УХВАЛА

м. Київ

28.08.2020Справа №5011-7/7457-2012

Господарський суд міста Києва у складі судді Бойко Р.В., розглянувши у порядку письмового провадження подання Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

про тимчасове обмеження Мостової Алли Михайлівни у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа

у справі №5011-7/7457-2012

за позовом Заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної ради та Комунального підприємства Київської обласної ради "Київоблкіно"

до Фізичної особи-підприємця Мостової Алли Михайлівни

про стягнення 134 457,02 грн.,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа №5011-7/7457-2012 за позовом Заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Київської обласної ради та Комунального підприємства Київської обласної ради "Київоблкіно" звернувся до Фізичної особи-підприємця Мостової Алли Михайлівни про стягнення 134 457,02 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2012 у справі №5011-7/7457-2012 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Мостової Алли Михайлівни з будь-якого рахунку, виявленого під час виконавчого провадження, на користь Комунального підприємства Київської обласної ради "Київоблкіно" 127 220,85 грн. заборгованості по орендній платі, 3 013,97 грн. - пені, 1 160,60 грн. - 3% річних, 423,12 грн. інфляційних втрат. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Мостової Алли Михайлівни з будь-якого рахунку, виявленого під час виконавчого провадження, на користь Державного бюджету України 2 636,37 грн. - судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

05.10.2012 на виконання рішення від 19.09.2012 у справі №5011-7/7457-2012 були видані відповідні накази про примусове виконання рішення.

27.08.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло подання Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому начальник відділу та головний державний виконавець просять суд встановити Мостовій Аллі Михайлівні тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України на строк до повного виконання судового рішення суду згідно наказу Господарського суду міста Києва №5011-7/7457-2012 від 05.10.2012.

Подане подання мотивоване тим, що на виконанні у Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження №50927911 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва на підставі наказу №5011-7/7457-2012 від 05.10.2012 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мостової Алли Михайлівни на користь Комунального підприємства Київської обласної ради "Київоблкіно" 127 220,85 грн. заборгованості по орендній платі, 3 013,97 грн. - пені, 1 160,60 грн. - 3% річних, 423,12 грн. інфляційних втрат. Боржником за вказаним виконавчим документом є - Мостова Алла Михайлівна (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

За твердженнями відділу державної виконавчої служби постановлення судом ухвали про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Мостовій Аллі Михайлівні є співмірним та ефективним заходом, який сприятиме забезпеченню виконанню рішення суду згідно наказу Господарського суду міста Києва №5011-7/7457-2012 від 05.10.2012.

У зв`язку з прийняттям рішення Вищою радою правосуддя №662/0/15-19 від 05.03.2019 "Про звільнення ОСОБА_2 з посади судді господарського суду міста Києва у відставку" у відповідності до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду на підставі розпорядження керівника апарату суду №05-23/1243 від 27.08.2020 справу №5011-7/7457-2012 направлено на повторний автоматичний розподіл.

За наслідками проведеного 27.08.2020 повторного автоматизованого розподілу справу №5011-7/7457-2012 передано судді Бойко Р.В. для розгляду подання Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Частиною 4 статті 337 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

За приписами частини 2 статті 337 Господарського процесуального кодексу України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Враховуючи, що начальник відділу та головний державний виконавець Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у своєму поданні просять суд направити постановлену судом за наслідками розгляду відповідного подання ухвалу на адресу Державної прикордонної служби України та Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що з огляду на відсутність клопотання про здійснення розгляду подання за участю представника відділу державної виконавчої служби, трактується судом як прохання повідомлення повідомити про наслідки його розгляду, а також встановлені ч. 4 ст. 337 Господарського процесуального кодексу України строк та порядок розгляду відповідного подання, суд вважає за можливе розглянути подання у письмовому провадженні та без участі представника Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Розглянувши подання Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України Мостової Алли Михайлівни (боржника) без вилучення паспортного документа, проаналізувавши норми Господарського процесуального законодавства України та Закону України "Про виконавче провадження" та дослідивши надані докази, суд зазначає наступне.

На виконанні у Подільському районному відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №№50927911 з примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва на підставі наказу №5011-7/7457-2012 від 05.10.2012 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мостової Алли Михайлівни на користь Комунального підприємства Київської обласної ради "Київоблкіно" 127 220,85 грн. заборгованості по орендній платі, 3 013,97 грн. - пені, 1 160,60 грн. - 3% річних, 423,12 грн. інфляційних втрат.

Боржником за вказаним виконавчим документом є - Мостова Алла Михайлівна (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

З моменту відкриття виконавчого провадження (21.04.2016) і до звернення з поданням до господарського суду державним виконавцем вчинялись відповідні виконавчі дії, направлені на належне виконання наказу господарського суду.

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Положеннями п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України").

За змістом листа Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України" однією з підстав для відмови у задоволенні подань, що складає основну частину розглянутих справ, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

При цьому, поняття "ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням" варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Разом з цим, ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на це, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного/приватного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Виконавцем у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" 21.04.2016 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та запропоновано Мостовій Аллі Михайлівні самостійно виконати рішення суду згідно наказу Господарського суду міста Києва №5011-7/7457-2012 від 05.10.2012.

14.09.2016 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

13.02.2020 головним державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про арешт коштів боржника.

З відповідей на запити державного виконавця та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що міститься на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України, вбачається, що Мостова Алла Михайлівна з 26.12.2016 за власним рішенням припинила свою підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця; з травня 2016 року жодних доходів, в тому числі пенсій, не отримує та за трудовими і цивільно-правовими договорами не працює; за Мостовою Аллою Михайлівною не зареєстровано транспортних засобів.

Також за інформацією Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на рахунках Мостової Алли Михайлівни не достатньо коштів для виконання постанови державного виконавця.

При цьому, у червні 2017 року та у вересні 2019 року Мостова А.М. з`являлась на виклики державного виконавця та надавала письмові пояснення, в яких зазначила, що у неї скрутне фінансове становище, сама виховує доньку, яка є особою із інвалідністю, та навчається в університеті, а тому не має можливості виконати рішення суду.

Водночас, із відповіді на запит до Державної прикордонної служби України про перетин боржником державного кордону України вбачається, що Мостова А.М. з 14.12.2017 по 21.12.2017 та з 15.02.2019 по 22.02.2019 виїжджала за межі України.

Судом враховано, що Мостова Алла Михайлівна з травня 2016 року жодних доходів, в тому числі пенсій, не отримує та за трудовими і цивільно-правовими договорами не працює, підприємницькою діяльністю не займається, а в своїх письмових поясненнях вказує, що жодної фінансової підтримки від колишнього чоловіка не отримує.

Станом на дату звернення з поданням до суду, боржником не вчинено будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду (зокрема, навіть частково не виконано рішення суду), окрім як подання письмових пояснень щодо неможливості виконання рішення суду.

Нормами п. 5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Як роз`яснив Верховний суд України в Узагальненні судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013, у сучасній українській мові слово "ухилення" тлумачиться так:

1) відступати, відхилятися, вивертатися;

2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати;

3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, з огляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)" вбачається, що з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. Наведене є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Так, за приписами п. 19 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження поміж іншого має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Виїзд за межі України за відсутності будь-яких доказів економічної спроможності боржника для вчинення таких дій дає суду підстави для висновку, що Мостова А.М. ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї судовим рішенням, в той час як рішення суду від 19.09.2012 у справі №5011-7/7457-2012, що набрало законної сили 05.12.2012, залишається невиконаним вже більш як 7,5 років.

Разом з цим, слід зазначити, що згідно ст. 129-1 Конституції України, ст. 326 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі "Шмалько проти України" зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

У рішенні від 17.05.2005 по справі "Чіжов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пар. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення у справі "Бурдов проти Росії", заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в цій).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009).

Таким чином, практика Європейського суду з прав людини однозначно свідчить про те, що невід`ємною умовою забезпечення права на суд є виконання остаточного судового рішення.

Оскільки у суду наявні обґрунтовані підстави для висновку про навмисне ухилення боржника від виконання остаточного рішення суду та з огляду на приписи законодавства щодо обов`язковості виконання остаточних судових рішень, суд вважає правомірним та обґрунтованим застосування до боржника такої міри примусового впливу, як обмеження у праві виїзду за межі України, що узгоджується з положеннями ст. 337 Господарського процесуального кодексу України, п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" та п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", що в свою чергу є підставою для задоволення подання Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження Мостової Алли Михайлівни у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа на строк до повного виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2012 у справі №5011-7/7457-2012.

Керуючись статтями 42, 43, 234, 326, 337 Господарського процесуального кодексу України та ст.ст. 18, 19 Закону України "Про виконавче провадження", Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Подання Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України задовольнити.

2. Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон Мостову Аллу Михайлівну ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до виконання зобов`язань, покладених на Мостову Аллу Михайлівну відповідно до наказу Господарського суду міста Києва №5011-7/7457-2012 від 05.10.2012 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мостової Алли Михайлівни на користь Комунального підприємства Київської обласної ради "Київоблкіно" 127 220,85 грн. заборгованості по орендній платі, 3 013,97 грн. - пені, 1 160,60 грн. - 3% річних, 423,12 грн. інфляційних втрат.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (28.08.2020) та може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд міста Києва.

Суддя Р.В. Бойко