ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2020 р. Справа№ 920/327/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Агрикової О.В.

секретар судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Іванченко М.М., адвокат, ордер серії КС №763916 від 07.12.19

від позивача: Дудник Н.В., довіреність № 22/20 від 02.01.20

від відповідача: Скубира О.М., адвокат, ордер серії ВМ №1006743 від 30.06.20

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради,

на рішення Господарського суду Сумської області від 05 грудня 2019 року (повний текст складено 11.12.2019 р.)

у справі № 920/327/17 (суддя Заєць С.В.)

за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради,

до Публічного акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш",

про стягнення 218 337 грн. 90 коп., -

в с т а н о в и в :

1. Короткий зміст позовних вимог:

1.1. Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради звернулось до Господарського суду Сумської області з позовною заявою про стягнення з ПАТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" 218 337,90 грн., з яких 165 457,89 грн. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 23 605,88 грн. пені, 5 901,87 грн. - 3% річних, 23 372,26 грн. інфляційних нарахувань (а.с. 3-6).

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції:

2.1. Рішенням Господарського суду Сумської області від 05 грудня 2019 року у справі № 920/327/17 в задоволенні позову відмовлено (а.с.234-246).

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

3.1. Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради звернулось з апеляційною скаргою в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

4.1. У апеляційній скарзі позивач зазначає про безпідставне посилання суду першої інстанції на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 у справі №591/15 19/15-а.

4.2. Скаржник вказує, що сторони у своїх взаємовідносинах керувались Договором на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями від 01.10.2009 р. № 1, правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затвердженими рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми" із змінами, рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 р. №596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми" та наказом Держбуду України від 19.02.2002 р. № 37 "Про затвердження Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України", а також про те, що допустимі концентрації забруднюючих речовин визначені п. 4.2. Правил від 10.12.2007 р. № 596, п. 4.2. Правил від 06.09.2011 р. № 539 та зазначені в п. 5.1 договору № 1, укладеного між сторонами у справі.

4.3. Позивач зазначає, що відповідно до наказу "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми" комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради був затверджений норматив плати на 2015 р. - 1,67 грн./м. куб., що підтверджується відповідним Наказом № 22 від 06.02.2015 р. Норматив плати був встановлений на основі фактичних затрат виробництва за звітний період.

4.4. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не надано оцінку п. 4.2. Правил №539 та таблиці 1 до цих Правил, а також те, що Правила від 10.12.2007 № 596 та Правила від 06.09.2011 р. №539. якими встановлені Єдині допустимі концентрації забруднюючих речовин не скасовані.

4.5. На переконання скаржника, судом не враховано того, що ч. 9 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування" передбачає диспозитивність дій суду щодо визнання рішень незаконними в судовому порядку, а тому, з урахуванням того, що рішення органу місцевого самоврядування про затвердження "Правил № 539 від 06.09.2011 року" у судовому порядку не скасоване, позивача вважає, що надана в ухвалі Харківського апеляційного адміністративного суду в справі №591/1519/15 та постановах Верховного суду у справах № 920/619/18, № 920/308/19, № 920/1038/18 правова оцінка відповідно до ч. 7 ст. 75 ГПК України не може бути покладена судом першої інстанції в основу судового рішення.

4.6. Позивач вважає, що оскільки Правила від 06.09.2011 № 539 були чинними на час відбору позивачем проб стічних вод споживача 01.10.2015 р. та проведення їх аналізу, при визначенні концентрації забруднюючих речовин застосовується гранично-допустимі концентрації забруднюючих речовин, що встановлені п. 4.2. місцевих Правил (таблиця 1), які, на переконання позивача втратили чинність 21.01.2019 р., у зв`язку з прийняттям виконавчим комітетом Сумської міської ради рішення від 15.01.2019 р. № 4.

4.7. Судом першої інстанції не врахована правова позиція, викладена в аналогічних справах № 920/730/16, № 920/733/16, № 920/733/16, № 920/730/16.

5. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи:

5.1. Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що Правила №539 були прийняті з порушенням норм чинного законодавства України та не підлягають застосуванню до спірних правовідносин (що встановлено в ухвалі Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 р. по справі №591/1519/15-а), а відповідачем не порушено гранично допустимої концентрації забруднюючих речовин у стоках в каналізаційну систему м. Суми, у зв`язку з чим позивач не мав права застосовувати до нього відповідні санкції. Також відповідач зазначає, що постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2020р. у справі №480/3156/19, визнано протиправним з моменту прийняття рішення виконавчого комітету Сумської міської ради "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007р №596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системі каналізації м. Суми" від 06.09.2011р. № 539. З огляду на вказане, на думку відповідача Єдиними нормативними актами, які встановлюють гранично допустимі концентрації шкідливих речовин у воді водних об`єктів господарсько-питного та культурно-побутового водокористування під час відібрання та аналізування проб стічних вод Позивачем, були Санітарні правила та норми охорони поверхневих вод від забруднення від 04.07.1988р. №4630-88, затверджені заступником Міністра охорони здоров я СРСР, Головним державним санітарним лікарем СРСР (далі - "СанПін 4630-88") та Правила №37 від 19.02.2002р.

5.2. Результати порівняльного аналізу розмірів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах Відповідача, які застосував Позивач та передбачені Правилами № 539, з гранично допустимими концентраціями аналогічних забруднюючих речовин, визначених СанПін 4630-88 та Правила № 37 відповідачем наведено у таблиці, данні якої свідчать про те, що перевищення відбулось щодо фосфатів 13,42 проти граничних 10 (з урахуванням похибки вимірювання 10,06) та азоту амонійного 31,67 проти 30 (з урахуванням похибки вимірювання 27,24) по вул. Курська, 18-18а, а також заліза 4,31 проти 2,5, завислих речовин 682 (з урахуванням похибки вимірювання 477,4) проти 500 та БСК5 580 проти 350 по вул. Троїцька, 69.

5.3. Також відповідач зазначає, що позивач під час здійснення розрахунку плати за об`єм скинутих понаднормативно забруднених стічних вод виходив з показань проб, які були взяті з порушенням п. 5.1. розділу 5 Правил № 37, а тому надані Позивачем акти відбору проб стічних вод та протоколи дослідження якості стічних вод не є належними та допустимим доказами перевищення Відповідачем гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах. Проби, що були відібрані за актами відбору проб стічних вод від 01.10.2015р. №№ 648, 647, 645, 644, 643, по кожній пробі Позивачем проводився вимірювання по 15 речовинам. При цьому у актах відбору проб не конкретизувалися показники (назви речовин), що підлягають вимірюванню.

5.4. При визначенні допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах Відповідача, Позивачем порушено ст. 7 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" і надані Позивачем дані щодо вмісту в стічних водах Відповідача забруднюючих речовин не можуть використовуватись для визначення коефіцієнту кратності перевищення гранично допустимих концентрацій забруднень стічних вод так як ці данні, без зазначення похибки, у зв`язку з чим вони визнаються недостовірними.

6. Розподіл справи:

6.1. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2020, апеляційна скарга Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради у судовій справі № 920/327/17 передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Євсіков О.О.

6.2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 05 грудня 2019 року у справі № 920/327/17. Заяву КП "Міськводоканал" Сумської міської ради про зупинення провадження у справі задоволено та зупинено провадження у справі №920/327/17 до набрання законної сили рішенням у справі № 480/3156/19.

6.3. 07.07.2020 від АТ "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" надійшло клопотання № 26-06/04911 від 01.07.2020р. про поновлення провадження у справі в якому просить поновити провадження по справі №920/327/17, в зв`язку з відсутністю обставин, що були підставою для зупинення провадження.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 р. поновлено провадження у справі №920/327/17 та повідомлено учасників справи про те, що судове засідання відбудеться 01.09.2020 р.

6.5. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2020 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Євсікова О.О., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), для розгляду апеляційної скарги у судовій справі №920/327/17 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Мальченко А.О.

6.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2020 р. справу №920/327/17 прийнято до провадження колегії суддів у визначеному протоколом від 28.08.2020 р. складі.

7. Інші процесуальні дії у справі:

7.1. У судовому засіданні 01.09.2020 р. представники позивача надали пояснення, в яких підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

7.2. Представник відповідача у судовому засіданні 01.09.2020 р. надав пояснення, в яких заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

8. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи:

8.1. 01.10.2009 між Комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради та Акціонерним товариством "Сумський завод "Насосенергомаш" укладено договір на водопостачання та прийом стічних вод № 1, до якого в подальшому укладено додаткові угоди, зокрема від 01.03.2011, від 21.04.2011, 01.03.2012, від 01.03.2013, від 01.02.2013 (т.І, а.с. 13-14).

8.2. Преамбулою договору на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями від 01.10.2009 № 1 визначено, що сторони у своїх взаємовідносинах керуються Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затвердженими рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 р. № 596 та іншими нормативно-правовими актами. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 р. № 539 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 р. № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми", виклавши його в новій редакції.

8.3. Пунктом 4.2. "Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми", затверджених Рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради №539 від 06.09.2011 р. (даті - Правила № 539) передбачено, що для всіх абонентів, що скидають стічні води в систему каналізації м. Суми, встановлені Єдині допустимі концентрації забруднюючих речовин, що наведені у таблиці 1 Правил № 539, які встановлені відповідно до норм чинного законодавства, виходячи з технічних можливостей міської каналізаційної мережі і очисних споруд, з урахуванням затверджених допустимих концентрацій (ДК) речовин, що надходять з очищеними стічними водами в басейн р. Псел, і якісного складу води із міськводопроводу.

8.4. Згідно з п. 7.5. Правила № 539 та п. 3.2. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Держбуду України від 19.02.02 р. № 37 при перевищенні вмісту забруднюючих речовин в стічних водах Абонента при скиді у міську каналізацію, порівняно з встановленими допустимих концентрацій (ДК), абонент сплачує Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка рахується за встановленим нормативом плати за очищення 1 куб.м. стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), об`ємом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми: ?= Нп х Vпз х Кк.

8.5. Позивач зазначає, що при здійсненні контролю за скидом забруднюючих речовин позивачем, виявлено факт скиду споживачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих сечовин порівняно з встановленими місцевими правилами, зокрема, 01.10.2015 проводилась перевірка якості скиду стічних вод на каналізаційному випуску на виході з контрольних колодязів, за адресами у м. Суми: вул. Привокзальна, 1, вул. Троїцька, 69 в, вул. 2-га Залізнична, 2 в, вул. Скрябіна, 11.

8.6. За результатами перевірок складені акти по відбору проб та протоколи дослідження якості стічних вод (а.с. 22-27).

8.7. Для розрахунку плати використовувалися дані лабораторії відповідача, відповідно до п. 7.10. Правил № 539.

8.8. Як зазначає позивач, відповідно до п. 2.3.4. Правил № 539 відповідач зобов`язаний оплачувати рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників протягом 30 банківських днів.

8.9. Позивач направив відповідачу рахунок на оплату ( а.с. 19-21).

8.10. Також, позивач направив на адресу відповідача претензію від 17.01.2017 №22/317 (а.с. 28-29).

9. Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

9.1. В обґрунтування позовних вимог в частині нарахування та стягнення плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод позивач посилається на порушення відповідачем Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 №539 (Правил № 539).

9.2. Дослідженню у даній справі підлягає є факт порушення відповідачем норм чинного законодавства забрудненням стічних вод при скиді вод в міську каналізацію та правомірність нарахування заборгованості за порушення чинних норм, які передбачають відповідальність за скинуті понаднормативно забруднені стічні води.

9.3. Відносини між сторонами з приводу надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення регулюються договором №1 від 01.10.2009, преамбулою якого визначено, що сторони у своїх взаємовідносинах керуються Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затвердженими рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 р. № 596 та іншими нормативно-правовими актами. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 р. № 539 внесено зміни до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 р. № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми", виклавши його в новій редакції.

9.4. Крім іншого, у преамбулі договору також зазначено, що сторони керуються Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів, затвердженими наказом Держбуду України від 19.02.2002 р. №37.

9.5. Згідно з п.5.1 Договору споживач несе відповідальність за каналізаційні мережі, які знаходяться у нього на балансі. В каналізаційну мережу забороняється скидати сміття, попіл, ґрунт, ганчірки, лід, токсичні речовини і т.п., а також ґрунтові води і води промислових підприємств з перевищенням гранично - допустимих концентрацій забруднюючих речовин. Виробник контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця. При виявленні порушень розрахунки виконуються за поточний місяць.

Перелік гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин (ГДК): реакція середовища рН - 6,5-9 мг/л; БСК3 - 256 мг/дм3; завислі речовини - 280 мг/дм3; нафти і нафтопродукти - 0,73 мг/дм3; жири - 8 мг/дм3; азот амонійний - 25 мг/дм3; нітрити 0; нітрати - 0,64 мг/дм3; фосфати - 6,5 мг/дм3; сульфати - 77 мг/дм3; хлориди - 80,4 мг/дм3; СПАР-0,25; залізо - 1 мг/дм3; мідь - 0,012 мг/дм3; нікель - 0,12 мг/дм3; цинк-0,084 мг/дм3; хром +3 - 0,5 мг/дм3; свинець - 0,12 мг/дм3.

9.6. У відповідності до ст. 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" рішення Виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 №539, яким затверджені у новій редакції Правила приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми, має усі ознаки регуляторного акта та є таким, що потребує реалізації процедур стосовно його прийняття, передбачених цим Законом.

У відповідності до п. 1.6 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 №37, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.04.2002 за № 403/6691, який був чинний під час прийняття Правил від 06.09.2011 № 539, місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров`я України. Місцеві Правила приймання є обов`язковими для всіх Підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради.

9.7. Рішенням Адміністративної колегії Сумського територіального відділення АМК України від 30.08.2017 р. №7 у справі №02-06/10-2017 визнано, що дії виконавчого комітету Сумської міської ради, які полягають у прийнятті рішення від 06.09.2011 №539 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми" з порушенням порядку затвердження місцевих правил приймання стічних вод, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 7 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення дій, заборонених згідно зі статтею 17 Закону України "Про захист економічної конкуренції", в частині створення умов комунальному підприємству "Міськводоканал" Сумської міської ради для вчинення порушення, передбаченого пунктом 2 статті 50 та частиною 1 статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та зобов`язано виконавчий комітет Сумської міської ради припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції у двомісячний строк з дня отримання цього рішення. (т.І, а.с. 82-89). Рішенням Господарського суду Сумської області у справі №920/1123/17 відмовлено у задоволенні позову про визнання незаконним та скасування вказаного рішення АМК.

9.8. Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2017 року позовні вимоги ПАТ "Укрхімпроект", з урахуванням прийнятого судом судового рішення в межах цієї справи, ухвали від 17 травня 2017 року про закриття провадження відносно вимог щодо скасування наказів КП "Міськводоканал" СМР від 22.02.2012 р. № 36 "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2012 рік", від 01.02.2013 р. № 35 "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2013 рік", від 18.02.2014 р. № 45 "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2014 рік", були задоволені. Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 р. № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у системи каналізації м. Суми". Визнано незаконним з моменту прийняття та скасовано рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 року № 539 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 р. № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у системи каналізації м. Суми".

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 р. апеляційні скарги Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради та Виконавчого комітету Сумської міської ради - задоволено. Постанову Зарічного районного суду м. Суми від 17 травня 2017року по справі № 591/1519/15-а- скасовано та прийнято ухвалу, якою адміністративний позов - залишено без розгляду (т.І, а.с. 198-210, 167-182).

За результатами розгляду справи в частині позовних вимог щодо оскарження наказів КП "Міськводоканал" СМР: визнано незаконними з моменту прийняття та скасовано накази Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради: № 36 від 22.02.2012 року "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2012 рік"; № 35 від 01.02.2013 року "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2013 рік"; № 45 від 18.02.2014 року "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2014 рік".

Постановою другого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №591/1519/15-а за позовом ПАТ "Укрхімпроект", ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Сумської міської ради, Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради про визнання протиправним з моменту прийняття та скасувати: рішення Сумської міської ради від 06 вересня 2011 року № 539 "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10 грудня 2007 року № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод у системи каналізації м. Суми"; накази Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради № 36 від 22 лютого 2012 року "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2012 рік", № 35 від 01 лютого 2013 року "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2013 рік", № 45 від 18 лютого 2014 року "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2014 рік", рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2018 р. (яким позовні вимоги задоволено повністю) змінено, шляхом виключення з абзацу 2 резолютивної частини рішення слова: "з моменту прийняття".

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувані накази прийнято відповідачем з порушенням вимог пункту 2.3 Інструкції № 37, пункту 9 Порядку № 869 при встановленні нормативу плати за скид понаднормативних забруднень у системи каналізації населених пунктів, що є підставою для їх скасування.

9.9. При цьому, у постанові Верховного Суду від 28.08.2019 р. у справі №920/619/19 викладено правову позицію, відповідно до якої: "Щодо Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 (місцеві правила приймання стічних вод), […] відповідно до ухвали Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 у справі № 591/1519/15-а рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 було прийнято незаконно.

Відповідно до частини 4 статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Факти, передбачені наведеною нормою, мають для суду преюдиціальний характер.

Приписами статті 131 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" визначено, що місцеві правила розробляються на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. У разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод, затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Правила № 539 не підлягали застосуванню, оскільки не відповідали вимогам законодавства України, що встановлено судовим рішенням.".

9.10. Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини, визначеної у п. 95 рішення Європейського Суду з прав людини від 10.05.2001 у справі "Кіпр проти Туреччини" (N 25781/94) як загальна засада права діє принцип "з правопорушення права не виникає (ex iniuria ius non oritur)".

Це означає, що невиконання Правил № 539, які не відповідають нормам Конституції, законів та іншого чинного законодавства України, порядку та процедурам їх прийняття, не може бути визнане порушенням такого акту, оскільки прийнятий протизаконно акт не є підставою для виникнення, зокрема, обов`язків, ним передбачених.

Таким чином, господарський суд застосовує не всі нормативно-правові акти, а лише ті, що прийняті в установленому порядку і в межах компетенції відповідних органів. Отже, господарський суд зобов`язаний перевірити, чи прийнято певний акт в установленому порядку і чи відповідає він компетенції органу, який його прийняв.

Тобто, скасування в судовому порядку зазначеного нормативного акту не є обов`язковим, оскільки суд в процесі розгляду справи не застосовує нормативні акти, які не відповідають законодавству України.

Вказаний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною у постанові від 27.11.2018р. у справі № 826/2507/18.

9.11. У зв`язку з викладеним, приймаючи до уваги, що Правила № 539 прийняті не на підставах та у спосіб, що передбачені законодавством, що регулюють спірні правовідносини, у зв`язку з чим є нікчемними з моменту їх прийняття, як прийняті "ultra vires", вони не можуть бути підставою для нарахування позивачем плати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод.

9.12. Крім того, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020 р. у справі №480/3156/19 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 скасовано, прийнято нову постанову, якою позов Акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" задоволено частково, визнано протиправним рішення виконавчого комітету Сумської міської ради "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системі каналізації м. Суми" від 06.09.2011 № 539 з моменту його прийняття, в іншій частині позову (щодо визнання рішення нечинним) - провадження у справі № 480/3156/19 закрито (т.ІІ, а.с. 32-43).

Вказана постанова є такою, що набрала законної сили з дати її прийняття. Доказів зупинення її дії - до матеріалів справи на надано.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що: "рішення від 06.09.2011 № 539 прийнято виконавчим комітетом Сумської міської ради не у спосіб та не в порядку, встановленому законом.

9.13. При цьому, колегія суддів зазначає, що визнання протиправним у судовому порядку рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 №539 унеможливлює його застосування саме з моменту його прийняття. Застосування до фізичних/юридичних осіб нормативно-правових актів, які є протиправними, у будь-якому випадку є незаконним.

Зазначене відповідає правовим висновкам, викладеним в постанові Верховного Суду від 10.03.2020 по справі № 160/1088/19.

9.14. Приймаючи до уваги, що Правила № 539 прийняті з порушенням встановленого законодавством порядку та не підлягають застосуванню, то єдиними нормативними актами, які встановлюють гранично-допустимі концентрації шкідливих речовин у воді водних об`єктів господарсько-питного та культурно-побутового водокористування, були (станом на день відбору проб) Санітарні правила та норми охорони поверхневих вод від забруднення від 04.07.1988р. № 4630-88, затверджені заступником Міністра охорони здоров`я СРСР, Головним державним санітарним лікарем СРСР (далі - "СанПін 4630-88") та Правила № 37.

9.15. Відповідно до СанПін 4630-88 та Правил № 37, гранично допустимі концентрації - це максимальні концентрації, за яких речовини не здійснюють прямого чи опосередкованого впливу на стан здоров`я населення (при впливі на організм протягом всього життя) та не порушують гігієнічні умови водокористування.

Тобто, скидання до водних об`єктів стічних вод, що містять шкідливі речовини у концентраціях не більших за ті, що передбачені СанПін 4630-88 та Правилами № 37, не тягнуть за собою погіршення стану навколишнього середовища та здоров`я населення, тобто є безпечними.

За результатами порівняльного аналізу розмірів гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах Відповідача, які застосував позивач у позовній заяві та передбачені Правилами № 539, з гранично допустимими концентраціями аналогічних забруднюючих речовин, визначених СанПін 4630-88 та Правилами № 37, які наведені у таблиці відповідачем у відзиві від 14.11.2017 № 26-01/08684 (т.І, а.с. 73-80), гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин, що передбачені Правилами № 37 і вважаються безпечними для скиду у водні об`єкти, є значно більшими, ніж гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть міститись у стічних водах відповідача, які можуть скидатись до систем каналізації відповідно до Правил № 539, що виключає перевищення відповідачем у жовтні 2015 року гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, встановлених Правилами № 37.

10. Доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції:

10.1. Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що Правила №539, а також додаток до них не підлягають застосуванню та те, що позивачем не доведено перевищення відповідачем у жовтні 2015 року гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, встановлених Правилами № 37, що, в свою чергу виключає наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 165457,98 грн. заборгованості за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод та відповідно, нарахованих на неї 5901,87 грн. 3% річних, 23605,88 грн. пені, 23372,26 грн. інфляційних збитків, як похідних від основної вимоги.

11. Мотиви прийняття або відхилення аргументів, викладених учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу:

11.1. Колегія суддів зазначає про помилковість тверджень позивача про те, що суд безпідставно послався на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 18.10.2017 у справі №591/15 19/15-а, оскільки такі посилання здійснено судом з урахуванням положень ст. 75 ГПК України, правовий висновок щодо можливості застосування у спірних правовідносинах сторін висновків суду у справі №591/1519/15-а визначено у постанові Верховного Суду від 28.08.2019 р. у справі №920/619/19.

11.2. При цьому, колегія суддів зазначає, що Правила № 539 не підлягали застосуванню, оскільки не відповідали вимогам законодавства України, що встановлено судовим рішенням у справі №591/15 19/15-а.

Крім того, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020 р. у справі №480/3156/19 рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.12.2019 скасовано, прийнято нову постанову, якою позов Акціонерного товариства "Сумський завод насосного та енергетичного машинобудування "Насосенергомаш" задоволено частково, визнано протиправним рішення виконавчого комітету Сумської міської ради "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системі каналізації м. Суми" від 06.09.2011 № 539 з моменту його прийняття.

Розрахунок вартості плати за скид понаднормативних забруднень здійснено позивачем з урахуванням нормативу плати 1,67 грн./м. куб., встановленого наказом КП "Міськводоканал" Сумської міської ради № 22 від 06.02.2015 р. "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми" на 2015 р." (т.І, а.с. 114, 115), який прийнятий згідно з Інструкцією №37 від 19.02.2002 р. та п. 7.2 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми", затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради 06.09.2011 №539.

Відповідно до п. 5.2. Договору скидання споживачем стоків з перевищенням ГДК забруднюючих речовин оплачується згідно з Правилами приймання стічних вод у каналізації м. Суми, які затверджені рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 (далі - Правила від 10.12.2007 №596) по штрафному тарифу згідно з розрахунками. Штрафні тарифи застосовуються згідно з кратністю підвищення ГДК забруднюючих речовин по кожному виду забруднень.

Вказане свідчить про те, що наказ КП "Міськводоканал" Сумської міської ради № 22 від 06.02.2015 р. "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми" на 2015 р."прийнято на підставі рішення №539, які прийняті з порушенням з порушенням встановленого законодавством порядку та не підлягають застосуванню, що встановлено судовими рішеннями у справі №591/1519/15-а та в подальшому рішення виконавчого комітету Сумської міської ради "Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 "Про затвердження Правил приймання стічних вод в системі каналізації м. Суми" від 06.09.2011 № 539 визнано протиправним з моменту його прийняття, що виключає можливість спричинення такими правилами (№539) правових наслідків та, відповідно, можливість застосування визначеного Наказом №22 нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації у розмірі 1,67 грн./м./куб.

Вказане додатково доводить неможливість застосування до правовідносин сторін як Правил, затверджених рішенням №539, так і прийнятого на його підставі наказу №22 та встановлений ними норматив плати за скид понаднормативних забруднень та спростовують твердження скаржника щодо вказаних обставин.

Навіть з урахуванням того, що перелік гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин встановлено у п. 5.1 укладеного сторонами договору, відсутність встановленого нормативу плати за скид понаднормативних забруднень виключає можливість здійснення розрахунку розміру майнової відповідальності відповідача за недотримання концентрацій забруднюючих речовин при скиді у каналізацію.

При цьому скаржником не надано до матеріалів справи, як повного тексту Правил №539 так таблиці 1 до них.

11.3. Також колегія суддів зазначає про відсутність підстав для врахування правової позиції, що викладена у постановах апеляційних судів у справах № 920/730/16, №920/733/16, № 920/733/16, № 920/730/16, з огляду на те, що процесуальним законодавством не встановлено такого обов`язку господарського суду.

12. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких особа звернулась до суду:

12.1. Матеріали справи не містять доказів порушення відповідачем прав позивача на отримання оплати за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод.

13. Посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції:

13.1. Стаття 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначає, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

13.2. Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст.5 ГПК України).

13.3. Відповідно до ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

13.4. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст. 14 ГПК України).

13.5. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 74 ГПК України).

13.6. Зі змісту ч.4 ст. 75 ГПК України вбачається, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

13.7. Відповідно до ст. 79 ГПК України, згідно яких наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

13.8. За змістом 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

13.9. Відповідно до ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

13.10. Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

13.11. Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч. 1 ст. 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

13.12. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

13.13. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011р. № 539, яким були затверджені Правила, має усі ознаки регуляторного акту та є таким, що потребує реалізації процедур стосовно його прийняття, передбачених цим Законом.

13.14. Частина 6 ст. 33 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" відносить питання стандартизації та нормування у галузі охорони навколишнього природного середовища до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань екології та природних ресурсів - Міністерства охорони навколишнього середовища.

13.15. Наказом Міністра охорони навколишнього природного середовища від 28.12.1994р. № 125 затверджено Керівний нормативний документ "Гідросфера. Відбір проб для визначення складу і властивостей стічних та технологічних вод". Розділ 1 КНД 211.1.0.009-94 встановлює, що даний керівний нормативний документ встановлює загальні вимоги до відбору проб з метою подальшого визначення хімічних та фізичних показників складу і властивостей вод. Вказаний керівний нормативний документ містить загальні вимоги до організації відбору, видів проб, місць, часу та частоти відбору, пристроїв, засобів та посуду для відбору та зберігання проб, реєстрації та транспортування проб, техніки безпеки. Положення цього керівного нормативного документу розповсюджується на відбір проб стічних та технологічних вод, що підлягають державному та відомчому контролю.

13.16. У відповідності до п.1.6 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених Наказом від 19.02.2002р. № 37 Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26 квітня 2002р. за № 403/6691, який був чинний під час прийняття Правил № 539, місцеві Правила приймання згідно з Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні" затверджують виконавчі органи місцевих рад за поданням Водоканалів після погодження з територіальними органами Мінекоресурсів та Міністерства охорони здоров`я України. Місцеві Правила приймання є обов`язковими для всіх Підприємств, яким Водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради.

13.17. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

13.18. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

13.19. Якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

13.20. У разі невідповідності правового акта правовому акту вищої юридичної сили суд застосовує норми правового акта вищої юридичної сили.

13.21. У разі невідповідності правового акта міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, суд застосовує міжнародний договір України.

13.22. Також, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

13.23. Згідно Рекомендацій Комітету Ради Європи N R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень під дискреційними повноваженнями розуміються повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

13.24. Стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами суб`єктів владних повноважень Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію з цього питання, згідно якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (пункт 157 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus N 32181/04); пункт 44 рішення у справі "Брайєн проти Об`єднаного Королівства" (Bryan v. the United Kingdom); пункти 156 - 157, 159 рішення у справі "Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру" (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus N 32181/04); пункти 47 - 56 рішення у справі "Путтер проти Болгарії" (Putter v. Bulgaria N 38780/02).

13.25. В рішеннях Європейського Суду у справах "Федоренко проти України" від 30.06.2006 та "Стретч проти Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії" від 24.06.2003, висловлена позиція про те, що особа приватного права, яка вступає у цивільно - правову угоду з державним органом або іншою особою публічного права, має всі підстави розраховувати на те, що адміністрація діє у межах своєї компетенції, а відтак необхідною до застосування до правовідносин у згаданих справах є доктрина "ultra vires" з урахування принципу пропорційності між загальними інтересами суспільства та вимогами фундаментальних прав окремої особи, зокрема, права на мирне володіння майном.

13.26. Відповідно до правової позиції Європейського Суду з прав людини, визначеної у п. 95 рішення Європейського Суду з прав людини від 10.05.2001 у справі "Кіпр проти Туреччини" (N 25781/94) як загальна засада права діє принцип "з правопорушення права не виникає (ex iniuria ius non oritur)".

13.27. Відповідно до Водного кодексу України, гранично допустима концентрація речовини у воді - встановлений рівень концентрації речовини у воді, вище якого вода вважається непридатною для конкретних цілей водокористування.

13.28. Тобто, гранично допустимі концентрації - це максимальні концентрації, за яких речовини не здійснюють прямого чи опосередкованого впливу на стан здоров`я населення (при впливі на організм протягом всього життя) та не порушують гігієнічні умови водокористування, а скидання до водних об`єктів стічних вод, що містять шкідливі речовини у концентраціях не більших за ті, що передбачені СанПін 4630-88 та Правилами № 37, не тягнуть за собою погіршення стану навколишнього середовища та здоров`я населення, тобто є дозволеними.

13.29. Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. № 9, судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону.

13.30. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно-правовий акт, який підлягав застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов`язаний застосувати закон, який регулює ці правовідносини.

14. Висновки Північного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги:

14.1. Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення в оскаржуваній частині ґрунтується на засадах верховенства права, є законним, - ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права і обґрунтоване, - прийняте на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

14.2. Рішення Господарського суду Сумської області від 05 грудня 2019 року у справі № 920/327/17 залишити без змін..

14.3. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 05 грудня 2019 року у справі № 920/327/17 залишити без задоволення.

15. Розподіл судових витрат:

15.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 05 грудня 2019 року у справі № 920/327/17 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 05 грудня 2019 року у справі №920/327/17 залишити без змін.

3. Судові витрати, у вигляді витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, покласти на Комунальне підприємство "Міськводоканал" Сумської міської ради.

4. Справу №920/327/17 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено - 02.09.2020 р.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

О.В. Агрикова