ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

"31" серпня 2020 р. Справа № 906/125/20

Суддя (суддя-доповідач у справі) Північно-західного апеляційного господарського суду Василишин А.Р., перевіривши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" на рішення Господарського суду Житомирської області від 30 липня 2020 року (суддя Тимошенко О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Белойл Комодіті"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко"

про стягнення 1 011 684 грн 80 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Белойл Комодіті" (надалі - Позивач) звернулося до Господарського суду Житомирської області з позов до Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" (надалі - Відповідач) про стягнення 1011684 грн 80 коп. заборгованості за договором поставки №02/02-04-19 від 1 квітня 2019 року, з яких: 829702 грн 53 коп. - основного боргу, 16041 грн 77 коп. - доставки з урахуванням пені та штрафних санкцій, 64996 грн 73 коп. - пені, 125210 грн 24 коп. - штрафу, 31959 грн 81 коп. - користування чужими грошима, 6090 грн 10 коп. - 3% річних, 473 грн 77 коп. - інфляційних.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 30 липня 2020 року було задоволено позов частково. Стягнути з Відповідача на користь Позивача 455861 грн 44 коп. основного боргу, 65764 грн 13коп. пені, 127643 грн 57 коп. штрафу, 6160 грн 39 коп. річних, 482 грн 97 коп. інфляційних. Відмовлено в позові в частині стягнення 355772 грн 30 коп..

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Відповідач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Житомирської області від 30 липня 2020 року в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Також скаржник просив відстрочити сплату судового збору до розгляду апеляційної скарги по суті.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

У відповідності до частини 3 статті 258 ГПК України, до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; докази сплати судового збору; докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Згідно із частиною 2 статтею 123 ГПК України: розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до положень Закону України «Про судовий збір" ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становлять 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

У відповідності до положень Закону України «Про судовий збір" судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних).

Сума судового збору, що підлягала сплаті при зверненні до суду першої інстанції (саме в частині задоволення позовних вимог) становить 12088 грн 69 коп..

Таким чином, за подачу апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 30 липня 2020 року (в частині задоволених позовних вимог) підлягає сплаті судовий збір у розмірі 18133 грн (12088,69 * 150%).

Однак, скаржником не надано жодних доказів сплати судового збору.

Що стосується заявленого скаржником в прохальній частині апеляційної скарги клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд апеляційної скарги зазначає наступне.

Так, відповідно до положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведена норма містить виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Вказане узгоджується з правою позицією Верховного Суду, яка, зокрема, викладена в ухвалі від 11 листопада 2019 року в справі №908/870/19.

Крім того, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а відтак самі лише обставини, пов`язані з відсутністю коштів для сплати судового збору без надання відповідних доказів не можуть вважатися підставою для відстрочки такої сплати.

Проте, скаржником відповідно до вимог статтей 76, 77 ГПК України, не надано будь-яких доказів того, що в нього станом на дату звернення до суду з апеляційної скаргою відсутні кошти для оплати судового збору, а також не надано жодних доказів того, що до дати винесення у цій справі судового рішення у останнього з`являться грошові кошти для оплати судового збору.

Більше того, скаржник не наводить жодних доводів щодо його приналежності до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія статті 8 Закону України "Про судовий збір".

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів у даному випадку не вбачає правових підстав для відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга залишається без руху у випадку оформлення її з порушенням вимог, встановлених статтею 258 Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 260 ГПК України в цьому випадку застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

З огляду на вищезазначені приписи апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без руху з наданням скаржнику строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Апеляційний господарський суд доводить до відома Відповідача, що за приписами частини 4 статті 174 ГПК України, якщо скаржник не усуне недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася з апеляційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 260 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Житомирської області від 30 липня 2020 року.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" на рішення Господарського суду Житомирської області від 30 липня 2020 року по справі №906/125/20 залишити без руху.

3. Запропонувати Товариству з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" усунути встановленні при поданні апеляційної скарги недоліків, протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, шляхом подання до суду: оригіналу платіжного документа про сплату судового збору в сумі 18133 грн за подання апеляційної скарги.

4. Попередити Товариство з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко", що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для повернення апеляційної скарги.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Суддя Василишин А.Р.