ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1347/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Плант Сервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Руфур»

про стягнення 195000,00грн

Суддя С.І. Чонгова

Представники сторін не викликались

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю «Плант Сервіс» звернулося до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Руфур» про стягнення 195000,00грн.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язання за договором №12/11 від 12.11.2018 та про надання безготівкової поворотної фінансової допомоги та договором №14.01 від 14.01.2019 про надання безготівкової поворотної фінансової допомоги в частині повернення грошових коштів.

Відповідач у справі - Товариством з обмеженою відповідальністю «Руфур» у своєму відзиві просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог вказуючи на те, що строк для пред`явлення вимог про дострокове повернення позики не настав, оскільки відповідачем не було порушено строків повернення позики, які закінчуються 12 листопада 2022 року, а отже і звернення до суду для примусового стягнення позики, є безпідставним.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.05.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Плант Сервіс" залишено без руху та зобов`язано позивача протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: докази направлення копії позовної заяви та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення на адресу місцезнаходження відповідача згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Від позивача надійшла заява про усунення недоліків, якою надано докази направлення копії позовної заяви та копії доданих до неї документів.

Ухвалою господарського суду від 02.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами у справі без проведення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи та докази, суд

ВСТАНОВИВ:

12.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Руфур» (позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Плант Сервіс» (позикодавець) було укладено договір №12/11 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (далі - договір №12/11).

Позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1 договору №12/11).

Згідно з п.2.1 договору №12/11 поворотна фінансова допомога надається частинами в національній валюті України в межах суми 500 000,00грн. Поворотна фінансова допомога надається позикодавцем не пізніше ніж через 10 календарних днів з дати підписання цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договору №12/11 поворотна фінансова допомога надається позичальнику без нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.

Поворотна фінансова допомога надається на протязі 4 (чотирьох) років з дати підписання цього договору шляхом внесення грошових коштів до каси позичальника, або перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника з особового або іншого рахунку позикодавця (п.2.3 договору №12/11).

Пунктом 3.1 договору №12/11 передбачено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця протягом 15 календарних днів, починаючи з дня вимоги.

Повернення грошових коштів проводиться шляхом видачі грошових коштів позикодавцю з каси позичальника або шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позикодавця в установі банку (п.3.2 договору №12/11).

Згідно з п.6.1 договору №12/11 позикодавець має право вимагати повного дострокового повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це позичальника за 15 робочих днів.

Відповідно до п. 8.1 договору №12/11 цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 12 листопада 2022 року. Договір може бути скасовано за домовленістю сторін у порядку, передбаченому чинним законодавством.

На виконання умов договору №12/11 позивачем було надано відповідачу позику у розмірі 145 000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №693 від 12.11.2018, №751 від 05.12.2018, копія яких міститься в матеріалах справи.

Позивачем було направлено відповідачу лист вимогу №753 від 20.11.2019, яким повідомляє відповідача про необхідність на підставі п.3.1 договору №14/01 повернути отримані за договором грошові кошти в повному обсязі, а саме 145 000,00грн терміном до 16.12.2019.

13.02.2020 позивачем було направлено відповідачу лист вимогу №1302/20-2, яким повідомляє відповідача про необхідність на підставі п.3.1 договору №14/01 повернути отримані за договором грошові кошти в повному обсязі, а саме 50 000,00грн терміном до 16.03.2020.

25.03.2020 позивачем було направлено відповідачу лист вимогу №2503-1, яким повторно вимагає повернути отримані за договором грошові кошти в повному обсязі, а саме 50 000,00грн терміном до 10.04.2020.

14.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Руфур» (позичальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Плант Сервіс» (позикодавець) було укладено договір №14/01 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (далі - догові №14/01).

Позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1 договору №14/01).

Згідно з п.2.1 договору №14/01 поворотна фінансова допомога надається частинами в національній валюті України в межах суми 50 000,00грн. Поворотна фінансова допомога надається позикодавцем не пізніше ніж через 10 календарних днів з дати підписання цього договору.

Відповідно до п. 2.2 договору №14/01 поворотна фінансова допомога надається позичальнику без нарахування процентів або надання інших видів компенсацій як плати за користування такими коштами.

Поворотна фінансова допомога надається на протязі 4 (чотирьох) років з дати підписання цього договору шляхом внесення грошових коштів до каси позичальника, або перерахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника з особового або іншого рахунку позикодавця (п.2.3 договору №14/01).

Пунктом 3.1 договору №14/01 передбачено, що поворотна фінансова допомога підлягає поверненню за вимогою позикодавця протягом 15 календарних днів, починаючи з дня вимоги.

Повернення грошових коштів проводиться шляхом видачі грошових коштів позикодавцю з каси позичальника або шляхом перерахування грошових коштів на особовий рахунок позикодавця в установі банку (п.3.2 договору №14/01).

Згідно з п.6.1 договору №14/01 позикодавець має право вимагати повного дострокового повернення наданої поворотної фінансової допомоги, письмово попередивши про це позичальника за 15 робочих днів.

Відповідно до п. 8.1 договору №14/01 цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 12 листопада 2022 року. Договір може бути скасовано за домовленістю сторін у порядку, передбаченому чинним законодавством.

На виконання умов договору №14/01 позивачем було надано відповідачу позику у розмірі 50 000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №920 від 14.01.2019, копія якого міститься в матеріалах справи.

Позивачем було направлено відповідачу лист вимогу №754 від 20.11.2019, яким повідомляє відповідача про необхідність на підставі п.3.1 договору №14/01 повернути отримані за договором грошові кошти в повному обсязі, а саме 50 000,00грн терміном до 16.12.2019.

13.02.2020 позивачем було направлено відповідачу лист вимогу №1302/20-3, яким повідомляє відповідача про необхідність на підставі п.3.1 договору №14/01 повернути отримані за договором грошові кошти в повному обсязі, а саме 50 000,00грн терміном до 16.03.2020.

25.03.2020 позивачем було направлено відповідачу лист вимогу №2503-2, яким повторно вимагає повернути отримані за договором грошові кошти в повному обсязі, а саме 50 000,00грн терміном до 10.04.2020.

Позивач вказує, що відповідачем позика у розмірі 195 000,00грн у строкі визначені договорами повернута не була, а тому просить стягнути вказану заборгованість на його користь з відповідача.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем зобов`язання щодо повернення позики.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, в матеріалах справи відсутні докази повернення позики та зобов`язання за договором щодо повернення позики не виконано, вимоги позивача про стягнення 195000,00грн основного боргу є обгунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00грн.

На підтвердження надання правової допомоги позивачем надано

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 123 судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

В силу ч.ч. 2, 3 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Так, на підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката суду надаються документи, що підтверджують перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №19/64/2012/5003, від 05.01.2019 у справі №906/194/18, від 19.02.2019 у справі №917/1071/18.

Як вбачається з наданого ордеру серія КВ №702940 від 13.05.2020 правова допомога надається адвокатом Гнатюк Т.В. на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №01-12/19 від 09.10.2019.

Проте, матеріали справи не містять договору про надання правової допомоги №01-12/19 від 09.10.2019 та доказів фактичної сплати позивачем винагороди адвокату в сумі 10 000,00 грн. (платіжного доручення, банківської виписки тощо), а тому підстави для покладення витрат на професійну правничу допомогу адвоката на відповідача відсутні.

Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу адвоката задоволенню судом не підлягає.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 2925,00грн.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Руфур» (08135, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Антонова, 6-а; ідентифікаційний код 42468105) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Плант Сервіс» (03022, м. Київ, вул. Сумська,3; ідентифікаційний код 37479995) 195000,00грн заборгованості, а також 2925,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 10000,00грн за надання правової допомоги відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 01.09.2020

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.І. Чонгова