ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 серпня 2020 року Справа № 903/347/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Хомич О.В., розглянувши матеріали справи № 903/347/20

за позовом Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська птахофабрика", с.Федорівка, Володимир-Волинського району, Волинської області

до Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича , м. Володимир-Волинський, Волинської області

про стягнення 290 012,37 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: Гапоненко Р.І. - адвокат, Безрода Р.С. - адвокат,

в с т а н о в и в:

21.05.2020 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №725 від 19.05.2020 Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська птахофабрика", в якій позивач просить стягнути з Фермерського господарського "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича 332 834,23 грн., з них: 281 500 грн. заборгованості за переданий на підставі договору купівлі-продажу №12.01.17/кп від 12.01.2017 року товар, 17 607,25 грн. процентів річних, 33 726,98 грн. збитків, завданих інфляцією.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань щодо повного та своєчасного розрахунку за товар, переданий на підставі договору купівлі-продажу №12.01.17/кп від 12.01.2017 року.

Ухвалою суду від 25.05.2020 було прийнято позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська птахофабрика" до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.06.2020; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України до 15.06.2020 року.

10.06.2020 до господарського суду надійшло клопотання представника відповідача - Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича б/н від 09.06.2020 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якій представник Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича просив суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції та визначити суд, що відповідатиме за проведення відеоконференції під час судового засідання - будь-який суд, розташований на території м. Києва, зокрема, але не виключно: Господарський суд м.Києва, Київський апеляційний суд, Північний апеляційний господарський суд.

Ухвалою суду від 15.06.2020 у задоволенні клопотання представника відповідача - Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича про участь у судовому засіданні 17.06.2020 о 10:45 хв. в режимі відеоконференції було відмовлено у зв?язку з відсутністю технічної можливості забезпечити проведення вже призначеного судового засідання в режимі відеоконференції.

15.06.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив б/н від 11.06.2020 на позов, в якому відповідач позову не визнає та просить відмовити у його задоволенні повністю.

В судове засідання 17.06.2020 представники сторін не з`явилися, про судовий розгляд сторони були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 846, №838.

Ухвалою суду від 17.06.2020 підготовче засідання було відкладено на 01.07.2020; запропоновано позивачу в строк до 29.06.2020 року подати суду відповідь відзив на позов.

18.06.2020 до господарського суду надійшло клопотання представника відповідача - Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича б/н від 18.06.2020 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якій представник Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича просив суд забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції та визначити суд, що відповідатиме за проведення відеоконференції під час судового засідання - будь-який суд, розташований на території м. Києва, зокрема, але не виключно: Господарський суд м.Києва, Київський апеляційний суд, Північний апеляційний господарський суд.

Ухвалою суду від 22.06.2020 у задоволенні клопотання представника відповідача - Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича про участь у судовому засіданні 01.07.2020 о 10:30 хв. в режимі відеоконференції було відмовлено.

23.06.2020 позивач подав заяву № 892 від 22.06.2020 про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з Фермерського господарського "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича 290 012,37 грн., з них: 246 500 грн. заборгованості за переданий на підставі договору купівлі-продажу №12.01.17/кп від 12.01.2017 року товар, 15 411,37 грн. процентів річних, 28 101 грн. збитків, завданих інфляцією. Також в заяві просить повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір в розмірі 642 грн. у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Крім цього, 23.06.2020 позивач подав відповідь на відзив № 893 від 22.06.2020, в якій просить позов задовольнити в повному обсязі.

30.06.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив б/н від 24.06.2020, в яких він просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Разом з цим, 30.06.2020 представник відповідача подав клопотання б/н від 26.06.2020, в якому просив підготовче засідання проводити за відсутності представника відповідача; постановити ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

В судове засідання 01.07.2020 представники сторін не з`явилися, про судовий розгляд сторони були повідомлені належним чином.

Суд, розглянувши в судовому засіданні 01.07.2020 заяву позивача № 892 від 22.06.2020 про зменшення розміру позовних, прийняв її з огляду на таке.

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання.

Оскільки зменшення розміру позовних вимог - це процесуальне право, передбачене п. 2 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, а відтак має місце нова ціна позову - 290 012,37 грн., з якої й вирішується спір.

Відповідно до ст. 185 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє, зокрема, ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Враховуючи те, що сторони реалізували свої процесуальні права, передбачені ст.ст. 165, 166, 167 ГПК України, подавши суду відзив, відповідь на відзив, заперечення, зважаючи на думку відповідача, викладену в клопотанні б/н від 26.06.2020, ухвалою суду від 01.07.2020 підготовче провадження було закрито, призначено розгляд справи по суті на 06.08.2020.

Ухвалою суду від 06.08.2020 розгляд справи по суті було відкладено на 26.08.2020; явку представників сторін, в тому числі відповідача, визнано обов?язковою.

Позивач вимог суду не виконав, повноважного представника в судове засідання не направив.

Натомість надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на погіршення стану здоров?я представника та з метою реалізації права на професійну правничу допомогу.

Розгляд справи по суті було розпочато ще 06.08.2020. Проте, позивач явку свого представника в судове засідання також не забезпечив.

За змістом ч.2 ст.202 ГПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку.

У зв?язку із закінченням строку розгляду справи по суті, встановленого ч.2 ст.195 ГПК України, клопотання залишено судом без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача, суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

12.01.2017 між ПАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» як продавцем і Фермерським господарством «Західний Буг» як покупцем було укладено договір купівлі-продажу № 12.01.17/кп.

Згідно з пунктами 1.1., 3.2. договору продавець зобов`язується продати та передати у власність покупця товар - курячий послід з підстилкою, а покупець зобов`язується оплатити його вартість на умовах даного договору та прийняти товар.

Розрахунки за поставлений продавцем товар покупець здійснює шляхом 100% передоплати замовленого товару протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту виставлення постачальником рахунку-фактури на кожну окрему партію замовленого товару.

Впродовж червня 2017 - березня 2018 років позивач передав відповідачу товару на загальну суму 1 297 800 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних, доданих до позовної заяви (а.с.24 - 52).

Відповідач оплатив товар частково - на загальну суму 1 051 300 грн., що підтверджується випискою з картки-рахунку ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» №361 за січень 2017 - травень 2020 за договором №12.01.17/кп від 12.01.2017 (а.с.134 - 136), реєстром вхідних платіжних доручень від ФГ «Західний Буг» Юнака Сергія Петровича (а.с.133).

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за переданий товар на час розгляду справи становить 246 500 грн.

У відзиві на позов (а.с.90-91) відповідач, представники відповідача в судовому засіданні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу №12.01.17/кп від 12.01.2017 не визнають, просили у задоволенні позову відмовити. Посилалися на те, що товар за видатковими накладними було передано відповідачу на зберігання на підставі договору зберігання №12/01.17/з від 12.07.2017.

Позивач у відповіді на відзив укладення з відповідачем договору зберігання №12/01.17/з від 12.07.2017 підтверджує, проте зазначає, що товар за видатковими накладними, приєднаними ним до позовної заяви передавався на підставі договору купівлі-продажу №12.01.17/кп від 12.01.2017; пояснює, що у видаткових накладних помилково підставою передачі товару зазначено договір №12/01.17/з від 12.07.2017.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивач впродовж червня 2017 - березня 2018 років передавав відповідачу товар на підставі договору купівлі-продажу №12.01.17/кп від 12.01.2017.

Згідно з пунктами 1.3., 3.1. договору зберігання перелік та кількість майна вказується в акті передачі майна на зберігання, який є невід`ємною частиною даного договору (додаток №1).

Зберігач зобов`язаний прийняти на зберігання відовідно до акту передачі майно на зберігання, який є невід`ємною частиною даного договору.

Аналіз змісту умов договору зберігання свідчить про те, що передача майна на зберігання мала оформлятись актом передачі. У договорі зазначено, що акт передачі майна на зберігання є невід?ємною частиною договору.

Передача товару від позивача до відповідача, заборгованість за яким є предметом позовних вимог у цій справі, оформлялась видатковими накладними.

Оформлення передачі товару видатковими накладними передбачено пунктами 2.2., 2.3. договору купівлі - продажу.

Із виписки з картки-рахунку ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика» №361 за січень 2017 - травень 2020, реєстру вхідних платіжних доручень, копій платіжних доручень (а.с. 93-95) вбачається, що відповідач перераховував позивачу кошти за товар, що свідчить про визнання ним саме факту купівлі-продажу товару.

Разом з цим, у відповіді на відзив (а.с.116-117) позивач пояснив, що на підставі видаткових накладних, за наслідками передачі товару та у відповідності до п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України були виписані і надані контрагенту - відповідачу податкові накладні та додав реєстр зареєстрованих податкових накладних.

Наведені докази в сукупності свідчать про те, що позивач продав відповідачу товар, а не передав його на зберігання.

В судовому засіданні представники відповідача стверджували, що реєстр податкових накладних не є належним доказом, оскільки він не підписаний директором ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика».

Однак, представники відповідача не обгрунтували, посилаючись на норми законодавства, підписання реєстру податкових накладних саме директором товариства.

Оглядом реєстру податкових накладних, виданих контрагенту, за період з 01.01.2017 по 08.03.2018 (а.с.118), встановлено, що його підписала головний бухгалтер Кравцова Н.О., реєстр скріплено печаткою ПрАТ «Володимир-Волинська птахофабрика».

За таких обставин у суду відсутні підстави піддавати сумніву цей доказ та вважати його неналежним.

Заперечуючи факт отримання товару за договором купівлі-продажу і стверджуючи про отримання товару на зберігання, відповідач всупереч вимог ч.1 ст.74 ГПК України не надав також суду доказів, які б свідчили про фактичне знаходження у нього товару на зберіганні.

Також судом враховано, що за змістом ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", абзацу першого пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, підстава передачі товару не є обов?язковим реквізитом первинного документа.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У зв`язку із неоплатою відповідачем вартості отриманого товару в повному обсязі вимога позивача про стягнення з відповідача 246500 грн. заборгованості обґрунтована і підлягає до задоволення.

Та обставина, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про виставлення позивачем відповідачу рахунків на оплату, не може бути підставою для відмови в позові.

Частиною 1 статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Оскільки товар отриманий відповідачем, що встановлено на підставі належних, допустимих, достатніх і достовірних доказів, тому строк для оплати товару настав.

Отримавши товар і не оплативши його, відповідач порушив договірні зобов`язання.

Тобто, обов`язок відповідача оплатити вартість переданого йому позивачем товару виникає в силу закону (статті 655, 692, 712 ЦК України, частина 1 статті 265 ГК України) та не залежить від факту виставлення позивачем рахунку на оплату.

Відповідач був обізнаний про суму оплати, яку мав здійснити за отриманий ним товар, оскільки вартість товару зазначена у видаткових накладних, які підписані відповідачем.

Обставин щодо неможливості здійснення оплати за отриманий товар не встановлено.

За таких обставин, хоча в договорі й зазначено, що оплата здійснюється з моменту виставлення постачальником рахунку - фактури, однак за змістом статті 692 ЦК України така умова договору не змінює строк виконання грошового зобов`зання, який обраховується з дня отримання товару, а не рахунку.

За своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер.

Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку оплатити товар.

Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18.

Враховуючи заяву про зменшення розміру позовних вимог (а.с.127-129), позивач просить стягнути з відповідача збитки, завдані інфляцією, в розмірі 28101 грн. за період з 01.04.2018 по 30.04.2020 та проценти річних в розмірі 15411,37 грн. за період з 01.04.2018 по 30.04.2020.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати переданого товару, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача збитків, завданих інфляцією, в розмірі 28101 грн. за період з 01.04.2018 по 30.04.2020, процентів річних в розмірі 15411,37 грн. за період з 01.04.2018 по 30.04.2020.

У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Оскільки в процесі судового розгляду позивач зменшив позовні вимоги на підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» йому слід повернути з Державного бюджету України 642,81 грн. судового збору, сплаченого платіжним дорученням №773185 від 18.05.2020.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст.ст. 73, 74, 77, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича (44700, Волинська обл., м. Володимир-Волинський, вул. Ганни Жежко, 9, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинська птахофабрика" (44700, Волинська обл., Володимир-Волинський район, с. Федорівка, ) 246 500 грн. заборгованості, 15 411 грн. 37 коп. процентів річних, 28 101 грн. збитків, завданих інфляцією, 4350 грн. 19 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

3. Казначейству України повернути Приватному акціонерному товариству "Володимир-Волинська птахофабрика" (44700, Волинська обл., Володимир-Волинський район, с. Федорівка, ) з Державного бюджету України 642 грн. 81 коп. судового збору, сплаченого платіжним дорученням №773185 від 18.05.2020.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 28.08.2020.

Суддя І. О. Якушева