ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/962/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Скайрім Компані", м. Дніпро
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія-Софліт", м. Харків
про стягнення 428 683,04 грн.
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Скайрім Компані", м. Харків звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія-Софліт", м. Харків заборгованість в сумі 428 683,04 грн., яка виникла за Договором поставки нафтопродуктів №КП-0010 від 01.12.16р. та яка була відступлена позивачу на підставі Договору про відступлення права вимоги №У-04/09-17. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 06.04.20р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/962/20 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "29" квітня 2020 р. об 12:00 год. на виконання вимог закону, судом продовжено строк подання відзиву на строк дії карантину.

21.04.20р. від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника за наявними в ній матеріалами.

Ухвалою суду від 29.04.20р. підготовче засідання відкладено на "01" червня 2020 р. об 11:00 год. Задоволено клопотання позивача про розгляд справи без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Ухвалою суду від 01.06.20р. продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів по 05.07.20р. Підготовче засідання відкладено на "01" липня 2020 р. о 12:00 год.

Ухвалою суду від 01.07.20р. закрито підготовче провадження по справі №922/962/20. Продовжено строк розгляду справи по суті на строк дії карантину. Призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на "25" серпня 2020 р. о 12:30 год.

Представник позивача в судове засідання 25.08.20р. не з`явився.

Представник відповідача в судове засідання 25.08.20р. не з`явився. Станом на час винесення рішення по справі відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, про, що свідчить поштове повідомлення (а.с.77) проте, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву з нормативно-правовим обґрунтуванням своєї правової позиції щодо суті спору.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія-Простір» (надалі - ТОВ «Компанія-Простір»), як постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія-Софліт» (надалі - ТОВ «Компанія-Софліт»), як покупцем, був укладений Договір поставки нафтопродуктів № КП-0010 від 01.12.2016 у. (надалі - Договір поставки).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору поставки Постачальник зобов`язувався передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити нафтопродукти, в подальшому - товар, згідно умов Договору. Номенклатура, кількість, ціна Товару та строк поставки визначаються Сторонами у Додаткових угодах до Договору, які є невід`ємною частиною Договору.

Згідно п. 4.5. Договору поставки факт поставки товару оформлюється Актом приймання - передачі товару, в якому вказують кількість, ціну і вартість переданого Товару.

У відповідності до п. 5.1 Договору поставки покупець здійснює оплату за товар шляхом переведення грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника окремими сумами або одноразовим платежем протягом 360 днів з дати підписання Акту приймання-передачі товар.

Згідно п.5.2 Договору оплата здійснюється на підставі виставленого Постачальником рахунку.

Відповідно до умов Додаткової угоди № КП-04 від 01.12.2016 р. до Договору поставки ТОВ «Компанія-Простір» зобов`язувалося поставити ТОВ «Компанія-Софліт» товар, визначений у цій додатковій угоді, у строк до 31.12.2016 р.

На виконання умов Договору поставки ТОВ «Компанія-Простір» поставило ТОВ «Компанія-Софліт» товар, обумовлений додатковою угодою до договору поставки, на загальну суму 428 683,04 грн.

Факт поставки такого товару підтверджується підписаним сторонами договору Актом приймання - передачі нафтопродуктів № КП-04 від 31.12.16р. (а.с. 10)

За фактом поставки товару ТОВ «Компанія-Простір» виставило ТОВ «Компанія-Софліт» рахунок № СФ-0000023 від 31.12.2016 р. на суму 428 683,04 грн. (а.с 11)

04.09.17р., між ТОВ «Компанія-Простір», як Первісним кредитором, та ТОВ «Скайрім Компані», як Новим кредитором, був укладений Договір про відступлення права вимоги № У-04/09-17 (надалі - Договір про відступлення права вимоги).

Відповідно до п.1.1 Договору про відступлення права вимоги, Первісний кредитор передає Новому кредитору належне йому право вимоги на отримання від ТОВ «Компанія-Софліт», як Боржника, заборгованості на суму 428 683,04 грн., що виникла за Договором поставки.

Згідно з п. 1.2 Договору про відступлення права вимоги, право вимоги, зазначене у п.1.1 даного Договору, переходить до Нового кредитора з моменту укладання цього Договору.

Дотримуючись вимог п. 8.1 Договору поставки, Договір про відступлення права вимоги був укладений при наявності на це письмової згоди ТОВ «Компанія-Софліт», як Боржника (сторони) за Договором поставки. Письмова згода була висловлена у Листі № 28/08 від 28.08.17р. (а.с. 13)

В позовній заяві позивач вказав про те, що на виконання умов п. 2.2 Договору про відступлення права вимоги, ТОВ «Скайрім Компані» зі свого боку повністю розрахувалося з ТОВ «Компанія-Простір» за отримане право вимоги шляхом укладання між цими сторонами Договору про залік зустрічних однорідних вимог від 15.01.2020 р.

Про укладення ТОВ «Компанія-Простір» та ТОВ «Скайрім Компані» Договору про відступлення права вимоги ТОВ «Компанія-Простір», на виконання вимог цього Договору, письмово повідомило ТОВ «Компанія-Софліт». (а.с. 14)

ТОВ «Компанія-Софліт» у встановлений Договором поставки строк їдо 28.12.2017 р.) не здійснило жодних розрахунків з ТОВ «Скайрім Компані» за вищенаведеною заборгованістю.

Таким чином, на час звернення позивача до суду, заборгованість ТОВ «Компанія-Софліт» перед ТОВ «Скайрім Компані» за Договором поставки нафтопродуктів № КП-0010 від 01.12.2016 р. становить 428 683,04 грн., що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 428 683,04 грн. заборгованості та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором у сумі 428 683,04 грн., суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 428 683,04 грн. заборгованості, правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 598, 610-612 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОМПАНІЯ-СОФЛІТ» (61033, м. Харків, вул. Сагайдачного, буд. 24/26, ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СКАЙРІМ КОМПАНІ» (49089, м. Дніпро, вул. Будівельників, буд. 23, ) заборгованість за Договором поставки нафтопродуктів № КП-0010 від 01.12.2016 р. в сумі 428 683,04 грн., судовий збір в сумі 6430,25 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 04.09.20р.

Суддя Л.В. Шарко