УХВАЛА

м. Київ

04.09.2020Справа № 910/13175/20

Суддя Господарського суду міста Києва Ягічева Н.І., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Шрівастава Саміра

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська та партнери»

про стягнення 340048, 76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Шрівастава Самір (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковальська та партнери» (далі - відповідач) про стягнення 340048, 76 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач всупереч взятим на себе зобов`язанням за договором оренди нежитлового приміщення №1 від 26.02.2019 не повністю розрахувався за оренду вказаного приміщення, у зв`язку з чим позивачем нараховано основний борг у розмірі 320000, 00 грн, 18541, 25 пені та 1507, 51 грн інфляційних збитків.

Дослідивши матеріали позовної заяви та надані документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.5. ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Відповідно до ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Як встановлено судом, дана позовна заява від Фізичної особи-підприємця Шрівастава Саміра підписана представником - Панченком Н.Г.

Згідно з ст. 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», яким внесено зміни до Конституції України, та доповнено Основний Закон окремими статтями.

Статтею 59 Конституції України (в редакції цього Закону) визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Також, Конституцію України було доповнено статтею 131-2, за частинами першою, третьою та четвертою якої для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура та виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення; законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Частинами 1, 2 статті 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлений перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 4 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Частиною 1 та 2 статті 61 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 ГПК України допустимим доказом повноважень адвоката, як особи, що підписала, зокрема, позовну заяву, є виключно довіреність або ордер.

Як встановлено судом, позовна заява від 31.08.2020 від імені Фізичної особи-підприємця Шрівастава Саміра підписана представником Панченко Н.Г., яка діє на підставі довіреності від 29.05.2018.

В свою чергу, з 01.01.2019 представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 Конституції України у судах першої інстанції здійснюється виключно адвокатами, які діють на підставі довіреності або ордеру.

В постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 914/2414/17 викладено правову позицію, що за відсутності ордера, довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину.

Відтак, оскільки позовна заява підписана Панченко Н.Г., яка діє на підставі довіреності від 29.05.2018, виданої фізичній особі на представництво інтересів Фізичної особи-підприємця Шрівастава Саміра, як представнику, а не адвокату, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у Панченко Н.Г. права на представництво інтересів Фізичної особи-підприємця Шрівастава Саміра як адвоката, з огляду на те, що дана справа не є малозначною, позовна заява від імені Фізичної особи-підприємця Шрівастава Саміра підписана особою, яка не має право її підписувати.

Окрім того, приписами ст. 237 ЦК України визначається поняття та підстави представництва. Відповідно до ч 1, 3 якої представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Зі змісту доданої до позовної заяви довіреності від 29.05.2018 вбачається, що Панченко Н.Г. надано право від імені Фізичної особи-підприємця Шрівастава Саміра, зокрема, подавати та підписувати від його імені будь-які інформаційні листи, повідомлення, заяви тощо.

При цьому, підписувати від імені Фізичної особи-підприємця Шрівастава Саміра саме позовні заяви не входить до повноважень представника.

З огляду на наведене, оскільки позивачем не дотримано вимог ч. 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, що є імперативними нормами, стосовно підписання позовної заяви особою, яка має права її підписувати, вказане є підставою для повернення позовної заяви на підставі п. 1 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

В той же час, суд наголошує, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Суддя Н.І. Ягічева