ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2020 року м.Дніпро Справа № 908/807/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.

при секретарі судового засідання: Абадей М.О.

представники сторін:

від позивача: Кравченко С.І., ордер АР №1020546 від 03.08.2020 р., адвокат;

від відповідача: представник не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.06.2020, ухвалене суддею Смірновим О.Г., повний текст якого складений 02.06.2020, у справі №908/807/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Білдінг Компані", м. Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

про стягнення 440 682,41 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Білдінг Компані" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою за вих. № 24/03-2 від 24.03.2020 до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" (далі ПАТ "Запоріжсталь", Відповідач) про стягнення основного боргу в сумі 414157,32 грн., пені в сумі 7537,66 грн., трьох відсотків річних в сумі 12799,92 грн. та індексу інфляції в сумі 6187,51 грн. за договором підряду на будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи № 20/2019/638 від 01.02.2019, що разом складає 440682,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем умов договору підряду № 20/2019/638 від 01.02.2019 в частині оплати вартості виконаних підрядних робіт.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 01.06.2020 у справі №908/807/20 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Білдінг Компані" основний борг в сумі 414157 грн. 32 коп., пеню в сумі 7537 грн. 66 коп., три відсотка річних в сумі 12791 грн. 35 коп., інфляційні витрати в сумі 6187 грн. 51 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 6610 грн. 11 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Білдінг Компані" до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, нез"ясування обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

При цьому, в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що у відповідності до п. 15.16. договору підряду № 20/2019/638 від 01.02.2019 у випадку, якщо на підставі документів, оформлених за результатами перевірки, проведеної уповноваженими державними органами будуть виявлені порушення Підрядника або контрагентами Підрядника встановлених діючим законодавством вимог, що підлягають виконанню платниками податків у зв`язку із якими для Замовника наступили негативні фінансові наслідки, виражені у втраті права на включення в податковий кредит визначених сум податку на додану вартість, в штрафних санкціях, що підлягають застосуванню до Замовника, або в іншій формі, умови виконання грошових зобов`язань за договором Замовника перед Підрядником будуть вважатися зміненими з дати оформлення документів за результатами перевірки наступним чином:

- грошові зобов`язання в сумі, що відповідає величині негативних фінансових наслідків, що настали для Замовника, підлягають виконанню протягом 20 календарних днів з моменту закінчення оскарження документів за результатами перевірки (далі момент закінчення оскарження), якщо інший більш пізній строк виконання грошових зобов`язань не визначений умовами договору;

- на період до моменту закінчення оскарження Замовник не несе відповідальності у вигляді неустойки, штрафів, пені, а також інших санкцій/компенсацій, що пов`язані з порушенням строків виконання грошових зобов`язань в сумі, що відповідає величині негативних фінансових наслідків, які настали для Замовника.

Моментом закінчення оскарження є дата отримання Замовником рішення про скасування у повному обсязі документів за результатами перевірки, прийнятого державним органом, яким були оформлені документи по результатам перевірки, або іншим уповноваженим державним органом або судового рішення, яке набрало законної сили, про скасування у повному обсязі документів по результатам перевірки, за умови, що дане судове рішення не скасовано судом вищої інстанції та не оскаржується сторонами спору, в рамках якого було прийнято судове рішення.

З 06.08.2019 по 10.09.2019 Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ "Запоріжсталь" з питань достовірності декларування суми від`ємного значення податку на додану вартість за січень, лютий, березень 2019 із задекларованою сумою від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн., за результатами якої складений акт перевірки № 86/28-10-47-06/00191230 від 17.09.2019 (далі акт перевірки № 86).

Згідно з висновком акту перевірки № 86 перевіркою встановлено порушення вимог абз. а п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, абз. б п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість від 28.01.2016 № 21: завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню та завищення суми від`ємного значення з ПДВ, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду, сформованого за результатами здійснення господарських операцій з ТОВ ІБК () у лютому, березні 2019 року.

У Акті перевірки № 86 податковий орган, зокрема, зазначив, що згідно наданих звітів з перетину території Замовника для виконання робіт протягом лютого 2019 року оформлено перепустки 42 працівникам, з яких 2 особи перебували у трудових відносинах, це директор та головний бухгалтер. Інші 40 осіб не перебували у трудових відносинах з ТОВ "ІБК". Працівники ТОВ "СТИНА", ТОВ "ДНЕІПРОРЕМБУД" до субпідряду не залучались.

Таким чином, податковий орган дійшов висновку про неможливість здійснення господарських операцій Підрядником з виконання робіт на адресу Замовника у зв`язку з відсутністю у Підрядника достатньої кількості трудових ресурсів.

ПАТ "Запоріжсталь" було подано до Офісу великих платників податків заперечення на Акт перевірки № 86. Проте, Офіс не врахував дані заперечення та на підставі вказаного вище Акту були прийняті податкові повідомлення рішення № від 15.10.2019, яким зменшено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 4 048 234 грн. та № від 15.10.2019, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на рахунок платника у банку на суму 306 659 грн. ПАТ "Запоріжсталь" листом № 11/2058236 (EC) від 08.10.2019 письмово зверталось до Позивача з приводу вищевказаних обставин та просило надати пояснення.

Крім цього, ПАТ "Запоріжсталь" оскаржено вищезазначені податкові повідомлення- рішення в адміністративному та судовому порядку, процедура адміністративного та судового оскарження актів ненормативного характеру, винесених податковим органом відносно взаємовідносин ПАТ «Запоріжсталь» з ТОВ "Індастріал Білдінг Компані" на даний момент не завершена.

Враховуючи викладені обставини, вимоги щодо оплати виконаних робіт за договором № 20/2019/638 від 01.02.2019 для ПАТ "Запоріжсталь" не настали.

Однак, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки вказаним доказам та по суті проігнорував висновки Акту перевірки № 86 неповно з`ясувавши обставини справи.

Зауважує, що наданий суду першої інстанції витяг (копії сторінок) Акту перевірки № 86 містить усі вичерпні висновки контролюючого органу щодо контрагента ТОВ "ІБК" ().

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення апеляційної скарги заперечив, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у відповідності до фактичних обставин справи та з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що наданий Відповідачем витяг з Акту перевірки не містить висновків Акта перевірки, які б свідчили про нарахування Відповідачу податкових зобов`язань, в якому розмірі та по якому контрагенту.

Звертає увагу суду на безпідставність посилання на ненастання у Відповідача обов`язку щодо сплати своїх зобов`язань з посиланням на наявність Акту перевірки від 18.09.2019, оскільки ПАТ "Запоріжсталь" на дату вказаного Акту перевірки вже мав прострочену заборгованість з оплати виконаних робіт.

При цьому, Договір підряду №20/2019/640 від 12.02.2019 не передбачає відстрочення або змін терміну виконання зобов`язань, які вже настали.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 06.07.2020 (колегія суддів: головуючий, доповідач Іванов О.Г., судді Дармін М.О., Березкіна О.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.06.2020 у справі №908/807/20, судове засідання призначено на 26.08.2020.

25.08.2020 до Центрального апеляційного господарського суду представником Відповідача подане клопотання про відкладення судового засідання через запровадження на території України карантину.

Зазначений документ надійшов засобами електронного зв`язку та не містить кваліфікованого електронного підпису, що підтверджується відповідною довідкою № 06-21/595/20 відділу документообігу та контролю (канцелярії) суду від 25.08.2020.

За приписами ч.8 ст.42 Господарського процесуального кодексу України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Частиною 3 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" №851-IV від 22.05.2003 електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно зі статтею 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" №851-IV від 22.05.2003 для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис.

Приписами статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" №851-IV від 22.05.2003 оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

Оскільки надіслане Відповідачем електронною поштою клопотання не містить підпису ЕЦП, отже не належить до офіційного документу.

Отже, відсутність кваліфікованого цифрового підпису на документі свідчить про не підписання поданого документу, наслідком чого є залишення його без розгляду (ч.4 ст.170 ГПК України).

Крім того колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до ч.11, 12 ст. 270 ГПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Як вбачається із заяви Відповідача, він повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, та єдиною підставою для відкладення розгляду справи зазначає продовження дії карантину в Україні.

Проте, вирішуючи питання щодо можливості відкладення розгляду справи, колегія суддів враховує що Постановою КМУ від 20 травня 2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" визначено, що на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією запроваджується послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови.

Послаблення протиепідемічних заходів застосовується та припиняється на території регіону на підставі рішення регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке приймається з урахуванням оцінки епідемічної ситуації та наявності у регіоні ознак для послаблення протиепідемічних заходів, визначених цією постановою.

У регіонах, в яких здійснюється послаблення протиепідемічних заходів, дозволяється:

з 22 травня:

- регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Пунктом 1.8 Протоколу № 30 позачергового засідання Дніпропетровської регіональної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій передбачено, що у зв`язку зі сприятливою епідемічною ситуацією, що склалася на території Дніпропетровської області, яка відповідає ознакам, встановленим у абзацах 3, 4 та 5 пункту 4 Постанови, запроваджується послаблення протиепідемічних заходів та дозволяється:

1. регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, та використання таких засобів індивідуального захисту пасажирами під час перевезення, в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів в міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах.

Таким чином, з огляду на те, що на час призначення судового засідання у даній справі - 26.08.2020 року, на території Дніпропетровської області були послаблені протиепідемічні заходи, дозволено регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні, колегія суддів вважає, що Відповідач мав можливість прибути до приміщення суду, взяти участь у судовому засіданні як особисто, через представника, так і шляхом участі в судовому засіданні у режимі відеоконференції, як у суді, так і поза межами суду.

Будь - яких причин неможливості взяти участь у судовому засіданні з використанням вищезазначених механізмів, Відповідач не зазначив.

При цьому, Відповідачем на зазначено об`єктивних причин, які б безпосередньо перешкоджали йому взяти участь у судовому засіданні, тоді як саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів (подібним чином вирішено аналогічне клопотання Верховним Судом у справі № 910/3880/19 у постанові від 05.05.2020).

В даному випадку, судом дотримано основних засад господарського судочинства, забезпечена рівність учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, забезпечено право на апеляційний перегляд рішення суду. Сторони мали рівну можливість подати письмові заяви по суті справи, зокрема, позовну заяву, відзив на позов, заперечення на відзив, пояснення та клопотання, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу.

В свою чергу, саме Відповідач не забезпечив участі представника (будь-якого, як в порядку самопредставництва, так і представником - зі статусом адвоката). Отже, вказані обставини є суто суб`єктивними, які залежали виключно від волевиявлення Відповідача, тому не можуть бути визнані поважними.

Беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України, а також відсутність передбачених ч. 11 ст. 270 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про можливість в порядку ч. 12 ст. 270 ГПК України розглянути справу у відсутність представника Відповідача.

В судовому засіданні 26.08.2020 Центральним апеляційним господарським судом оголошено вступну та резолютивну частину постанову у даній справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Позивача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

01.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Індастріал Білдінг Компані", далі Підрядник, та Публічним акціонерним товариством "Запоріжсталь", далі Замовник, був укладений договір підряду на будівельно-монтажні, пусконалагоджувальні роботи № 20/2019/638, далі Договір, відповідно до пунктів 1.1., 1.2. якого Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на свій ризик виконати в порядку та на умовах даного Договору роботи з капітального будівництва об`єкта ПАТ Запоріжсталь: Копровий цех. Реконструкція санітарно-побутових приміщень АБК, 2-3 поверхи. в обсязі, передбаченому затвердженими Замовником Договірними цінами (далі Роботи). Замовник зобов`язується надати Підряднику об`єкт для виконання Робіт, прийняти та оплатити виконані Роботи в порядку та строки, передбачені даним Договором.

Згідно із п. 1.3. Договору сторони допускають, за умови надання в письмовій формі згоди Замовника, залучення Підрядником спеціалізованих підприємств (організацій) (далі Субпідрядників) для виконання окремих обсягів (об`єктів, етапів, видів) Робіт на виконання даного Договору. При цьому відповідальність за неналежне виконання та/або порушення Підрядником та Субпідрядниками умов даного Договору перед Замовником, несе Підрядник.

Умовами п. п. 2.1., 2.3. Договору сторони визначили, що строки виконання Робіт за даним Договором, а також їх окремих обсягів (об`єктів, етапів, видів), визначаються Графіком виконання робіт (далі Графік), який оформляється у вигляді додатка та є невід`ємною частиною даного Договору. Фактичний строк закінчення робіт за окремими об`єктами (обсягами, етапами, видами робіт) визначається датою підписання Замовником акта приймання виконаних підрядних робіт. При цьому Підрядник зобов`язаний передати Замовнику комплект виконавчої документації на будівельно-монтажні роботи згідно переліку, визначеного нормативними документами, документи, які свідчать про відповідність використаних матеріалів, конструкцій, виробів та обладнання встановленим вимогам нормативних документів (в т.ч. сертифікат санітарно-гігієнічного висновку та сертифікат радіологічної безпеки, в передбачених законодавством випадках).

Відповідно до п. 3.1., 3.2. Договору ціна Робіт за даним Договором складає 2 761 787,31 грн. (два мільйона сімсот шістдесят одна тисяча сімсот вісімдесят сім гривень, 31 коп.) без ПДВ. В тому числі:

- вартість виконання Робіт за даним договором 1 137 409,31 грн. без ПДВ;

- орієнтовна вартість матеріальних ресурсів за даним договором 1 624 378,00 грн. без ПДВ. Крім того, Замовник оплачує ПДВ за ставкою 20%, діючою на момент укладення Договору, в розмірі 552357,46 грн. Всього вартість Робіт за Договором з урахуванням ПДВ складає 3 314 144,77 грн. (три мільйона триста чотирнадцять тисяч сто сорок чотири гривні, 77 коп.). Ціна Робіт визначається Договірними цінами за обсягами (об`єктами, етапами, видами) Робіт, які є невід`ємною частиною Договору.

Умовами п. 4.1. 4.3., 4.11. Договору сторони узгодили, що оплата Замовником виконаних робіт здійснюється поетапно, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати підписання Замовником акта приймання виконаних підрядних робіт, на підставі наданих Підрядником рахунків та податкових накладних та оригіналів актів приймання виконаних підрядних робіт. У випадку порушення Підрядником строків надання Замовнику акта приймання виконаних підрядних робіт, передбачених п. 7.1.12. Договору, строк оплати таких робіт складає 60 (шістдесят) календарних днів від дати підписання Замовником акта приймання виконаних підрядних робіт, на підставі наданих Підрядником рахунків та податкових накладних. Оплата Замовником виконаних Підрядником Робіт здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника. За згодою сторін можливі вексельна та інші форми оплати, які не суперечать діючому законодавству України. Датою оплати вважати дату списання грошових коштів з поточного рахунка Замовника (ПАТ Запоріжсталь).

Підпунктами 7.1.1., 7.1.12. п. 7.1. Договору передбачені обов`язки Підрядника, а саме:

- виконати Роботи за даним Договором у відповідності з Графіком виконання робіт, Договірними цінами, які є невід`ємною частиною даного Договору, а також технічної документації, ГСН, ГОСТ (ДСТУ), ТУ, СНіП, ДБН та ін.;

- надавати Замовнику рахунки-фактури, акти приймання виконаних підрядних робіт з додаванням Актів форми № 01, форми № 03 в двох примірниках та Акта на приймання змонтованого обладнання на об`єкті протягом 3-х робочих днів з моменту закінчення робіт; (документи передаються з рук в руки, про що робиться відповідна відмітка в реєстрі передачі документів; висилаються рекомендованим листом або іншим узгодженим сторонами способом). Останній строк надання акта приймання виконаних підрядних робіт в облік з боку Замовника не пізніше 15 числа звітного місяця; надавати Замовнику податкові накладні в електронній формі згідно діючого законодавства України.

Згідно із п.п. 7.2.1. п. 7.2. Договору Підрядник має право: отримувати оплату за виконані Роботи в розмірах та в строки, обумовлені в даному Договорі та додатках до нього.

Відповідно до п. 8.3. 8.6. Договору приймання виконаних Робіт здійснюється на території Замовника. В окремих випадках, за попередньою домовленістю сторін (в письмовій формі), приймання виконаних Робіт можливо на території Підрядника або Субпідрядника. Зобов`язання по складанню та оформленню акта приймання виконаних підрядних робіт покладається на Підрядника. Належним чином оформлені оригінали акту приймання виконаних підрядних робіт, передаються Замовнику в двох примірниках, після підписання та скріплення печаткою кожного з примірників Підрядником, із зазначенням в адресній частині реквізитів даного Договору. Замовник зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з моменту отримання акта приймання виконаних підрядних робіт здійснити огляд результатів виконання робіт Підрядником і за відсутності недоліків прийняти їх, підписавши надані підрядником акти приймання виконаних підрядних робіт. Якщо при прийманні результатів виконання робіт будуть виявлені недоліки, сторони керуються п. 4.5. даного Договору.

Згідно із п. 15.4., 15.5. Договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання, але не раніше виконання вимог установчих документів сторін про необхідність надання згоди на укладення органами керування сторін, які мають відповідні повноваження (за наявності таких вимог). З моменту підписання даного Договору всі попередні перемовини, листування та погодження, пов`язані з предметом даного Договору, втрачають силу. Даний Договір діє до 30 березня 2019 року. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) за даним Договором.

Позивач в позові вказує, що відповідач в порушення умов Договору своєчасно та в повному обсязі не оплатив виконані та прийняті роботи, внаслідок чого станом на 24.03.2020 у останнього виникла заборгованість в сумі 414 157,32 грн.

Так, на виконання умов Договору позивач в лютому 2019 виконав роботи, передбачені умовами Договору, на загальну суму 2484943,92 грн., а відповідач вказані роботи прийняв, що підтверджується підписаними між ними актами приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг), копії яких містяться в матеріалах справи, а саме:

- актом № 82-01-265 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 28.02.2019 на суму 602564,68 грн.;

- актом № 82-01-266 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 28.02.2019 на суму 323569,19 грн.;

- актом № 82-01-267 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 28.02.2019 на суму 405573,00 грн.;

- актом № 82-01-268 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 28.02.2019 на суму 441676,75 грн. (містить посилання на договір № 20/2018/638 від 01.02.2019);

- актом № 82-01-269 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 28.02.2019 на суму 27787,20 грн.;

- актом № 82-01-270 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 28.02.2019 на суму 19752,00 грн.;

- актом № 82-01-271 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 28.02.2019 на суму 201932,66 грн.;

- актом № 82-01-274 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 28.02.2019 на суму 204,00 грн.;

- актом № 82-01-281 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 28.02.2019 на суму 205,57 грн.;

- актом № 82-02-284 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 28.02.2019 на суму 216739,98 грн.;

- актом № 82-02-285 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 28.02.2019 на суму 90665,69 грн.;

- актом № 82-02-288 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 28.02.2019 на суму 154273,20 грн.

Для здійснення оплати виконаних робіт за вказаними актами позивачем виписані рахунки на оплату, а саме:

- рахунок № 8 від 28.02.2019 на суму 323569,19 грн.;

- рахунок № 9 від 28.02.2019 на суму 201932,66 грн.;

- рахунок № 10 від 28.02.2019 на суму 602564,68 грн.;

- рахунок № 11 від 28.02.2019 на суму 441676,75 грн.;

- рахунок № 12 від 28.02.2019 на суму 405573,00 грн.;

- рахунок № 13 від 28.02.2019 на суму 205,57 грн.;

- рахунок № 14 від 28.02.2019 на суму 204,00 грн.;

- рахунок № 15 від 28.02.2019 на суму 27787,20 грн.;

- рахунок № 16 від 28.02.2019 на суму 19752,00 грн.;

- рахунок № 17 від 28.02.2019 на суму 90665,69 грн.;

- рахунок № 18 від 28.02.2019 на суму 154273,30 грн.;

- рахунок № 19 від 28.02.2019 на суму 216739,98 грн.

З урахуванням письмових пояснень, наданих позивачем (а.с. 130), колегія суддів приймає акт № 82-01-268 приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 28.02.2019 на суму 441676,75 грн. як акт складений саме за договором № 20/2019/638 від 01.02.2019.

Докази у справі свідчать, що Відповідач здійснив часткові оплати вартості виконаних робіт за Договором на загальну суму 2 070 786,60 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача (а.с. 87-91), з яких вбачається наступне:

- 15.03.2019 відповідач здійснив оплату за будівельно-монтажні роботи за Договором згідно рахунку № 14 від 28.02.2019 на суму 204,00 грн.;

- 15.03.2019 відповідач здійснив оплату за будівельно-монтажні роботи за Договором згідно рахунку № 13 від 28.02.2019 на суму 205,57 грн.;

- 15.03.2019 відповідач здійснив оплату за будівельно-монтажні роботи за Договором згідно рахунку № 16 від 28.02.2019 на суму 12409,71 грн.;

- 15.03.2019 відповідач здійснив оплату за будівельно-монтажні роботи за Договором згідно рахунку № 17 від 28.02.2019 на суму 90665,69 грн.;

- 15.03.2019 відповідач здійснив оплату за будівельно-монтажні роботи за Договором згідно рахунку № 18 від 28.02.2019 на суму 154273,20 грн.;

- 15.03.2019 відповідач здійснив оплату за будівельно-монтажні роботи за Договором згідно рахунку № 9 від 28.02.2019 на суму 201932,66 грн.;

- 15.03.2019 відповідач здійснив оплату за будівельно-монтажні роботи за Договором згідно рахунку № 19 від 28.02.2019 на суму 216739,98 грн.;

- 15.03.2019 відповідач здійснив оплату за будівельно-монтажні роботи за Договором згідно рахунку № 8 від 28.02.2019 на суму 323569,19 грн.;

- 21.03.2019 відповідач здійснив оплату за будівельно-монтажні роботи за Договором згідно рахунку № 10 від 28.02.2019 на суму 293958,54 грн.;

- 21.03.2019 відповідач здійснив оплату за будівельно-монтажні роботи за Договором згідно рахунку № 12 від 28.02.2019 на суму 337977,50 грн.;

- 21.03.2019 відповідач здійснив оплату за будівельно-монтажні роботи за Договором згідно рахунку № 11 від 28.02.2019 на суму 368063,96 грн.;

- 29.03.2019 відповідач здійснив оплату за будівельно-монтажні роботи за Договором згідно рахунку № 16 від 28.02.2019 на суму 4050,29 грн.;

- 29.03.2019 відповідач здійснив оплату за будівельно-монтажні роботи за Договором згідно рахунку № 15 від 28.02.2019 на суму 23156,00 грн.;

- 29.03.2019 відповідач здійснив оплату за будівельно-монтажні роботи за Договором згідно рахунку № 10 від 28.02.2019 на суму 43580,31 грн.

Втім, Відповідач свої договірні зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт в повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим за ним утворився борг, який з урахуванням здійснених часткових оплат складає 414 157,32 грн., який позивач і намагається стягнути.

До позовної заяви позивачем додана претензія від 03.02.2020 на адресу відповідача (а.с. 92), в якій позивач зазначив, що станом на 27.01.2019 у відповідача існує заборгованість за договором підряду № 20/2019/638 від 01.02.2019 в сумі 414157,32 грн. з терміном прострочення понад 319 днів. Просить терміново сплатити наявну заборгованість за вказаним договором з урахуванням індексації, трьох відсотків річних та пені. В якості доказу отримання вказаної претензії відповідачем позивач надав копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу 04.02.2020 (а.с. 93).

Оскільки відбулося несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, позивач намагається стягнути з відповідача пеню, нараховану за загальний період з 15.03.2019 по 12.09.2019 (182 дні прострочення) в загальній сумі 7537,66 грн. на підставі п. 10.2. Договору. Так, умовами вказаного пункту передбачено, що у випадку порушення строку оплати виконаних Робіт, Замовник сплачує Підряднику пеню в розмірі 0,01% від несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нараховується пеня.

З посиланням на приписи статті 625 ЦК України позивач вказує на прострочення виконання грошового зобов`язання з боку відповідача, в зв`язку з чим намагається стягнути з нього три проценти річних за загальний період з 15.03.2019 по 24.03.2020 в сумі 12799,92 грн. та інфляційні втрати за загальний період з 15.03.2019 по 24.03.2020 в сумі 6187,51 грн.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив із того, що Позивачем доведено факт порушення з боку Відповідача своїх зобов`язань за Договором, а саме не здійснення останнім оплати вартості виконаних будівельних робіт, строк оплати яких вже настав. Заборгованість у сумі 414 157,32 грн. підтверджується наявними у справі доказами з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат.

Крім того, судом визнано обґрунтованим і правильним розрахунок пені, інфляційних втрат, тому в цій частині позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Щодо вимог про стягнення трьох відсотків річних, судом встановлено, що розрахунок позивача здійснений невірно, тому в цій частині вимоги задоволені частково.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором будівельного підряду, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Згідно із ч. 1 ст. 318 ГК України за договором підряду на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов`язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об`єкт відповідно до проектно-кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов`язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об`єкти і оплатити їх.

Таким чином, відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі договору підряду, є господарськими зобов`язаннями, а згідно з приписами статей 193 ГК України, 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджено, що спірний договір недійсним не визнавався, у передбачений законодавством або умовами договору спосіб не розривався, заяв про відсутність наміру продовження його дії сторони один одному не подавали, а тому цей договір на час звернення позивача з позовом до суду і на час розгляду справи був чинним.

Частиною 2 ст. 319 ГК України передбачено, що підрядник має право за згодою замовника залучати до виконання договору як третіх осіб субпідрядників, на умовах укладених з ними субпідрядних договорів, відповідаючи перед замовником за результати їх роботи. У цьому випадку підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядниками - як замовник. Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 838 ЦК України.

Частиною 3 ст. 875 ЦК України встановлено, що до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частина 1 ст. 854 ЦК України визначає порядок оплати роботи за договором підряду, а саме: якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Порядок оплати виконаних робіт визначений в договорі, про що сторони диспозитивно домовилися в п. 4.1. Договору, яким передбачено, що оплата Замовником виконаних робіт здійснюється поетапно, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати підписання Замовником акта приймання виконаних підрядних робіт, на підставі наданих Підрядником рахунків та податкових накладних та оригіналів актів приймання виконаних підрядних робіт. У випадку порушення Підрядником строків надання Замовнику акта приймання виконаних підрядних робіт, передбачених п. 7.1.12. Договору, строк оплати таких робіт складає 60 (шістдесят) календарних днів від дати підписання Замовником акта приймання виконаних підрядних робіт, на підставі наданих Підрядником рахунків та податкових накладних.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору позивачем були виконані роботи з капітального будівництва об`єкта ПАТ Запоріжсталь: Копровий цех. Реконструкція санітарно-побутових приміщень АБК, 2-3 поверхи. на загальну суму 2 484 943,92 грн., а відповідач вказані роботи прийняв, що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 28.02.2019 (а.с. 59-86, т.1).

Таким чином, з урахуванням умов п. 4.1. Договору строк оплати виконаних робіт за вказаними актами приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) настав 14.03.2019, прострочка виникла з 15.03.2019.

Докази у справі свідчать, що відповідач здійснив часткові оплати вартості виконаних робіт за Договором на загальну суму 2 070 786,60 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача (а.с. 87-91, т.1).

З урахуванням здійснених часткових оплат заборгованість за виконані роботи складає 414 157,32 грн.

Втім, відповідач обов`язок зі сплати вартості виконаних будівельних робіт у встановлений Договором строк не виконав, заборгованість не сплатив.

В силу загальних норм, викладених у статті 599 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що Позивачем доведено факт порушення з боку Відповідача своїх зобов`язань за Договором, а саме не здійснення останнім оплати вартості виконаних будівельних робіт, строк оплати яких вже настав. Заборгованість у сумі 414 157,32 грн. підтверджується наявними у справі доказами з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Білдінг Компані" до Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" про стягнення основного боргу в сумі 414157,32 грн. обґрунтовані та підставно задоволені господарським судом.

Фактичні обставини справи свідчать, що зобов`язання з оплати вартості виконаних будівельних робіт з боку відповідача залишились невиконаними належним чином.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Матеріали справи свідчать, що позивач за прострочення виконання зобов`язань за Договором нарахував відповідачу пеню за загальний період з 15.03.2019 по 12.09.2019 (182 дні прострочення з урахуванням обмеження шестимісячного терміну) в сумі 7537,66 грн. на підставі п. 10.2. Договору.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що позивач за прострочення виконання зобов`язань за Договором нарахував відповідачу три проценти річних за загальний період з 15.03.2019 по 24.03.2020 в сумі 12799,92 грн. та інфляційні втрати за загальний період з 15.03.2019 по 24.03.2020 в сумі 6187,51 грн.

На підставі викладеного, враховуючи розрахунок позивача (межі зазначеного ним періоду), дні фактичної сплати відповідачем суми боргу, положення частини п`ятої ст. 254 Цивільного кодексу України, колегія суддів відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши правильність нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат прийшла до висновку, що місцевим господарським судом правомірно задоволені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пеню в сумі 7537 грн. 66 коп. за загальний період з 15.03.2019 по 12.09.2019, нараховану на підставі п. 10.2. Договору; три відсотка річних в сумі 12 791 грн. 35 коп. та інфляційні витрати в сумі 6187 грн. 51 коп. за загальний період з 15.03.2019 по 24.03.2020, нараховані у відповідності із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Доводи апеляційної скарги про наявність відкладальної вимоги, передбаченої умовами п. 15.16. договору підряду № 20/2019/638 від 01.02.2019, є безпідставними з огляду на наступне.

Дійсно, відповідно до п. 15.16. договору підряду № 20/2019/638 від 01.02.2019 у випадку, якщо на підставі документів, оформлених за результатами перевірки, проведеної уповноваженими державними органами будуть виявлені порушення Підрядника або контрагентами Підрядника встановлених діючим законодавством вимог, що підлягають виконанню платниками податків, у зв`язку із якими для Замовника наступили негативні фінансові наслідки, виражені у втраті права на включення в податковий кредит визначених сум податку на додану вартість, в штрафних санкціях, що підлягають застосуванню до Замовника, або в іншій формі, умови виконання грошових зобов`язань за договором Замовника перед Підрядником будуть вважатися зміненими з дати оформлення документів за результатами перевірки.

Тобто, відкладальна умова наступає лише у випадку виявлення порушення Підрядника або його контрагента встановлених діючим законодавством вимог, що підлягають виконанню платниками податків.

В той же час, колегія суддів констатує, що наданий Відповідачем витяг з Акту перевірки (сторінки 1, 55-60), (а.с. 112-118, т.1) взагалі не містить висновків Акта перевірки, в тому числі й висновків про порушення саме Підрядником або його контрагентами вимог абз. а п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, абз. б п. 200.4 ст. 200, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість від 28.01.2016 № 21: завищення суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню та завищення суми від`ємного значення з ПДВ, що включається до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду.

Також, відповідно до вимог податкового законодавства Акт перевірки взагалі не є документом нарахування податкових зобов`язань. Так відповідно до ст. 54 Податкового кодексу України визначення сум податкових зобов`язань контролюючим органом здійснюється шляхом винесення податкових повідомлень рішень.

В той же час, Відповідачем не долучено до матеріалів справи податкові повідомлення рішення № від 15.10.2019 та № від 15.10.2019, на які він посилався у відзиві на позовну заяву, а також докази їх оскарження у судовому порядку.

Відповідно п. 2 розділу II Порядку оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків - юридичними особами та їх відокремленими підрозділами, затвердженого наказом Міністерстві юстиції України №727 від 20.08.2015 акт документальної перевірки - службовий документ, який підтверджує факт проведення документальної перевірки, відображає її результати і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства з питань державної митної справи, податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У цьому випадку акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 року у справі № 21-237а13).

Таким чином, висновок податкового органу про неможливість здійснення господарських операцій Підрядником з виконання робіт на адресу Замовника у зв`язку з відсутністю у Підрядника достатньої кількості трудових ресурсів, наведений у Акті перевірки № 86/28-10-47-06/00191230 від 17.09.2019 (стор. 60), на який посилається Відповідач, не встановлює в розумінні статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставин, які не потребують доказування.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання Відповідача на витяг з вищезазначеного Акту перевірки № 86/28-10-47-06/00191230, оскільки виявлені контролюючим органом порушення не можуть впливати на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

До того ж, колегія зауважує, що Відповідачем фактичне виконання робіт Позивачем не оспорюється.

Разом з тим Позивач надав до матеріалів справи копії податкових накладних, складені за актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), по яким Відповідач не в повному обсязі розрахувався, а також копії квитанцій про їх прийняття податковим органом (а.с. 131-140, т.1).

Крім того, колегія суддів вважає безпідставним доводи заявника апеляційної скарги про ненастання у Відповідача обов`язку щодо сплати своїх зобов`язань з посиланням на наявність Акту перевірки від 18.09.2019, оскільки ПАТ "Запоріжсталь" на дату вказаного Акту перевірки вже мав прострочену заборгованість з оплати виконаних робіт.

Так, предметом спору є стягнення заборгованості, яка виникла по Договору підряду №20/2019/638 від 01.02.2019 в сумі 414 157,32 грн.; термін виникнення заборгованості - 15.03.2019.

Тобто, станом на 18.09.2019 (дата складання акту) ПАТ "Запоріжсталь" вже мав прострочені грошові зобов`язання, які мав виконати у відповідності до умов договору. При цьому, Договір підряду №20/2019/640 від 12.02.2019 не передбачає відстрочення або змін терміну виконання зобов`язань які вже настали.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 01.06.2020 у справі №908/807/20 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 01.06.2020 у справі №908/807/20 - залишити без змін.

Судові витрати Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 28.08.2020.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін