УХВАЛА

04 вересня 2020 року

м. Київ

Справа № 903/918/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.,

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства ?Національна акціонерна компанія ?Нафтогаз України?

на рішення Господарського суду Волинської області від 28.01.2020 (суддя Дем`як В. М.) і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 (Саврій В. А. (головуючий), Миханюк М. В., Дужич С. П.) у справі

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Підприємства теплових мереж "Ковельтепло"

про стягнення 650 599,92 грн,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Товариство) звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Підприємства теплових мереж "Ковельтепло" (далі - Підприємство) 650 599, 92 грн, з них: пеня у сумі 315 062, 24 грн, три проценти річних у сумі 166 498,77 грн, інфляційні втрати у сумі 169 038,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на порушення відповідачем умов договору постачання природного газу від 18.09.2017 № 3175/1718-ТЕ-2.

Рішенням Господарського суду Волинської області 28.01.2020, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2020, у позові відмовлено.

Рішення та постанова мотивовані тим, що державою визначено спеціальний режим проведення взаєморозрахунків відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання" від 02.05.2005 та Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217 ?Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки? (далі - Порядок № 217), Постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20 ?Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" (далі - Порядок № 20), Постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256 ?Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету? (далі - Порядок № 256), що по суті, усуває Підприємство від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами, чи за рахунок відшкодування пільг та субсидій споживачам, і відповідач не може впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за поставку природного газу. З огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері теплопостачання та законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між суб`єктами, що здійснюють господарську діяльність у цій сфері, на думку судів попередніх інстанцій, відповідач не міг самостійно впливати на своєчасність розрахунків за поставку природного газу, у зв`язку з чим вина відповідача у простроченні платежів за спірним договором відсутня, а отже і відсутній склад правопорушення, що згідно зі статтею 217 Господарського кодексу України та статтею 614 Цивільного кодексу України, позбавляє позивача можливості застосовувати до відповідача заходи відповідальності, передбачені пунктом 8.2. договору та у свою чергу свідчить про відсутність підстав для застосування наслідків за порушення грошового зобов`язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду та постановою апеляційної інстанції, Товариство звернулося з касаційною скаргою, у якій просить зазначені судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на те, що господарськими судами застосовано статті 618, 627, 629 Цивільного кодексу України без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 21.11.2019 у справі № 902/517/18, від 22.11.2019 у справі № 916/2286/18, від 28.11.2019 у справі № 925/74/19.

Крім того, у касаційній скарзі Акціонерне товариство ?Національна акціонерна компанія ?Нафтогаз України? зазначає про те, що застосування Порядку № 256 і Порядку № 217 має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики з аналогічних спорів, а також має виняткове значення для учасника справи, оскільки стосується регулювання відносин на ринку природного газу та прямо впливає на фінансовий стан підприємств - учасників даного ринку.

У відзиві на касаційну скаргу Підприємство просило відмовити у її задоволенні, наголошуючи, що незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсуватиме за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного) застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови. Доказів, які підтверджують, що перерахування коштів було здійснено з порушенням строків, встановлених Порядками № 20, № 256, № 217 з вини відповідача позивачем не надано. При цьому, відповідач посилається на аналогічну правову позицію викладену у постановах Верховного Суду від 31.05.2019 у справі № 924/296/18, від 24.10.2019 у справі № 903/910/18, від 11.11.2019 у справі № 903/911/18, від 15.10.2019 у справі № 921/214/18.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2020 прийнято до розгляду касаційну скаргу Товариства на рішення Господарського суду Волинської області від 28.01.2020 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 у справі №903/918/19 (у письмовому провадженні) і зупинено провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 904/1210/18.

Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 26.06.2020 прийнято постанову у справі № 904/1210/18, яку було оприлюднено в Єдиному Державному реєстрі судових рішень 02.07.2020, з викладенням висновку щодо застосування, зокрема, положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 № 792 "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ" (далі - Постанова № 792) у схожих правовідносинах.

Водночас, Верховний Суд звертає увагу на відмінність регулювання розрахунків за поставлений природний газ теплопостачальних організацій та газопостачальних підприємств з позивачем.

Так, для теплопостачальних організацій і, зокрема для Відповідача, затверджено Порядок № 217, а газопостачальні підприємства керуються Постановою № 792.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.07.2020 поновлено касаційне провадження у справі № 903/918/19.

Розглядаючи спір в аналогічних правовідносинах Верховний Суду у постановах від 27.02.2020 у справі № 921/12/19 та від 21.02.2018 у справі № 910/16072/16 виклав правову позицію: Порядком № 217 встановлений конкретний механізм розподілу коштів, які надходять на поточні рахунки зі спеціальним режимом використання, та зазначений Порядок не стосується договірних зобов`язань сторін у частині порядку та строків розрахунків між сторонами й не впливає на них. Ураховуючи викладене, Суд відхилив відповідні твердження скаржника про неврахування судами попередніх інстанцій положень Порядку № 217, оскільки останній не впливає на порядок здійснення розрахунків сторін за договором, за умовами якого обов`язок зі сплати вартості наданих позивачем послуг з розподілу природного газу покладено на відповідача.

Водночас, у постанові Верховного Суду від 31.03.2020 у справі № 917/530/19 викладено такий висновок: відповідач не міг самостійно впливати на порядок оплати послуг з постачання природного газу, що надавались йому позивачем на підставі договору, оскільки кошти з оплати отриманого відповідачем природного газу було перераховано постачальнику на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання відповідно до Порядку № 217.

У постанові від 18.03.2020 № 908/2304/18, проаналізувавши положення Порядку № 217, Верховний Суд виклав такий висновок: відповідач позбавлений можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Також про різність судової практики щодо застосування положень Порядку № 217 свідчать правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 921/214/18, від 17.12.2019 у справі № 922/932/19, від 06.02.2020 у справі № 922/2130/19, від 13.02.2020 у справі № 917/536/19, від 20.02.2020 у справі № 924/235/19, від 27.05 2020 у справі № 914/1029/19.

Розглядаючи справу № 903/918/19, Суд вважає за необхідне відступити від наведених висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 31.03.2020 у справі № 917/530/19 та від 18.03.2020 № 908/2304/18, та підтримує правову позицію викладену у постановах від 27.02.2020 у справі № 921/12/19 та від 21.02.2018 у справі № 910/16072/16, щодо застосування норм права, а саме положень Порядку № 217 щодо можливості теплопостачальних організацій впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за поставлений природний газ, а відтак застосування до відповідача відповідальності за прострочення виконання грошового зобов`язання у вигляді нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до частини другої статті 302 Господарського процесуального кодексу України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

З огляду на викладене справа № 903/918/19 підлягає передачі на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Керуючись статтями 234, 235, 302, 303 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Справу № 903/918/19 разом із касаційною скаргою Акціонерного товариства ?Національна акціонерна компанія ?Нафтогаз України? на рішення Господарського суду Волинської області від 28.01.2020 і постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 01.04.2020 передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

К. М. Пільков