РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

03.09.2020Справа № 910/5025/20

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомМіністерства оборони України
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Преміум фінанс груп"
простягнення 407 124 грн 25 коп.
Представники:не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
10.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Міністерства оборони України з вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум фінанс груп" про стягнення 407 124 грн 25 коп. штрафних санкцій за неналежне виконання умов договору від 29.12.2018 № 286/2/18/176.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору від 29.12.2018 № 286/2/18/176 не виконав взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим відповідачу нараховано штрафні санкції за постачання харчових продуктів з порушенням маркування та харчових продуктів у розмірі 407 124 грн 25 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2020, на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, позовну заяву залишено без руху.

29.04.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на підтвердження усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 відкрито провадження у справі № 910/5025/20, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

27.05.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:
29.12.2018 між Міністерством оборони України (замовник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум фінанс груп" (виконавець за договором) укладено договір № 286/2/18/176 про закупівлю послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації (далі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується у 2019 році надати Міністерству оборони України послуги з організації харчування (55320000-9) (послуги з харчування (годування), забезпечення продуктами харчування особового складу (штатних тварин) військових частин (установ) Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах у зонах відповідальності оперативних командувань за місцем постійної дислокації), зазначені у специфікації до цього договору, освіження продовольства, а замовник - прийняти послуги і оплатити у строки та за цінами згідно з положенням цього договору.

Відповідно до пункту 2.3 договору послуги надаються особовому складу військових частин та військових навчальних закладів Збройних сил України, іншим особам, які мають право на забезпечення харчуванням у стаціонарних та польових умовах у тому числі годування штатних тварин, зазначених в пунктах 2.2 та 2.3 цього договору в межах дислокації, а також особовому складу військових частин, що прикріплені на продовольче забезпечення, згідно із затвердженими Кабінетом Міністрів України нормами харчування та вимогам законодавства України. У разі потреби, послуги можуть надаватися в інших місцях відповідно до заявки представника замовника.

Згідно з пунктом 2.4. договору ціна, кількість та строки надання послуг зазначаються у специфікації договору. Загальна вартість послуг з ПДВ становить 217 500 519 грн 62 коп.

У відповідності до пункту 3.3 договору харчові продукти, які використовуються виконавцем для надання послуг за цим договором повинні відповідати вимогам чинних стандартів для харчових продуктів: ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ У та ТУ, розробленими та затвердженими Міністерством оборони України, які зареєстровані установленим порядком відповідно до чинного законодавства.

Згідно з пунктом 3.4. договору під час надання послуг із забезпечення харчуванням виконавець забезпечує належні умови для якісного зберігання харчових продуктів на продовольчих складах та у виробничих приміщеннях згідно вимог чинних стандартів з урахуванням актів прийому-передачі майна.

Відповідно до пункту 3.5. договору приймання послуг за якістю та обсягом здійснюють представники замовника відповідно до вимог чинного законодавства у присутності представника виконавця. Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчуванням оформлюється актом приймання наданих послуг з харчування (додаток № 4 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016), який складається представником виконавця та представником замовника щоденно у трьох примірниках: перший - замовнику, другий - представнику замовника, третій представнику виконавця. Підставою для складання акта приймання наданих послуг з харчування за обсягом є виконана заявка на приготування їжі за основними та додатковими нормами харчування (додаток № 2 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016 p., далі - заявка на приготування їжі), за якісними показниками приготовленої їжі - дані книги обліку контролю за якістю приготування їжі (додаток 90).

На підставі щоденно оформлених актів приймання наданих послуг з харчування, тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця) складається зведений акт приймання наданих послуг із харчування (додаток № 5 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016), який підтверджує виконання своїх зобов`язань виконавцем за відповідний період, та підписується: перший примірник - замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий та третій - представниками замовника і представниками виконавця.

Якість та обсяг наданих послуг щодо забезпечення харчовими продуктами оформлюється актом приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами (додаток № 6 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016), який підтверджує виконання своїх зобов`язань Виконавцем за відповідний період. Акт складається не частіше ніж тричі на місяць (станом на 10, 20 та на останнє число місяця), але не більше ніж 5 робочих днів з часу отримання послуг в повному обсязі: перший примірник - замовнику, другий представнику замовника, третій - представнику виконавця та підписується: перший примірник замовником, представниками замовника та представниками виконавця, другий та третій представниками замовника і представниками виконавця.

Підставою для складання акта приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами за кількісними та якісними показниками є виконана у повному обсязі заявка на забезпечення харчовими продуктами військової частини (додаток № 3 до Наказу № 62 від 09 лютого 2016 p., далі - заявка на харчові продукти), за замовленим асортиментом і кількістю, наявністю документів, що засвідчують якість і безпечність, відповідністю чинним стандартам та своєчасністю поставки до вказаного місця.

За повідомленням замовника дозволяється складання акта за інші періоди.

Відповідно до пункту 6.17.1 договору контроль за станом виконання договірних зобов`язань виконавцем здійснюють замовник та представники замовника.

Контроль здійснюється за: технологією приготування їжі, її якістю; відповідністю даних накладних фактичній наявності виданих харчових продуктів; санітарним станом об`єктів продовольчої служби; безпекою якості харчових продуктів під час постачання (у т.ч. для освіження) та зберігання; відповідністю харчових продуктів, що використовуються для надання послуг за цим Договором чинним стандартам; порядком зберігання харчових продуктів на складі (або місцях); якістю та повнотою доведення встановлених норм харчування до кожного військовослужбовця та норм годування для штатних тварин і забезпечення їх кормами та фуражем, вивозом і видачею їжі; порядком освіження харчових продуктів; дотриманням санітарних заходів під час кулінарної обробки харових продуктів, приготування і роздачу готової їжі, утримання їдалень, складів, овочесховищ; своєчасним проходженням медичного обстеження обслуговуючим персоналом, який заподіяний в організації продовольчого забезпечення; використанням і утриманням виконавцем військового майна та його обслуговуванням відповідно до експлуатаційної документації.

Якщо під час здійснення контрольного заходу щодо якості послуг із забезпечення харчуванням, харчовими продуктами за результатами оцінки представника замовника існує обґрунтована підозра або встановлено, що харчовий продукт або інший об`єкт санітарних заходів є небезпечним чи непридатним до споживання та використання, зразок такого продукту відбирається у трьох юридично та аналітично однакових екземплярах, один з яких направляється до установи безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини для проведення досліджень, другий в присутності представника виконавця передається на зберігання військовій частині як контрольний зразок, а третій передається представнику виконавця. Обіг зазначеного харчового продукту або іншого об`єкта контрольних заходів тимчасово припиняється представником замовника на період проведення дослідження до отримання протоколів лабораторних випробувань строком не більш як на 15 календарних днів, а харчових продуктів молочної групи не більше як на 5 календарних днів.

Згідно з пунктом 6.17.2. договору будь-які контрольні заходи здійснюються представниками замовника в обов`язковій присутності представника виконавця, в разі його відмови та його відсутності комісійно (у складі не менше трьох осіб представника замовника).

Відповідно до пункту 6.17.3. договору виявленні порушення умов цього договору фіксуються в: щоденному акті приймання наданих послуг з харчування, зведеному акті приймання наданих послуг із харчування, в графах книги обліку контролю за якістю приготування їжі та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання у разі надання послуг щодо організації харчування; акті приймання послуг із забезпечення харчовими продуктами та акті про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання у разі надання послуги щодо надання забезпечення харчовими продуктами. При виявленні порушень будь-яких умов договору представником замовника складається акт про порушення договірних зобов`язань за участі представника виконавця, а у разі його відсутності або відмови членами комісії та засвідчується їх підписами. У разі відмови представника виконавця підписувати акт про порушення, цей факт фіксується підписами членів комісії, після чого надсилається замовнику. На підставі акта замовником оформлюється претензія та направляється в установленому порядку виконавцю. Виконавець має право не допускати до перевірки осіб, які не мають необхідних документів визначених законодавством для її перевірки.

За умовами пункту 6.17.4 договору у разі виявлення під час здійснення контрольних заходів порушень правил утримання і зберігання харчових продуктів в місцях зберігання харчових продуктів, харчових продуктів, які не відповідають вимогам безпечності та якості (у тому числі правил маркування та етикетування); строк придатності яких закінчився; а також у разі використання харчових продуктів, які не відповідають вимогам чинних стандартів: ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ У, ТУ розробленими та затвердженими Міністерством оборони України та ТУ виробника, на які відсутні державні стандарти або ТУ Міноборони, виконавець зобов`язаний протягом одного робочого дня з дня складання та підписання сторонами відповідного акту, вжити заходів стосовно вивезення продукції, що були зафіксовані у такому акті, за межі військових частин та недопущення їх переміщення в інші військові частини.

Згідно з пунктом 7.4.16 договору у разі виявлення під час здійснення контрольних заходів порушень правил утримання та зберігання харчових продуктів в місцях їх зберігання; харчових продуктів, які не відповідають вимогам безпечності та окремим показникам якості (у тому числі правил маркування та етикетування; строк придатності яких закінчився, а також у разі використання харчових продуктів, які не відповідають вимогам чинних стандартів ДСТУ, ГОСТ, ГСТУ, СОУ, ТУ У, ТУ розробленими та затвердженими Міністерством оборони України та ТУ виробника, на які відсутні державні стандарти або ТУ Міноборони, виконавець зобов`язаний протягом одного робочого дня з дня складення та підписання сторонами відповідного акта, вжити заходів стосовно вивезення продуктів, що були зафіксовані у такому акті, за межі військових частин та не допустити їх переміщення в інші військові частини.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 року включно, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (пункт 11.1 договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, актом від 07.02.2019 № 2 (вх. 15.03.2019 № 3852) про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання та актом перевірки продовольства, що надійшло для харчування особового складу військової частини НОМЕР_1 встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Преміум фінанс груп" в ході постачання харчових продуктів у військову частину НОМЕР_1 допущено порушення вимог нормативно-правових актів України та умов договору, а саме: м`ясо фасоване заморожене яловичини Іс в кількості 309,6 кг (продукт з порушенням маркування, що не відповідає умов договору та фасування, що не відповідає ДСТУ); риба с/м «Мінтай» в кількості 1 020 кг (візуально виявлені синичник в м`ясі риби).

Також, відповідно до акту приймання № 5 /А1376 послуг щодо забезпечення харчовими продуктами військової частини НОМЕР_1 з 11.02.2019 по 20.02.2019 згідно з договором від 29.12.2018 № 286/2/18/176 виявлено не відповідність харчових продуктів чинним державним стандартам.

Позивач звернувся до відповідача з претензією від 18.03.2019 № 286/6/1971 на суму 404 384 грн 40 коп.

В подальшому, недоліки було усунуто, про що свідчить наявний в матеріалах справи лист Військової частини НОМЕР_1 № 836, а саме замінено суб`єктом господарювання на наступний день.

Крім того, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, актом від 04.04.2019 № 102/687 про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання встановлено, що відповідачем не проведене освіження борошна пшеничного 1 гатунку в кількості 4 350 кг на загальну суму 12 397 грн 50 коп., що є порушенням пункту 8.2.3. договору.

Листом від 22.04.2019 № 286/6/2884 позивач звернувся до відповідача з претензією на суму 2 739 грн 85 коп.

Суд зазначає, що акти від 07.02.2019 № 2 (вх. 15.03.2019 № 3852) про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання та актом перевірки продовольства та від 04.04.2019 № 102/687 про порушення договірних зобов`язань суб`єктом господарювання підписані уповноваженими представниками замовника та виконавця, без заперечень та зауважень, відтак, вважаються такими, що прийняті відповідачем.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 407 124 грн 25 коп. штрафу, з яких: 404 381 грн 40 коп. штрафу на підставі пункту 8.2.1. та 2 479 грн 50 коп. штрафу на підставі пункту 8.2.3., а також 260 грн 35 коп. пені за період прострочення з 01.03.2019 по 21.03.2019.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 Господарського кодексу України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Пунктом 8.2.1 договору встановлено у разі виявлення порушень договірних зобов`язань, виконавець сплачує замовнику штраф за кожен встановлений та зафіксований випадок у розмірі 20 % від вартості наданої послуги, відповідно до акту приймання наданих послуг з харчування на день виявлення порушення:

- допущення виконавцем до процесу виробництва та/або обігу харчових продуктів осіб, які мають протипоказання до роботи з харчовими продуктами, у тому числі відсутність особових медичних книжок, несвоєчасне проходження медичного обстеження;

- недотримання виконавцем санітарних норм, встановлених законодавством про безпечність та якість харчових продуктів на об`єктах, що використовуються для надання послуг з харчування;

- використання виконавцем під час надання послуги з харчування харчових продуктів, які є небезпечними та з порушенням маркування;

- відмова від виконання вимоги замовника щодо заміни харчових продуктів, які є небезпечними;

- не допуск представників замовника для проведення контрольних заходів до об`єктів, що використовуються для надання послуг з харчування.

У розмірі 20 % від вартості наданої послуги, відповідно до акту приймання послуг із забезпеченням продуктами харчування:

- транспортування харчових продуктів транспортними засобами з порушенням вимог ст. 44 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 № 771/97-ВР (зі змінами);

- постачання виконавцем харчових продуктів з порушенням маркування та харчових продуктів, які є небезпечними.
За порушення інших умов цього договору щодо якості надання послуг виконавець сплачує замовнику штраф за кожен встановлений та зафіксований випадок у розмірі 20% від вартості наданої послуги, відповідно до акту приймання наданих послуг з харчування на день виявлення порушення.

За умовами пункту 8.2.3. договору при порушенні умов договору щодо своєчасного та/або повного освіження харчових продуктів відповідно до заявки представника замовника, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 20 № вартості не освіжених або невчасно освіжених харчових продуктів за кожен день прострочення, а також пеню у розмірі 0,1% вартості не освіжених або невчасно освіжених харчових продуктів за кожен день прострочення.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (стягнення штрафів та пені) відповідно до умов пунктів 8.2.1 та 8.2.3. договору.

Судом перевірено розрахунки позивача, встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

У відзиві на позовну заяву відповідачем заявлено клопотання про застосування наслідків спливу строку позовної давності до вимог про стягнення пені та штрафів. Суд, розглянувши зазначене клопотання зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Нормами статті 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

У відповідності до частини 1 та пункту 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до частини 4 статті 267 Цивільного кодексу України слив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 4.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" стосовно того, що якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов`язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін.

З урахуванням положення частини четвертої статті 51 Господарського процесуального кодексу України днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв`язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина 5 статті 261 Цивільного кодексу України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 404 381 грн 40 коп. на підставі пункту 8.2.1. згідно акту № 2 від 07.02.2019, а звернувся з позовом до суду 04.04.2020 (відповідно до дати поштового штемпеля підприємства зв`язку), вимоги позивача про нарахування відповідачу штрафу у розмірі 404 381 грн 40 коп. не підлягають задоволенню, у зв`язку із спливом позовної давності.

Також, беручи до уваги те, що позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 260 грн 35 коп. за період прострочення з 01.03.2019 по 21.03.2019, а звернувся з позовом до суду 04.04.2020 (відповідно до дати поштового штемпеля підприємства зв`язку), вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню, у зв`язку із спливом позовної давності.

Щодо вимог про стягнення штрафу у розмірі 2 479 грн 50 коп. на підставі пункту 8.2.3. згідно акту про порушення від 04.04.2019, то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню оскільки заявлені в межах строку позовної давності.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтею 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Преміум фінанс груп" (вул. Куренівська, 2-Б, м. Київ, 04073, ідентифікаційний код 37371973) на користь Міністерства оборони України (проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168, ідентифікаційний код 00034022) штраф у розмірі 2 479 (дві тисячі чотириста сімдесят дев`ять) грн 50 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 37 (тридцять сім) грн 19 коп.

3. В іншій частині позову щодо заявлених вимог в частині стягнення 404 384 грн 40 коп. штрафу та 260 грн 35 коп. пені відмовити.

4. Після набранням рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Б.Плотницька