03.2019);

- труба безшовна т/д ГОСТ 9941-81 57x3 ст08Х18Н10Т на суму 155 100,00 без ПДВ (позиція 33 Специфікації зі строком поставки до 16.06.2019).

Згідно Специфікації (Додаток № 1 до Договору поставки №118 від 28.01.2019 (№53- 122-01-19-07560 від 07.02.2019) сума продукції без ПДВ складала 1 101 622,60 грн. Враховуючи той факт, що сторони передбачили відхилення фактичних показників щодо кількості об`єму від передбаченої специфікацією в меншу сторону до 10%, то не вважається порушенням з боку відповідача поставка продукції на загальну суму 991 460,34 грн., без ПДВ. Фактично за видатковими накладними №7 від 14.02.2019; №14 від 22.02.2019; №80 від 18.12.2019; №11 від 28.02.2020 відповідач поставив продукції на загальну суму 893 740,60 грн., без ПДВ.

Суму штрафних санкцій у розмірі 235 465,18 грн., заявлену позивачем, вважає надмірно великою, оскільки вона становить 25 % вартості товару, поставленого з порушенням строків (937 076,40 грн.), а тому є очевидним, що стягнення заявлених штрафних санкцій суперечить критерію справедливості. Позивач, заявляючи до стягнення таку суму штрафних санкцій, порушує принцип добросовісності, що полягає в зловживанні своїм правом, завдаючи шкоду постачальнику.

Порушення позивачем строків оплати за поставлений товар стало причиною порушення відповідачем строків поставки, оскільки відповідач своєчасно виконавши свої зобов`язання з першої поставки за накладною № 7 від 14.02.2019 на суму 382 623,36 грн. дочекався оплати позивача з майже подвійним запізненням, що призвело до зриву подальших узгоджених поставок.

Зазначає, що річний оборот ТОВ "Три-А-Плюс" у 2019 році згідно фінансової звітності відповідача (а.с.152-153) складає 7 672 100,00 грн. (код рядка 2000). Відповідач, відповідно до частини 3 статті 55 Господарського кодексу України, є суб`єктом мікропідприємництва, в той час як Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" є надпотужним підприємством з мільярдним річним оборотом. Згідно Звіту про фінансові результати за 2019 рік дохід позивача склав 48 846 595 000,00 грн. (код рядка 2000). Крім того, ТОВ "Три-А-Плюс" має зобов`язання перед AT "Таскомбанк" (код банку 339500) за кредитним договором №105890608 від 30.01.2019. Станом на 21.05.2020 відповідач має загальну заборгованість за тілом кредиту у сумі 691 849,73 грн. Згідно фінансової звітності відповідача за 2019 рік (а.с. 152-153) чистий прибуток ТОВ "Три-А-Плюс" складає 736 300, грн. (код рядка 2350), таким чином штрафні санкції, у визначеному судом першої інстанції, розмірі 199 358,06 грн. становитимуть 27% від річного прибутку підприємства.

Ступень виконання відповідачем зобов`язань по поставці продукції складає 90,14%, крім того останню партію відповідач, намагаючись виконати свої зобов`язання перед позивачем, поставив вже після закінчення строку дії договору.

Звертає увагу, що взаємне неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором не створило жодних негативних наслідків як для сторін, так і для третіх осіб.

Позивач, Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція", у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення, як таке, що було винесено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що посилання відповідача на порушення строків оплати як на підставу звільнення ТОВ "Три-А-Плюс" від відповідальності за порушення строків поставки є взагалі безпідставним та необґрунтованим. Зауважує на тому, що відповідачем в свою чергу було подано позов про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" ВП "Рівненська АЕС" пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення строків оплати за вказаним договором, який був розглянутий Господарським судом Рівненської області (справа № 918/280/20).

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.07.2020 (колегія суддів у складі: головуючий. Доповідач - Іванов О.Г., судді - Березкіна О.В., Дармін М.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020 у справі №904/768/20; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 31.08.2020.

31.08.2020 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/768/20 у зв`язку з відпусткою суддів Березкіної О.В.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2020, справу №904/768/20 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Антонік С.Г. та ухвалою суду від 31.08.2020 прийнято до провадження вказаною колегією суддів.

В судовому засіданні 31.08.2020 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

28 січня 2019 року між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс" укладено договір поставки №118 (53-122-01-19-07560 від 07.02.2019), відповідно до п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити для потреб замовника продукцію, а замовник здійснити оплату поставленої продукції за кількістю та цінами, що передбачені специфікацією (додаток №1 до даного договору).

Згідно з п. 1.2 договору предметом поставки за даним договором є - 44160000-9 - магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби. Рік виготовлення продукції - 2017-2019 роки (п.1.4 договору).

Ціна продукції, що поставляється за даним договором становить 1 101 622,60 грн., крім того ПДВ 220 324,52 грн. Загальна сума договору становить 1 321 947,12 грн. Ціна на продукцію, що поставляється за цим договором є остаточною та змінам не підлягає. До ціни продукції включена вартість упакування, маркування, страхування, доставка та інші понесені постачальником витрати на умовах поставки DDP Інкотермс-2010 (п.п.2.1 - 2.4 договору).

У пункті 3.1 договору передбачено, що строки поставки продукції зазначено у Специфікації (Додаток №1 до договору). Продукція поставляється на умовах DDP "Інкотермс-2010". Місце поставки та вантажоотримувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП "Складське господарство" ДП "НАЕК "Енергоатом".

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно видаткової накладної або накладної протягом 45 календарних днів з дати поставки, за умови реєстрації постачальником податкової накладної в ЄРПН.

Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (для контрагентів, які застосовують печатку). Строк дії даного договору - 31.12.2019, а в частині виконання гарантійних зобов`язань постачальника, що передбачені даним договором - до спливу гарантійних строків (п. 11.1 договору).

Сторонами підписано Специфікацію до договору про поставку продукції в 2019 році на суму 1 321 947,12 грн.

Так, продукція за позиціями 1-13 має бути здійснена в строк до 17.02.2019, за позицією 14 в строк до 04.03.2019, за позиціями 15-16 в строк до 15.04.2019, за позиціями 17-21 в строк до 28.04.2019, за позиціями 22 - 29 в строк до 28.04.2019, за позиціями 30-37 в строк до 16.06.2019.

За видатковою накладною №14 від 22.02.2019 представником позивача 04.03.2019 отримано продукцію (труба безшовна ГОСТ 8734-78 25х4 ст.20) на суму 9 000,00 грн. без ПДВ (позиція 13 Специфікації зі строком поставки до 17.02.2019).

За видатковою накладною №80 від 18.12.2019 представником позивача 26.12.2019 отримано:

- трубу безшовну ТУ 14-3-190-2004 159х5 Ст20 на суму 28 800,00 грн. без ПДВ (позиція 18 Специфікації (не в повному обсязі) зі строком поставки до 28.04.2019);

- трубу безшовну ТУ 14-3-190-2004 133х4 Ст20 на суму 80 000,00 грн. без ПДВ (позиція 19 Специфікації зі строком поставки до 28.04.2019);

- трубу безшовну ГОСТ 8732-78 38х3 ст20 на суму 17 550,00 грн. без ПДВ (позиція 20 Специфікації зі строком поставки до 28.04.2019);

- трубу електрозварну прямошовну ГОСТ 10704-91 114х4 ст3 на суму 16 224,00 грн. без ПДВ (позиція 21 Специфікації (не в повному обсязі) зі строком поставки до 28.04.2019);

- трубу безшовну ГОСТ 8732-78 57х4 Ст.20 на суму 16 650,00 грн. без ПДВ (позиція 23 Специфікації не в повному обсязі) зі строком поставки до 28.04.2019);

- трубу профільну ДСТУ Б В.2.6-8-95 60х40х3 ВСт3сп5 на суму 12 480,00 грн. без ПДВ (позиція 24 Специфікації не в повному обсязі) зі строком поставки до 28.04.2019);

- трубу профільну ДСТУ Б В.2.6-8-95 80х80х4 ВСт3сп5 на суму 3 244,80 грн. без ПДВ (позиція 25 Специфікації) зі строком поставки до 28.04.2019);

- трубу електрозварну прямошовну ГОСТ 10704-91 76х4,5 ст3 на суму 4 160 грн. без ПДВ (позиція 26 Специфікації зі строком поставки до 28.04.2019);

- трубу зварну ВГП ГОСТ 3262-75 15х3,2 ст3 на суму 3 328,00 грн. без ПДВ (позиція 27 Специфікації (не в повному обсязі) зі строком поставки до 28.04.2019);

- трубу профільну ДСТУ Б В.2.6-8-95 40х40х5 ВСт3сп5 на суму 11 648,00 грн. без ПДВ (позиція 28 Специфікації (не в повному обсязі) зі строком поставки до 28.04.2019);

- трубу електрозварну прямошовну ГОСТ 10704-91, ГОСТ 10705-80 159х4 Ст3 на суму 1 664,00 грн. без ПДВ (позиція 30 Специфікації зі строком поставки до 16.06.2019);

- трубу електрозварну прямошовну ГОСТ 10704-91 219х6 Ст3 на суму 57 824,00 грн. без ПДВ (позиція 31 Специфікації (не в повному обсязі) зі строком поставки до 16.06.2019);

- трубу безшовну ГОСТ 9941-81, 32х2,5 Ст08х18Н10Т на суму 6 300,00 грн. без ПДВ (позиція 34 Специфікації (не в повному обсязі) зі строком поставки до 16.06.2019);

- трубу безшовну т/д ГОСТ 9941-81 18х2 Ст08Х18Н10Т на суму 13 200,00 грн. без ПДВ (позиція 35 Специфікації зі строком поставки до 16.06.2019);

- трубу профільну ДСТУ Б В.2.6-8-95 50х50х3 Вст3сп5 на суму 27 872,00 грн. без ПДВ (позиція 36 Специфікації (не в повному обсязі) зі строком поставки до 16.06.2019);

- трубу безшовну ГОСТ 8732-78 325х8 Ст20 на суму 42 624,00 грн. без ПДВ (позиція 17 Специфікації зі строком поставки до 28.04.2019).

Поставка продукції за позиціями 13-37 специфікації була здійснена ТОВ "Три-А-Плюс" частково та з простроченням, а саме:

- поставка продукції за позицією 13 Специфікації на суму 10 800,00 грн. зі строком поставки до 17.02.2019 здійснена 04.03.2019 за видатковою накладною №14 від 22.02.2019;

- поставка продукції за позицією 14 Специфікації (труба безшовна ТУ 14-3-197-2006 18x2,5 ст08Х18Н10Т на суму 50 400,00 грн.) зі строком поставки до 04.03.2019 здійснена 06.03.2020 на суму 44 550,00 грн. за видатковою накладною №11 від 28.02.2020;

- поставка продукції за позицією 15 Специфікації на суму 45 000,00 грн. зі строком поставки до 15.04.2019 не здійснена взагалі;

- поставка продукції за позицією 16 Специфікації (труба безшовна ТУ 14-3-197-2006 14x2 ст08Х18Н10Т на суму 4 500,00 грн.) зі строком поставки до 15.04.2019 здійснена 06.03.2020 на суму 4 500,00 грн. за видатковою накладною №11 від 28.02.2020;

- поставка продукції за позиціями 17-28 Специфікації на загальну суму 309 088,32 грн. зі строком поставки до 28.04.2019 здійснена 26.12.2019 на загальну суму 293 036,16 грн. за видатковою накладною №80 від 18.12.2019;

- поставка продукції за позицією 29 Специфікації на суму 24 960,00 грн. зі строком поставки до 28.04.2019 не здійснена взагалі;

- поставка продукції за позиціями 30-31 Специфікації на загальну суму 76 876,80 грн. зі строком поставки до 16.06.2019 здійснена 26.12.2019 на загальну суму 71 385,60 грн. за видатковою накладною №80 від 18.12.2019;

- поставка продукції за позицією 32 Специфікації на суму 148 500,00 грн. зі строком поставки до 16.06.2019 не здійснена взагалі;

- поставка продукції за позицією 33 Специфікації (труба безшовна т/д ГОСТ 9941-81 57x3 ст08Х18Н10Т на суму 188 280,00 грн. зі строком поставки до 16.06.2019 здійснена 06.03.2020 на суму 186 120,00 грн. за видатковою накладною №11 від 28.02.2020;

- поставка продукції за позиціями 34-37 Специфікації на загальну уму 78 672,00 грн. зі строком поставки до 16.06.2019 здійснена 26.12.2019 на загальну суму 77 313,60 грн. за видатковою накладною №80 від 18.12.2019.

У зв`язку із порушенням відповідачем умов договору в частині своєчасної поставки продукції на підставі п. 9.1 позивач нарахував та заявив до стягнення пеню у розмірі 170 625,79 грн. та штраф у розмірі 64 839,39 грн.

Позивач звертався до відповідача із претензією №10245/001 від 17.07.2019, в якій просив сплатити пеню та штраф.

Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Позивач зазначає, що відповідачем штрафні санкції за порушення строків поставки товару не сплачені, що і стало причиною виникнення спору.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що перевіркою правильності нарахування пені судом встановлено допущення позивачем помилок, зокрема, щодо періодів нарахування, оскільки позивач при нарахуванні пені за порушення строків поставки припиняє нарахування через шість місяців і один день, тому вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 169 699,51 грн. Розрахунок штрафу здійснено правильно, тому вимога про нарахування штрафу підлягає задоволенню у повному обсязі в розмірі 64 839,39 грн. Також суд дійшов висновку про можливість зменшення пені та штрафу на 15%.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Доказів розірвання договору у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, або визнання недійсним договору внаслідок недодержання сторонами в момент його вчинення вимог чинного законодавства України, сторонами у справі не надано. Не надано також і доказів того, що сторони відмовились від виконання договору в силу певних об`єктивних обставин.

Предметом доказування у дані справі є встановлення обставин укладення сторонами договору поставки товару, строк дії договору, умови та строки поставки товару, наявність прострочення щодо поставки товару.

Правовідносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору поставки товару, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Частиною 1 статті 673 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Як вбачається із Специфікації та заявки-повідомлення строк поставки товару настав.

Згідно з ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до п. 9.1 договору у випадку порушення строків поставки постачальник зобов`язується сплатити замовнику пеню в розмірі 0,1% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочки, при цьому, у випадку прострочки поставки (недопоставки) продукції понад тридцять діб, постачальник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від суми непоставленої (недопоставленої) продукції.

Заперечуючи проти позову, відповідач зауважив про те, що позивачем за позицією №13 специфікації нараховано пеню за 13 днів прострочки, проте фактично прострочка за цією позицією складає 3 дні, так як труба на загальну суму 10 800,00 грн. була поставлена за видатковою накладною №14 від 22.02.2019. Також відповідач наголошує на тому, що позивачем порушено умови договору в частині своєчасної оплати за товар. У другому відзиві відповідач зазначає, що оскільки прострочення відбулося саме з поставки товару, а у специфікації вказана вартість товару без ПДВ, то і нарахування штрафних санкцій має здійснюватися, виходячи із вартості товару без ПДВ.

Стосовно кількості днів прострочення позивачем за позицією №13 специфікації, колегія суддів зазначає, що у видатковій накладній №14 від 22.02.2019 у графі "отримав" зазначено дату отримання - 04.03.2019. Таким чином, прострочка поставки за цією позицією складає 13 днів.

Щодо нарахування пені та штрафу за порушення строку поставки товару, виходячи з її вартості з урахуванням ПДВ, колегія суддів зазначає, що у Специфікації у графі "всього" вказана вартість товару, що підлягає поставці з урахуванням ПДВ. Відповідно до умов договору (п.12.4) сторони цього договору є платниками податків, тому і нарахування штрафних санкцій за порушення строків поставки товару має здійснюватися із розрахунку вартості цього товару з урахуванням ПДВ.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що слід брати до розрахунку вартість товару без ПДВ не відповідають, як умовам п.п. 1.1., 2.1., 2.2., 6.1. договору та специфікації № 1, якими визначена ціна продукції та її загальна вартість з урахуванням ПДВ, так і відповідному зазначенню ціни та суми продукції у видаткових накладних, а також приписам п.п. 188.1., 194.1.1. Податкового кодексу України, згідно з якими ПДВ включається до ціни товару.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції помилково погодився, що продукція за позиціями 14, 16, 33 Специфікації не була поставлена відповідачем, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Так, за видатковою накладною № 11 від 28.02.2020 (а.с. 124) представником позивача 06.03.2020 дійсно отримано продукцію:

- за позицією 14 Специфікації (труба безшовна ТУ 14-3-197-2006 18x2,5 ст08Х18Н10Т на суму 50 400,00 грн.) зі строком поставки до 04.03.2019 на суму 44 550,00 грн.;

- за позицією 16 Специфікації (труба безшовна ТУ 14-3-197-2006 14x2 ст08Х18Н10Т на суму 4 500,00 грн.) зі строком поставки до 15.04.2019 на суму 4 500,00 грн.;

- за позицією 33 Специфікації (труба безшовна т/д ГОСТ 9941-81 57x3 ст08Х18Н10Т на суму 188 280,00 грн. зі строком поставки до 16.06.2019 на суму 186 120,00 грн.

В той же час, на момент звернення позивача до суду дану поставку здійснено ще не було; поставку за видатковою накладною № 11 від 28.02.2020 здійснено вже після звернення позивача до суду із даною позовною заявою (06.02.2020).

Таким чином, оскільки кінцевий строк нарахування штрафних санкцій охоплював період по 18.12.2019, то подальша поставка продукції 06.03.2020 жодним чином не впливає на розмір пені та штрафу нарахованих до здійснення поставки.

Посилання заявника апеляційної скарги на порушення строків оплати за поставлену продукцію як на підставу порушення строків поставки є безпідставним, оскільки укладеним договором № 118 від 28.01.2019 не було передбачено здійснення кожної наступної поставки за умови здійснення оплати за попередньо поставлену продукцію. Разом з тим, підписавши договір, ТОВ "Три-А-Плюс" взяло на себе зобов`язання поставити продукцію у строки зазначені в специфікації до договору (п. 3.1. договору).

Отже, посилання відповідача на порушення строків оплати як на підставу звільнення ТОВ "Три-А-Плюс" від відповідальності за порушення строків поставки є необґрунтованим.

Відповідач в свою чергу не позбавлений права стягнути з ДП "НАЕК "Енергоатом" ВП "Рівненська АЕС" пеню, 3% річних та інфляційних втрат за порушення строків оплати за вказаним договором.

Стосовно доводів заявника апеляційної скарги про те, що сторони передбачили можливість відхилення фактичних показників кількості та об`єму продукції від обсягів, передбачених специфікацією, в меншу сторону до 10%, через що не вважається порушенням з боку відповідача поставка продукції в межах допустимого (десяти відсоткового) відхилення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 165 ГПК України передбачено, що відзив повинен містити заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Також частина 4 ст. 165 ГПК України встановлює, що якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач подав два відзиви на позовну заяву, однак у жодному відзиві, поданому до суду першої інстанції, не наводив такої обставини для звільнення від відповідальності, як поставка продукції в межах допустимого (десяти відсоткового) відхилення, отже не заперечував проти притягнення його до відповідальності з посиланням на пункт 3 Додатку № 2 до Договору поставки № 118 від 28.01.2019.

Таким чином, на даний момент Товариство з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс" втратило право заперечувати проти позовних вимог з посиланням на те, що не вважається порушенням з боку відповідача поставка продукції в межах допустимого (десяти відсоткового) відхилення.

Крім того, у пункті 3 Додатку № 2 до Договору поставки № 118 від 28.01.2019 сторони передбачили, що при поставці продукції допускається відхилення фактичних показників щодо кількості об`єму від передбаченої специфікацією в меншу сторону, пов`язане з особливостями виготовлення безпосередньо виробником, при цьому максимальний розмір допустимого відхилення не може перевищувати 10%.

Тобто, даний пункт договору передбачає можливість при здійсненні фактичної поставки продукції постачальником та за умови, якщо менший обсяг поставки пов`язаний з виготовленням продукції безпосередньо виробником, допускати відхилення в меншу сторону.

В той же час, посилаючись на даний пункт відповідач не надав жодного доказу існування таких відхилень при здійсненні поставок пов`язаних з виготовленням продукції безпосередньо виробником.

Навіть при існуванні таких відхилень, вони могли б бути застосовані лише при фактичній передачі продукції позивачу. До моменту передачі продукції у відповідача існувало зобов`язання поставити продукції в обсязі, передбаченому специфікацією до договору.

Згідно з ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіркою правильності нарахування пені господарським судом правильно встановлено допущення позивачем помилок, зокрема, щодо періодів нарахування, оскільки позивач при нарахуванні пені за порушення строків поставки припиняє нарахування через шість місяців і один день, тому вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 169 699,51 грн.

Розрахунок штрафу здійснено правильно, тому вимога про нарахування штрафу підлягає задоволенню у повному обсязі в розмірі 64 839,39 грн.

За викладеного з відповідача підлягають стягненню штрафні санкції у розмірі 234 538,90 грн., з яких 169 699,51 грн. - пеня та 64 839,39 грн. - штраф.

Щодо посилання апелянта на надмірно велику суму нарахованих штрафних санкцій то таке посилання є хибним та безпідставним, оскільки розмір штрафних санкцій, зазначений у договорі, за порушення строків поставки передбачений частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України, тобто встановлений на законодавчому рівні. Пеня нарахована в межах строку передбаченого частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Враховуючи вказане, штрафні санкції нараховані з дотриманням вимог діючого законодавства та відповідно не можуть бути надмірно великими. Слід зазначити, що з метою зменшення розміру штрафних санкцій відповідачу необхідно було здійснювати поставки продукції вчасно та не допускати прострочення.

Щодо доводів апеляційної скарги про зменшення пені та штрафу до 10%, колегія суддів з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів встановила наступне.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, якщо розміру неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, тому він, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав, за яких можливе її зменшення.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку.

Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні; інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеня виконання зобов`язання; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання; незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання; невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання; негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені та штрафу відповідач зазначив, що неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань стало наслідком порушення позивачем зобов`язань в частині оплати поставленої продукції. Відповідач вказує про те, що не мав змоги здійснювати поставку наступних партій без отримання попередньої оплати від позивача. Відповідач просить врахувати, що сума штрафних санкцій у розмірі 235 465,18 грн. є надмірно великою і становить 25% вартості товару, поставленого з порушенням строків, а тому є очевидним, що стягнення заявлених штрафних санкцій суперечить критерію справедливості і позивач заявляючи до стягнення таку суму штрафних санкцій порушує принцип добросовісності, що полягає у зловживанні своїм правом завдаючи шкоду постачальнику. До того ж, порушення з боку відповідача не завдало збитків позивачу (в матеріалах справи відсутні докази зворотного), тому є всі підстави для зменшення штрафних санкцій.

Позивач проти зменшення розміру штрафних санкцій заперечив, зазначив, що умовами договору не передбачено здійснення наступних поставок після оплати попередньої партії.

Колегія суддів звертає увагу, що як зазначено вище, штрафні санкції можуть бути зменшені у виняткових обставинах із наданням відповідних підтверджуючих доказів. Відповідачем до клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій додано довідку про кредитні зобов`язання, з якої вбачається наявність поточної кредитної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 691 849,73 грн., проте прострочена заборгованість відсутня. Також додані фінансові звіти малого підприємництва станом на 31.12.2019 та станом на 31.03.2020 з яких вбачається, що підприємство є прибутковим.

Посилання відповідача на те, що позивачем також порушено умови договору щодо своєчасної оплати за поставлений товар не є предметом даного розгляду та цим обставинам надано оцінку у справі №918/280/20.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що розмір заявлених нарахувань (пені, штрафу у загальному розмірі 235 465,18 грн.) є великим порівняно із вартістю непоставленого товару, через що загальна сума нарахувань не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині третій статті 509 та частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Наявність у позивача можливості стягувати із відповідача надмірні грошові суми, як неустойку, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Колегія суддів бере до уваги, що умовами договору не передбачено здійснення наступних поставок після оплати попередньої партії, але бере до уваги, що відповідачем хоча із порушеннями, однак здійснювались часткові поставки товару після здійснення оплат попередніх поставок.

Враховуючи, що відповідач скористався своїм правом та відповідно до рішення Господарського суду Рівненської області від 20.05.2020 у справі №918/280/20 стягнуто на його користь з позивача 844,82 грн. - 3% річних та 675,16 грн. - інфляційних за порушення строків оплати продукції за цим договором, беручи до уваги, що відповідач не є збитковим підприємством, зважаючи на те, що сторони знаходяться в рівних матеріальних умовах, та те, що простроченням поставки продукції позивачу не завдано збитків, господарський суд прийшов до правильного висновку про зменшення пені та штрафу на 15%.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду про неможливість більшого зменшення розміру штрафних санкцій. Порушення строків поставки мало місце і відповідач не навів обґрунтування наявності обставин, які б суттєво перешкоджали поставці товару у визначений договором строк. За таких обставин подальше зменшення штрафних санкцій зможе привести до втрати неустойкою засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання.

Таким зменшенням нарахованих штрафних санкцій забезпечено дотримання балансу інтересів обох сторін.

При цьому, колегія суддів зауважує, що відповідач у клопотанні до суду першої інстанції на відміну від апеляційної скарги просив зменшити штрафні санкції не на 90, а лише на 50 відсотків.

Таким чином, позовні вимоги правомірно частково задоволено у розмірі 199 358,06 грн., з яких пеня - 144 244,58 грн. (169 699,51 грн. - 15%), штраф - 55 113,48 грн. (64 839,39 грн. - 15%).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс", м. Дніпро на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020 у справі №904/768/20 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2020 у справі №904/768/20 - залишити без змін.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "Три-А-Плюс", м. Дніпро за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 09.09.2020.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О. Дармін