ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

26.08.2020м. ДніпроСправа № 904/5326/19
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпро

про стягнення інфляційних втрат у розмірі 25 037 462,70 грн. та визнання недійсним правочину у вигляді заяви АТ "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219 (заява на підставі ст. 237 Господарського процесуального кодексу України)

Суддя Крижний О.М.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Астраханцева Л.Т., довіреність № 007.1Др-931-1219 від 26.12.2019, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1940 від 09.01.2018, адвокат; Рудницька Ю.О., довіреність № 007.1Др-930-1219 від 26.12.19, адвокат

Від третьої особи: Васільєв В.О., довіреність №007.1Др-223-1219 від 27.12.2019, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" інфляційні втрати за прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №13-17-ВТВ (за період з лютого 2018 року (включно) по грудень 2018 року (включно)) у розмірі 25 037 462,70 грн. На підставі ст. 237 Господарського процесуального кодексу України позивачем подано заяву про визнання недійсним правочину у вигляді заяви АТ "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219.

Позовні вимоги обґрунтовані допущенням відповідачем прострочення виконання грошового зобов`язання за договором №13-17-ВТВ.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, зазначає про відсутність своєї вини у несплаті заборгованості за газ. Так, відповідач вказує, що штрафні санкції у даній справі нараховані на суму заборгованості, що виникла впродовж 2014-2015 року у зв`язку з неможливістю відповідача виконувати умови договору через відсутність в тарифі на розподіл природного газу компенсації виробничо-технічних витрат та нормативних втрат ПАТ "Дніпропетровськгаз", який встановлює НКРЕКП. Дані факти встановлені також постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі №826/6713/18, яким позов АТ "Дніпропетровськгаз" до НКРЕКП про встановлення економічно обґрунтованого тарифу на розподіл природного газу, якою задоволено повністю позовні вимоги, а саме: визнано протиправною бездіяльність Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг щодо розгляду по суті з прийняттям рішення в порядку ст. 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" від 22.09.2016 №1540-УШ заяв про встановлення (перегляд) тарифу суб`єкта господарювання ПАТ "Дніпропетровськгаз" від 05.12.2017 р. № Вр05.2-СЛ-18952-1217, від 14.03.2018 р. №Вр05.2-СЛ-4868-0318:

- зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг поновити розгляд заяв про встановлення (перегляд) тарифу суб`єкта господарювання ПАТ "Дніпропетровськгаз" від 05.12.2017 № Ор05.2-СЛ-18952-1217, від 14.03.2018 № Ор05.2-СЛ-4868-0318 та розглянути їх по суті з винесенням рішення та врахуванням висновків суду щодо дотримання принципу економічної обґрунтованості тарифу на транспортування природного газу розподільними трубопроводами;

- зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг встановити для Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" економічно обґрунтований тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами, зокрема включивши до складу такого тарифу: вартість газу для потреб виробничо-технологічних витрат та нормованих витрат на період 2018 року в розмірі 596 846,1 тис. грн.; компенсацію вартості ВТВ за 2014-2015 роки в розмірі 277 592,2 тис. грн.; компенсацію вартості ВТВ за 2016 рік в розмірі 14 291,48 тис. грн.; компенсацію вартості ВТВ за 2017 рік в розмірі 151 417,2 тис. грн.

Відповідач зазначає, що ще в червні 2019 року звернувсь до Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявами про виконання судового рішення у справі 826/6713/18, але на даний час рішення у справі №826/6713/18 НКРЕКП не виконано.

За твердженнями відповідача наведені обставини у сукупності вказують на відсутність його вини щодо неможливості проведення своєчасних розрахунків за договором.

18.12.2019 відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю предмета спору, оскільки відповідачем скеровано позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Позивач проти прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог заперечував.

15.01.2019 від позивача надійшла заява в порядку ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, в якій заявляє вимогу про визнання недійсним правочину у вигляді заяви АТ "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219, оскільки вважає вимогу від 22.11.2019 №490007.1-Сл-19283-1119 безпідставною та такою, що не створює для НАК "Нафтогаз України" будь-яких прав та обов`язків, а тому не визнає і заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20086-1219.

Відповідач заперечує проти визнання недійсним правочину у вигляді заяви АТ "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219 та вважає, що є достатньо підстав для проведення такого зарахування.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.01.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут".

Третя особа у письмових пояснених зазначає про наявність заборгованості позивача перед ТОВ "Дніпропетровськгаз збут", яке виникло у зв`язку із невиконанням АТ "НАК "Нафтогаз України" постанов КМУ від 30.01.2019 №63 та від 27.02.2019 №143 в рамках договорів укладених між ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" та АТ "НАК "Нафтогаз України" в частині вартості отриманого природного газу, а саме: договори №16-106-Н від 30.12.2015, №16-405-Н від 28.10.2016, №17-2014-Н від 12.04.2017, №17-404-Н від 29.09.2017, №18-504-Н від 05.11.2018, який був розподілений населенню, в тому числі АТ "Дніпропетровськгаз", яку останній на підставі договору від 22.11.2019 №22-11/19 про відступлення права вимоги, відступив АТ "Дніпропетровськгаз".

Таким чином, третя особа вважає правомірною вимогу АТ "Дніпропетровськгаз" до АТ "НАК "Нафтогаз України" про перерахування грошових коштів в сумі 25 037 462,70 грн. та заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог.

20.08.2020 від відповідача надійшло клопотання про призначення судово-економічної експертизи, проведення якої просить доручити Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Клопотання залишено на розгляду суду.

Також від відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Національну комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, оскільки рішення у даній справі може вплинути на права її права та обов`язки.

Позивачем подані заперечення на клопотання про залучення третьої особи, оскільки те що рішення може вплинути на права та обов`язки НКРЕКП не підтверджується чинним законодавством та судовою практикою. Також позивач зауважує, що в клопотання не зазначено на якій стороні слід залучити третю особу, тобто клопотання не містить реквізитів, необхідних для його розгляду.

Від відповідача також надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, в якому просить зупинити провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/9617/20.

Клопотання обґрунтоване тим, що ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" (третя особа у справі) звернулося з позовною заявою до АТ "НАК "Нафтогаз України" з вимогами:

- зобов`язати АТ "НАК "Нафтогаз України" виконати вимоги абз. 4 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 року №143 "Питання споживання природного газу";

- визнати протиправними дії АТ "НАК "Нафтогаз України" з повернення ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" коригуючих актів листом від 25.04.2019 №26-3525/1.17-19;

- зобов`язати АТ "НАК "Нафтогаз України" визнати переплату ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" у сумі 1 756 256 489,16 грн. за договорами купівлі-продажу газу від 30.06.2015 №15-709-Н, від 30.12.2015 №16-106-Н, від 28.10.2016 №16-405-Н, від 12.04.2017 №17-204-Н, від 29.09.2017 №17-404-Н, від 05.11.2018 №18-504-Н та оформити первинні документи на підтвердження її визнання.

- стягнути з АТ "НАК "Нафтогаз України" грошові кошти.

Господарським судом міста Києва 08.07.2020 відкрито провадження у справі №910/9617/20 за вказаним позовом ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" до АТ "НАК "Нафтогаз України".

Пов`язаність вищевказаних справ, а також об`єктивна неможливість розгляду справи №904/5326/19 до вирішення іншої справи №910/9617/20 відповідач обґрунтовує тим, що у справі №904/5326/19 розглядаються, в тому числі, вимоги АТ "НАК "Нафтогаз України" до АТ "Дніпропетровськгаз" про визнання недійсним правочину, оформленого заявою АТ "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219 на суму 25037462,70 грн. Заборгованість у АТ "НАК "Нафтогаз України" перед АТ "Дніпропетровськгаз" в розмірі 25037462,70 грн. виникла на підставі договору відступлення права вимоги від 22.11.2019 року №22-11/19.

В свою чергу, в листах від 28.02.2019 №49703-Сл-3292-0219 та від 11.04.2019 №49703-Сл-5589-0419 ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" просило АТ "НАК "Нафтогаз України" здійснити відповідні коригування заборгованості та штрафних санкцій в обліку АТ "НАК "Нафтогаз України" та повідомити суму переплати підприємства за природний газ, придбаний для потреб побутових споживачів у період з липня 2015 року до 01 лютого 2019 року у розрізі вищевказаних договорів.

Правовими підставами таких коригувань були вимоги постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2019 №63 "Деякі питання споживання природного газу побутовими споживачами" та постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 №143 "Питання споживання природного газу".

Розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із об`єктивних підстав.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, тощо.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про обставини, які мають преюдиціальне значення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" у справі №910/9617/20, серед іншого містять вимогу про зобов`язання Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" визнати переплату Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у сумі 1 756 256 489,16 грн. за договорами купівлі-продажу газу від 30.06.2015 №15-709-Н, від 30.12.2015 №16-106-Н, від 28.10.2016 №16-405-Н, від 12.04.2017 №17-204-Н, від 29.09.2017 №17-404-Н, від 05.11.2018 №18-504-Н та оформити первинні документи на підтвердження її визнання.

Тобто, предметом доказування у справі №910/9617/20 є, зокрема, дійсність зобов`язання Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" у сумі 1 756 256 489,16 грн. за договорами від 30.06.2015 №15-709-Н, від 30.12.2015 №16-106-Н, від 28.10.2016 №16-405-Н, від 12.04.2017 №17-204-Н, від 29.09.2017 №17-404-Н, від 05.11.2018 №18-504-Н, право вимоги за якими Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" відступило Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", яке, в свою чергу, повідомило Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219 на суму 25 037 462,70 грн., що є предметом спору у справі №904/5326/20.

При цьому, у справі №904/5326/19 розглядається вимога АТ "НАК "Нафтогаз України" до АТ "Дніпропетровськгаз" про визнання недійсним правочину, оформленого заявою АТ "Дніпропетровськгаз" про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 06.12.2019 №490007.2-Сл-20087-1219 на суму 25037462,70 грн., подана на підставі статті 237 ГПК України.

Суд звертає увагу, що подання вимоги про визнання недійсним правочину на підставі статті 237 Господарського процесуального кодексу України фактично прирівнює дану вимогу до позовної і потребує розгляду за загальними правилами господарського судочинства.

У судових засіданнях позивач зазначав про те, що зарахування зустрічних однорідних вимог повинно бути визнане недійсним лише у зв`язку з відсутністю безспірності.

Щодо цього питання суд звертає увагу на наступне.

Так, сам позивач просить визнати односторонній правочин (зарахування зустрічних однорідних вимог) не лише з підстав відсутності безспірності, але і, зокрема, у зв`язку з недійсністю самої вимоги відповідача.

Відповідно до статті 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, положення статті 601 ЦК України прямо не вмістять такої ознаки правомірності зарахування як "безспірність" зустрічних однорідних вимог. Критерій безспірності приймається до уваги з точки зору доведення дійсності вимоги. Так, зокрема, при розгляді спорів про стягнення заборгованості у випадку наявності заяви про зарахування і заперечення позивача проти неї, суд може відмовити в прийнятті до уваги такої заяви саме в аспекті недоведення дійсності вимоги (підстав, розміру тощо).

При цьому необхідно звернути увагу на правовий підхід до визначення поняття "безспірності", приймаючи до уваги ієрархію правових висновків Верховного Суду. Так, зокрема, Велика Палата Верховного Суду у справі № 305/2082/14-ц (постанова від 15 січня 2020 року) зазначила, що при визначенні "спірності" заборгованості потрібно виходити не з суб`єктивного ставлення кредитора чи боржника до неї.

Особа, яка заявила про зарахування, має право звернутися до суду з самостійним позовом про задоволення такої вимоги. Інша сторона має право оскаржити таке зарахування шляхом подання позову про визнання недійсним одностороннього правочину. Саме цим правом і скористався позивач.

При цьому суд звертає увагу, що підставами позову, зокрема, є як спірність зарахування, так і недійсність вимоги відповідача до АТ "НАК "Нафтогаз України".

Вказана вимога була передана відповідачу третьою особою.

У той же час необхідно звернути увагу, що АТ "НАК "Нафтогаз України" не оскаржує договір відступлення права вимоги між відповідачем та третьою особою.

Отже, предметом судового розгляду є, зокрема, дійсність вимоги. При цьому позивач, обмежившись лише оскарженням наступного правочину (зарахування), не заявляє вимогу про визнання недійсним первісного правочину - відступлення права вимоги.

Таким чином, з однієї сторони, питання дійсності вимоги є підставою позову і тим питанням, на яке повинен дати відповідь суд при розгляді спору; а з іншої сторони, позивач не оскаржує первісний правочин - відступлення права вимоги, що обмежує суд у дослідженні даних обставин дійсності вимоги.

При цьому питання дійсності вимоги (наявності переплати) є безпосереднім об`єктом дослідження у справі №910/9617/20, що розглядається Господарським судом міста Києва.

Поставивши перед судом вимогу про визнання недійсним зарахування як з підстав безспірності так і з підстав недійсності вимоги, суд не має повноважень, як вважає позивач, визнати недійсним оскаржуване зарахування лише з підстав відсутності безспірності (на думку позивача) без надання оцінки дійсності вимоги.

Також суд звертає увагу, що зупинення провадження у справі у даній ситуації є необхідним. Так, якщо суд прийме рішення по даній справі про визнання недійсним зарахування з підстав недоведення дійсності права вимоги та її спірності, на чому наполягає позивач, а в подальшому Господарським судом міста Києва буде встановлено дійсність вимоги, то відповідач буде фактично позбавлений судового захисту, оскільки проведення повторного зарахування не відновить права відповідача, оскільки зобов`язання припиняється з моменту вчинення зарахування. Відповідно, основне зобов`язання буде визнане припиненим не з 2019 року, а з моменту нового зарахування, що вплине на можливість здійснення подальших нарахувань.

Суд звертає увагу, що зупинення провадження у справі в подібних випадках є сталою судовою практикою (щодо зупинення провадження у справі про визнання недійсним зарахування зустрічних однорідних вимог до набрання законної сили рішенням у справі про дійсність чи недійсність такої вимоги - зокрема ухвала господарського суду міста Києва від 16.10.2014 у справі №910/13986/14 від 21.07.2016 у справі №910/25493/15, ухвали Господарського суду Львівської області від 22.03.2016 у справі №919/2348/15 та від 07.06.2016 у справі №914/2246/15). При розгляді даних справ, суди зазначили, що пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення.

При цьому господарський суд зазначає, що під об`єктивною неможливістю розгляду справи є неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду (справа №910/9617/20 підсудна Господарському суду міста Києва). Також, встановлення даних обставин не охоплюється предметом судового розгляду у даній справі.

З урахуванням викладеного справи №904/5326/20 та №910/9617/20 є пов`язаними, розгляд справи №904/5326/20 є неможливим до розгляду справи №910/9617/20.

Керуючись ст.ст. 227, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 904/5326/19 за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" про стягнення інфляційних втрат у розмірі 25 037 462,70 грн. до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/9617/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений - 28.08.2020

Суддя О.М. Крижний