ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.08.2020 Справа № 920/314/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Котельницької В.Л., при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/314/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агрозахід" (47722, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Великі Гаї, вул. Підлісна, 27; )

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-Агро Терйд" (69095, Запорізька область, м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Олександрівська, буд. 114, )

2) Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 98 802,56 грн,

за участю представників сторін:

від позивача: Рогатин А.В. (довіреність від 28.05.2020 № 28/05/2020),

від відповідачів: 1) не прибув,

2) не прибув,

справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження.

Суть спору: 03.04.2020 позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-Агро Трейд" на підставі договору поставки № 11/ДС на умовах товарного кредиту від 04.06.2019 та фізичної особи ОСОБА_1 на підставі договору поруки № 11/ДС від 04.06.2019 на свою користь 60106,72 грн основного боргу, а також пеню у розмірі 8316,44 грн, 39% річних - 11886,65 грн, інфляційні збитки у сумі 460,74 грн, 18032,01 штрафу, та стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-Агро Трейд" та фізичної особи ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в розмірі 2102,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15700,00 грн.

Ухвалою суду від 08.04.2020 відкрито провадження у справі № 920/314/20, справу постановлено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено сторонам строки для подання до суду заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 14.05.2020 продовжено строк розгляду справи № 920/314/20 на строк дії запроваджених Урядом карантинних заходів з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

13.07.2020 від позивача надійшло клопотання № 172 від 10.07.2020, відповідно до якого останній просить суд призначити дату розгляду справи №920/314/20 та долучити до матеріалів справи витяг з ЄДРПОУ по ТОВ "Колос-Агро Трейд", відповідно до якого з 03.07.2020 першим відповідачем змінено місцезнаходження, а саме: 69095, Запорізька область, м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Олександрівська, буд. 114.

Ухвалою суду від 16.07.2020 постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначено розгляд справи по суті у судове засідання на 19.08.2020.

Ухвалою суду від 06.08.2020 задоволено клопотання ТОВ "Сервіс-Агрозахід" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 920/314/20. Доручено Тернопільському окружному адміністративному суду забезпечити участь представника позивача - ТОВ "Сервіс-Агрозахід" у підготовчому засіданні, призначеному на 19.08.2020, 11:00 у справі № 920/314/20, в режимі відеоконференції в приміщенні зазначеного суду.

У судовому засіданні від 19.08.2020 судом встановлено:

Представник позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав в повному обсязі в сумі 98802,56 грн. та усно уточнив, що суму позовних вимог позивач визначив 98802,56 грн. та в описовій частині позову просить суд стягнути з відповідача 60106,72 грн основного боргу, а також пеню у розмірі 8316,44 грн, 39% річних - 11886,65 грн, інфляційні збитки у сумі 460,74 грн, 18032,01 грн штрафу, разом з тим, в прохальній частині позову помилково ним не зазначено суму штрафу, хоча ця вимога ним заявлена в позові та включена до суми позовних вимог.

Також, представник позивача, не зважаючи на зміну місцезнаходження першого відповідача після відкриття провадження у справі, відповідно до ч. 2 ст. 31 ГПК України не заперечував щодо подальшого розгляду справи в Господарському суді Сумської області.

Представник першого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-Агро Трейд" у судове засідання від 19.08.2020 не прибув, будь-яких заяв по суті справи чи клопотань суду не подав, ухвала суду від 16.07.2020 про призначення судового засідання з розгляду справи по суті на 19.08.2020, 11:00, направлена відповідачу на дві відомі суду адреси: 41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Батуринська, 42/1(адреса зазначена позивачем у позовній заяві та у витязі з ЄДРПОУ до зміни відповідачем місцезнаходження) та 69095, Запорізька область, м.Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Олександрівська, буд. 114 (адреса після зміни відповідачем свого місцезнаходження 03.07.2020 відповідно до витягу з ЄДРПОУ). Зазначені судові ухвали повернуті на адресу суду поштовим відділенням з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

Другий відповідач - фізична особа ОСОБА_1 - у судове засідання не прибув, будь-яких заяв по суті справи чи клопотань суду не подав, ухвала суду від 16.07.2020 про призначення судового засідання з розгляду справи по суті на 19.08.2020, направлена відповідачу на адресу: АДРЕСА_1 , повернута на адресу суду відділенням поштового зв`язку 13.07.2020 з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Частиною четвертою статті 89 Цивільного кодексу України визначено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з пунктами 4, 5 частини шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення, зокрема, є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд вважає, що відповідачі повідомлені належним чином про дату, час, місце розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розпочати розгляд справи по суті за їх відсутності.

У судовому засіданні від 19.08.2020 представником позивача заявлено в порядку ст. 221 ГПК України про вирішення судом питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог у даній справі.

Розгляд справи по суті розпочато 19.08.2020.

Станом на 19.08.2020 від відповідачів на адресу суду не надходило заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, відзиву на позов та письмових заперечень по суті позовних вимог.

Відповідно до статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими Господарським процесуальним кодексом України для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За змістом статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. На розширення цього положення Основного Закону в статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для підготовки та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України, статтями 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи по суті за наявними у ній матеріалами у відповідності до вимог частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо підсудності даного спору Господарському суду Сумської області, суд зазначає, що на момент відкриття провадження у справі 08.04.2020 місцезнаходження відповідачів було наступне: Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-Агро Терйд" - 41600, Сумська область, м. Конотоп, вул. Батуринська, 42/1, а Фізичної особи ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

03.07.2020 першим відповідачем змінено місцезнаходження на наступну адресу: 69095, Запорізька область, м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Олександрівська, буд. 114.

Відповідно до ч. 2 ст. 31 ГПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Оскільки місцезнаходження перший відповідач змінив після відкриття провадження у справі, відповідно до ч. 2 ст. 31 ГПК України, суд доходить висновку, що справа № 920/314/20 підсудна Господарському суду Сумської області.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлені наступні обставини:

04.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕРВІС-АГРОЗАХІД» (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛОС-АГРО ТРЕЙД» (відповідач), укладено Договір поставки № 11/ДС на умовах товарного кредиту (далі-договір), відповідно до пункту 1.1. якого позивач зобов`язується передати (поставити) у зумовлений строк першому відповідачу продукцію для сільгоспвиробництва (надалі - товар), а перший відповідач зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього визначену договором грошову суму.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і є укладеним на строк до « 31» грудня 2019 року, а щодо невиконаних до цього дня зобов`язань та відповідальності - до повного їх виконання.

Також, 04.06.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агрозахід", Товариством з обмеженою відповідальністю "Колос-Агро Терйд" та Фізичною особою ОСОБА_1 укладений Договір поруки 11/ДС (далі - договір поруки).

Відповідно до п. 1.1 договору поруки, в порядку та на умовах визначених цим договором Поручитель ( ОСОБА_1 ) поручається перед Кредитором (ТОВ «Сервіс Агрозахід») за виконання Боржником (ТОВ "Колос-Агро Терйд") всіх грошових зобов`язань за договором передбаченим п. 2.1 цього договору (надалі іменується «Основний договір»)

У п 2.1 договору поруки зазначено, що під «Основним договором» в цьому Договорі розуміється Договір поставки № 11/ДС на умовах товарного кредиту від 04 червня 2019 року, укладений між Кредитором (в основному договорі іменується «Постачальник») та Боржником (в основному договорі іменується «Покупець»).

Згідно із п. 1.2 договору поруки, у випадку порушення ТОВ "Колос-Агро Терйд" обов`язку за Договором поставки № 11/ДС на умовах товарного кредиту від 04 червня 2019 року, ТОВ "Колос-Агро Терйд") і ОСОБА_1 відповідають перед ТОВ "Сервіс-Агрозахід", як солідарні боржники.

Пунктом 3.2 договору визначено, що підписанням цього Договору Поручитель (відповідач 2), без додаткового повідомлення Поручителя (Відповідача 2) та без укладення окремої угоди, надає безумовну згоду на те, що у випадку збільшення обсягу обов`язку Боржника (Відповідача 1) перед Кредитором (Позивачем) за основним договором (Договір поставки № 11/ДС на умовах товарного кредиту від 04 червня 2019 року) відповідно збільшується обсяг обов`язку Поручителя (Відповідача 2) перед Кредитором (Позивачем).

Згідно з ч. 1 та ч. 2 от. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфер: господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як зазначено ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до матеріалів справи, позивач на виконання умов договору поставки, відповідно до видаткових накладних: від 08.07.2019 № 935 на суму 39819,60 грн; від 25.07.2019 № 1191 на суму 34085,04 грн.; від 05.08.2019 № 1246 на суму 5982,72 грн. здійснив першому відповідачу поставку товару на загальну суму 79887,72 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору вартість Товару повинна бути повністю сплачена повивачу першим відповідачем на умовах, які зазначені в додаткових угодах (специфікаціях) до даного Договору, що є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно із п. 4.3. договору ціна Товару вказана в додаткових угодах (специфікаціях) до даного Договору.

В п.5.2.2. Договору зазначено, що перший відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати Товар за встановленими цінами в строки, на умовах та в порядку, що визначені в додаткових угодах (специфікаціях) до цього Договору.

Так до договору поставки 11/ДС на умовах товарного кредиту від 04 червня 2019 року підписано додаткові угоди (специфікації) на загальну суму в розмірі 79887,72 гри., а саме: Додаткова угода (специфікація) № 1 від 04 червня 2019 року на суму 33855,62 грн із строком оплати 20% до 04 червня 2019 року та 80% до 30 вересня 2019 року; Додаткова угода (специфікація) № 2 від 04 червня 2019 року на суму 20 268,32 грн, із строком оплати 20% до 04 червня 2019 року та 80% до 30 вересня 2019 року; Додаткова угода (специфікація) № 3 від 03 липня 2019 року на суму 5982,72 грн, із строком оплати 20% до 05 липня 2019 року та 80% до 30 вересня 2019 року.

Таким чином, перший відповідач повинен оплатити вартість поставленого товару за договором до 30.09.2019.

Проте, першим відповідачем допущено порушення умов вказаних правочинів, оскільки оплата була проведена останнім частково - в сумі 19781 грн, що підтверджується наступними платіжними дорученнями: платіжне доручення від 05.06.2019 № 235 в сумі 6817,08 грн, платіжне доручення від 05.06.2019 № 236 в сумі 2000 грн, платіжне доручення від 06.06.2019 № 249 в сумі 5963,92 грн, платіжне доручення від 16.12.2019 № 10779391 в сумі 5000 грн.

Отже, враховуючи, що позивачем поставлено першому відповідачу за договором товар на загальну суму 79887,72 грн та факт часткової сплати першим відповідачем заборгованості в сумі 19781,00 грн, заборгованість першого відповідача перед позивачем за договором поставки № 11/ДС на умовах товарного кредиту від 04.06.2019 складає 60106,72 грн.

Дана заборгованість підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків за період: 01.01.2019 - 04.03.2020 між ТОВ «Сервіс-Агрозахист» і ТОВ «Колос-Агро Трейд» за договором поставки № 11/ДС на умовах товарного кредиту від 04.06.2019, який доданий позивачем до позову та в якому міститься відбиток печатки підприємства першого відповідача та підпис його представника.

Згідно із п. 4.1 договору поруки другий відповідач зобов`язаний у разі порушення першим відповідачем обов`язку за Договором поставки № 11/ДС на умовах товарного кредиту від 04 червня 2019 року самостійно виконати зазначений обов`язок першого відповідача перед позивачем на підставі письмової вимоги позивача в строк 3-х банківських днів шляхом оплати грошових коштів на розрахунковий рахунок Кредитора, вказаний в даному Договорі.

Як зазначає позивач у своєму позові, за весь період правовідносин перший відповідач не мав жодних претензій, заперечень щодо комплектності, якості, а також порядку виконання умов договору з боку позивача, оскільки виконання домовленостей останнім здійснювались у чіткій послідовності та відповідності із підписаними Договорами.

02 березня 2020 року позивачем було направлено першому відповідачу вимогу про сплату боргу за вих № 30/1, відповідно до якої першого відповідача було повідомлено про наявність у нього заборгованості за Договором поставки № 11/ДС на умовах товарного кредиту від 04 червня 2019 року, однак на дату подання даної позовної заяви перший відповідач жодним чином не відреагував на дану вимогу.

Також, 24 березня 2020 року позивачем було направлено другому відповідачу вимогу про сплату боргу за вих. № 84, в якій другому відповідачу було повідомлено, що перший відповідач має заборгованість за Договором поставки № 11/ДС на умовах товарного кредиту від 04 червня 2019 року, у зв`язку з чим позивач вимагав оплатити дану заборгованість в сумі 96 828.26 грн. на підставі договору поруки №11/ДС від 04 червня 2019 року, однак, як зазначає позивач, на дату подання даної позовної заяви другий відповідач жодним чином не відреагував на дану вимогу.

У зв`язку з несплатою відповідачами, заборгованості, що виникла позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі про примусове стягнення солідарно з відповідачів коштів за отриманий товар.

Статтею 193 ГК України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 712 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною другою статті 692 цього ж кодексу визначено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Однак, як встановлено судом, відповідачі свої зобов`язання в частині оплати вартості поставленого позивачем товару в сумі 60106,72 грн своєчасно не виконали і необхідну суму грошових коштів у строк, визначений умовами договору та договору поруки, позивачу не перерахували.

Таким чином, станом на дату ухвалення рішення суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідачів в солідарному порядку 60106,72 грн заборгованості за поставлений товар є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині солідарного стягнення з відповідачів на користь позивача пені у розмірі 8316,44 грн, 39% річних - 11886,65 грн, інфляційні збитки у сумі 460,74 грн, 18032,01 грн штрафу суд зазначає наступне:

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені ст. 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частин першої, третьої статті 549 Цивільного кодексу України та частини першої статті 230 Господарського кодексу України неустойкою (штрафними санкціями) визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, при цьому статтею 3 вказаного Закону визначено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно із п. 8.2 та п. 8.3 договору перший відповідач несе відповідальність за прострочення з оплатою вартості Товару, сплачуючи пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діятиме на відповідний момент, від суми простроченого платежу, а також 39 % річних від простроченої суми. За несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті ціни Товару сплачує на користь позивача штраф у розмірі 30 % (тридцять відсотків) від суми боргу.

Відповідно до п. 8.5. договору нарахування неустойки (пені) за цим Договором здійснюється протягом всього часу існування заборгованості.

У п. 3.3 договору поруки зазначено, що другий відповідач несе відповідальність за сплату першим відповідачем процентів, за відшкодування збитків, за сплату неустойки (штрафу, пені).

Судом перевірено розрахунки позивача, в тому числі: періоди нарахувань, розмір простроченого платежу, індекси інфляції, за наслідком проведених розрахунків за допомогою комп`ютерної програми «ЛЗ Підприємство 9.5.3 ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «Ліга» ТОВ «Ліга Закон», 2020», суд дійшов висновку, що розрахунки здійснені відповідачем вірно та зазначені вимоги щодо солідарного стягнення з відповідачів 8316,44 грн пені, 11886,65 грн 39% річних, 460,74 грн інфляційних збитків та 18032,01 грн штрафу є законним, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем подані належні та допустимі докази, що обґрунтовують позовні вимоги в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне:

Позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів 2102 грн. судового збору та 15700 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 2102,00 грн. покладається на відповідачів солідарно.

Разом з тим, у судовому засіданні від 19.08.2020 представником позивача заявлено в порядку ст. 221 ГПК України про вирішення судом питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог у даній справі, а тому вимога позивача щодо стягнення 15700 грн. витрат на професійну правничу допомогу буде розглянута судом в порядку ст. 221 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 231-233, 236-238, 240, 254-257 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колос-Агро Терйд" (69095, Запорізька область, м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Олександрівська, буд. 114, ) та Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Агрозахід" (47722, Тернопільська область, Тернопільський район, с. Великі Гаї, вул. Підлісна, 27; ) 60106,72 грн основного боргу, 8316,44 грн пені, 11886,65 грн 39% річних, 460,74 грн інфляційніих збитків, 18032,01 грн штрафу за договором поставки № 11/ДС на умовах товарного кредиту від 04.06.2019 та договором поруки № 11/ДС від 04.06.2019, а також 2102 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України).

У зв`язку із відпусткою судді Котельницької В.Л., повний текст рішення складено та підписано 03.09.2020.

Суддя В.Л. Котельницька