ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 вересня 2020 року Справа № 903/396/20

за позовом: Швабовського Євгенія Михайловича

до відповідача фізичної особи-підприємця Хвіщука Володимира Олександровича

про стягнення 133125 грн.

суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання Хвищук Н. В.

за участю представників сторін:

від позивача: н/з,

відповідач: Хвіщук В.О. (паспорт серії НОМЕР_1 )

Встановив: Швабовський Євгеній Михайлович звернувся з позовом до фізичної особи-підприємця Хвіщука Володимира Олександровича про стягнення 133125 грн. передплати за транспортні послуги.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилаються на неналежне виконання відповідачем п.п.1.1, 6.1 договору № 2003-ПО транспортно-експедиційних послуг від 20.03.2017, а саме ненадання документів, які підтверджують виконані роботи (акт виконаних робіт) або повернення отриманих коштів.

Ухвалою суду від 16.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 15.07.2020.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 15.07.2020 повідомлено сторони, що розгляд справи по суті відбудеться 12.08.2020.

12.08.2020 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги визнає частково. Зазначає, що на підставі Транспортної заявки позивачем - Швабовським Є.М., як Експедитором, було здійснено перерахування грошових коштів в якості передоплати за Договором в розмірі 50% (3750 Євро) у безготівковій формі за курсом НБУ на момент виставлення рахунку на оплату, згідно Платіжного доручення №15 від 01.02.2018 в сумі 133125 грн., решта 50% повинно було оплачуватись відповідно виставленого рахунку у безготівковій формі за курсом НБУ на момент виставлення рахунку на оплату по прибуттю а/м у м. Дніпро до вивантаження автомобіля. Після оформлення дозволів, Експедитор повинен був повідомити Перевізника про дату, час і місце прибуття автомобіля на завантаження товару, зазначеного у Транспортній заявці №2901. Про оформлення дозволів на перевезення вантажу відповідачем на електронну адресу позивача 30.03.2018 були відіслані копії дозволів на загальну суму 2680 Євро і повідомлено про готовність до виконання Транспортної заявки №2901-2 від 29.01.2018. Вартість дозволів у гривнях становила: 87735,77 грн. За 10 днів до закінчення терміну дії Дозволів експедитор, (під час телефонної розмови) повідомив, що Замовник відмовився від Транспортної заявки. Як стверджує відповідач, платіжним дорученням від 05.05.2018 він повернув позивачу - 17000 грн. В кінці лютого 2020 року відповідач отримав від позивача претензію №1 від 18.06.2018 та претензію №2 від 20.02.2020, в яких він просив повернути вже всю попередню оплату зроблену згідно Транспортної заявки. Відповідач звертає увагу суду, на те, що відповідачем, як перевізником, на виконання заявки були понесені витрати, враховуючи викладене повідомляє суд, що має можливість повернути експедитору залишок коштів в розмірі 20439,23 грн., а в позові про стягнення 114685,77 грн. просить суд відмовити.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 12.08.2020 повідомлено сторони, що розгляд справи по суті відбудеться 03.09.2020.

28.08.2020 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якому представник позивача зазначає, що відповідач був залучений до справи № 912/2983/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача. Хвішук В.О. отримував усі необхідні документи, був сповіщений про дати розгляду справи та міг в повній мірі скористатись своїми процесуальними правами. Під час розгляду вказаної справи він ні одного разу не надав пояснення чи будь-яких документів. Позивач звертає увагу суду на те, що з відзивом відповідачем надано документи, датовані 22.03.2018, які він називає «копіями дозволів на перевезення великогабаритного і важкого вантажу». Разом з тим, однією з причин залучення Хвіщука В.О , до справи № 912/2983/19 була наявність цих документів, які були вивчені судом по справі № 912/2983/19 та не взяті до уваги, їх не можна назвати дозволами чи банківськими платіжними дорученнями, ці документи не відповідають встановленим вимогам, не зрозуміла їх суть. Щодо перерахування 05.05.2018 відповідачем 17000 грн. ОСОБА_3 , позивач зазначає, що ця особа не є учасником справи, стороною договору № 2003-ПЭ, цей переказ не має ніякого відношення до справи. Звертає увагу суду, що надана відповідачем додаткова угода від 02.01.2018, укладена між ФОП Хвіщуком В.О. та КП «АТП - 0262», про стоянку великовантажних автомобілів в смт. Люблинець, не відноситься до спору, крім того, додаткова угода датована 02.01.2018, а основний договір 03.01.2018, отже додаткова угода укладена раніше основного договору. Також позивач вважає такою, що не заслуговує на увагу довідку № 2 від 10.08.2020 про розмір заробітної плати водія за час простою з 10.02.2018 по 16.04.2018, оскільки ні один пункт договору № 2003-ПЭ від 20.03.2017, ні транспортної заявки № 2901- 2 від 29.01.2018 не містить вимоги про заборону здійснення перевезень Хвіщуком B.О. до безпосереднього виконання рейсу, в транспортній заявці вказана дата, і час завантаження - «після виготовлення дозволів (10-15 робочих днів з дня передоплати 50% от фрахту)».

03.09.2020 на адресу суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач зазначає, що в кінці лютого 2020 року отримав від позивача цінний лист, в якому була претензія №1 від 18.06.2018 та претензія №2 від 20.02.2020, в яких позивач просив повернути всю попередню оплату зроблену згідно транспортної заявки, на підставі платіжного доручення № 15 від 01.02.2018 в сумі 133125 грн., не зважаючи на затрати при оформленні дозволів для перевезення негабаритного вантажу і повернення йому частини коштів згідно платіжного доручення в сумі 17 000 грн. №Р24А333667648. Відповідач звертає увагу суду на те, що на підставі вказаної транспортної заявки позивачем Швабовським Є.М. було здійснено перерахування грошових коштів в якості передоплати за договором в розмірі 50% (3750 євро) у безготівковій формі за курсом НБУ на момент виставлення рахунку на оплату, згідно платіжного доручення №15 від 01.02.2018 в сумі 133125 грн. Вказана передоплата у відповідності до умов транспортної заявки була здійснена для оформлення дозволів на перевезення великогабаритного і великовагового вантажу. Після замовлення і оплати за дозволів відповідач повідомив позивача про готовність виконати транспортну заявку, надіславши йому копії рахунків-фактур за дозволи, і чекав вказівки від експедитора про дату і час завантаження зазначеного у транспортній заявці №2901-2 від 29.01.2018 вантажу. Після замовлення дозволів для перевезення вантажу по країнах західної Європи, відповідач в телефонному режимі періодично спілкувався із позивачем по даній транспортній заявці, так як мав бажання після її виконання отримати ще 50% від суми вартості перевезення. Щодо залучення відповідача до справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Спейс Сістемз Інжиніринг Україна" до ФО Швабовського Є.М. як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, то зазначає, що йому не було відомо про даний факт, оскільки в цей час перебував у відрядженні, ухвали Господарського суду Кіровоградської області про необхідність явки 17.02.2020 в судове засідання не отримував. Щодо перерахування відповідачем 17000 грн. від 05.05.2018, як повернення частини коштів передплати по транспортній заявці № 0604-2 від 06.04.2018 на картку ПриватБанку ОСОБА_3 , то відповідач зазначає, що ці кошти були перераховані по вказівці Швабовського Є.М. , так як це не перше перерахування коштів для експедитора. Відповідач стверджує, що на виконання транспортної заявки були потрачені кошти в розмірі 8000 грн. на оплату заробітної плати водієві - експедитору ОСОБА_5 , який підготував автомобіль до рейсу і чекав з 10.02.2018 по 15.04.2020 на виїзд, не використовуючи автомобіль для перевезення негабаритного вантажу за період з 10.02.2018 по 15.04.2018, відповідач не отримав можливу вигоду в розмірі до 100 тис. грн., а поніс тільки затрати, тому враховуючи все зазначене відповідач просить суд відмовити в позові в частині стягнення 114685,77 грн.

Відповідач у судовому засіданні 03.09.2020 заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та поданому запереченні на відповідь на відзив, просив суд у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання 03.09.2020 позивач не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Ухвала суду, яка була надіслана на адресу позивача повернулась на адресу суду із відміткою поштового відділення: «вручено 28.07.2020».

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Беручи до уваги приписи ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору, -

встановив:

20.03.2017 між фізичною особою-підприємцем Швабовським Євгенієм Михайловичем (який 06.08.2018 припинив підприємницьку діяльність, що підтверджується відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та фізичною особою-підприємцем Хвіщуком Володимиром Олександровичем було укладено договір № 2003-ПЭ про надання транспортно-експедиторських послуг(далі - Договір 1).

Відповідно до п. 1.1 Договору 1 експедитор (позивач) діючи від свого імені і за рахунок коштів третьої сторони - замовника залучає перевізника (відповідача) для перевезення вантажу автомобілями в міських, міжміських і міжнародних сполученнях, перевізник перевозить заявлені експедитором вантажі, а експедитор оплачує послуги перевізника із коштів замовника на погоджених умовах.

Згідно до п. 2.2 Договору 1 не пізніше ніж за 48 годин до початку міжнародного перевезення експедитор надає перевізнику факсом, електронною поштою або іншими засобами зв`язку транспортну заявку, завірену підписами і печатками експедитора. Всі транспортні заявки між експедитором і перевізником є невід`ємними частинами договору.

П. 2.5 Договору 1 стверджується, що обов`язок експедитора повідомляти перевізника про відмову від перевезення не менше ніж за 12 годин до вказаного строку подачі автотранспорту в транспортній заявці.

У відповідності з п.6.1 Договору 1 експедитор проводить оплату транспортних послуг перевізника з коштів, які надходять від замовника, з вирахуванням своєї експедитерської винагороди протягом 7 банківських днів з дня одержання коштів від замовника за умови одержання від перевізника всіх необхідних для взаєморозрахунків документів: оригіналу договору, оригіналу рахунку, копії транспортної накладної, оригіналу акту виконаних робіт(наданих послуг) і оригіналів інших документів, які закривають перевезення, якщо інше не вказано в транспортній заявці.

10.11.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спейс Сістемз Інжинірінг Україна" (замовник) та фізичною особою-підприємцем Швабовським Євгеном Михайловичем (експедитор) було укладено договір №3107-ЗЭ про надання транспортно-експедиторських послуг(далі - Договір 2).

Відповідно до п.1 Договору 2 експедитор зобов`язаний від свого імені та за рахунок позивача здійснювати комплекс робіт з організації перевезення вантажів автомобілями в міських, міжміських та міжнародних сполученнях, фрахтуючи для цього автотранспортні засоби третьої сторони-перевізника. У відносинах із перевізником експедитор виступає від свого імені в інтересах заявника.

Відповідно до п.2.1. Договору 2 експедитор виконує зобов`язання у відповідності до наданої замовником транспортної заявки. Транспортні заявки, які містять конкретні умови перевезення є невід`ємною частиною цього договору. Умови, прямо викладені у конкретній транспортній заявці мають переважне право по відношенню до умов договору.

За умовами п.4.9. Договору 2 для виконання своїх обов`язків по даному договору експедитор має право залучати третіх осіб (перевізника) та може укладати з ними договори.

Пунктом 6.1. Договору 2 передбачено, що для виконання робіт замовник перераховує експедитору суму, розмір та строки перерахування якої визначаються транспортною заявкою. Ця сума включає винагороду експедитора та вартість послуг перевізника.

Згідно положень п.6.2. Договору 2, розрахунок відбувається у розмірі 100% оплати до вивантаження товару із автомобіля на підставі виставленого рахунку, якщо інше не передбачено у транспортній заявці. Оплатою вважається надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок експедитора. За фактом надання послуг експедитор надає замовнику по факсу або електронній пошті копії товарно-транспортної накладної, акту виконаних робіт (наданих послуг).

24.01.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Спейс Сістемз Інжинірінг Україна" на виконання умов вищенаведеного Договору 2 було надано фізичній особі-підприємцю Швабовському Євгеному Михайловичу транспортну заявку № 2401, яка містить зазначення маршруту перевезення - Ольхінг, Німеччина - Ясов, Словаччина - Дніпро, Україна, дату та час завантаження - після отримання дозволів (10-15 робочих днів з дня передплати 50 % від фрахту). Разом з тим, міститься зазначення щодо вартості перевезення - 9000 Євро, строку, порядку та форми оплати - 50% оплачується відповідно до виставленого рахунку у безготівковій формі за курсом НБУ на момент виставлення рахунку на оплату у якості передплати для оформлення дозволів на перевезення КГТГ, решта 50 % оплачуються відповідно виставленого рахунку у безготівковій формі за курсом НБУ на момент виставлення рахунку на оплату по прибуттю а/м у м. Дніпро, але до вивантаження автомобіля (а.с. 9). Транспортна заявка підписана представниками сторін та скріплена печатками.

На підставі вказаної транспортної заявки та наданого фізичною особою-підприємцем Швабовським Євгеном Михайловичем рахунку № 13 від 29.01.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Спейс Сістемз Інжинірінг Україна" здійснило перерахування грошових коштів в якості передоплати за договором в розмірі 50% від суми перевезення за транспортною заявкою, а саме 4500 Євро, що в еквіваленті становило 159763, 50 грн. на дату здійснення платежу, що підтверджується платіжним дорученням № від 01.02.2018 (а.с. 13). Вказана передоплата у відповідності до умов транспортної заявки була здійснена для оформлення дозволів на перевезення великогабаритного і важкого вантажу.

29.01.2018 експедитором - фізичною особою ОСОБА_3. на виконання умов Договору 1 було надано фізичній особі-підприємцю Хвіщуку В. А. транспортну заявку № 2901, яка містить зазначення маршруту перевезення - Ольхінг, Німеччина - Ясов, Словаччина - Дніпро, Україна, дату та час завантаження - після отримання дозволів (10-15 робочих днів з дня передплати 50 % від фрахту), зазначення щодо вартості перевезення - 7500 Євро, строку, порядку та форми оплати - 50% оплачується відповідно до виставленого рахунку у безготівковій формі за курсом НБУ на момент виставлення рахунку на оплату у якості передплати для оформлення дозволів на перевезення КГТГ, решта 50 % оплачуються відповідно виставленого рахунку у безготівковій формі за курсом НБУ на момент виставлення рахунку на оплату по прибуттю а/м у м. Дніпро, до вивантаження автомобіля (а.с. 11).

На підставі вказаної заявки та рахунку № 5 від 29.01.2018, виставленого фізичною особою-підприємцем Хвіщуком В. О. на суму 266250 грн., позивач здійснив перерахування грошових коштів в якості передоплати за договором в розмірі 50% від суми перевезення за транспортною заявкою, а саме 133125 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 15 від 01.02.2018 (а.с. 14). Вказана передоплата у відповідності до умов транспортної заявки була здійснена для оформлення дозволів на перевезення великогабаритного і важкого вантажу (транспортна заявка № 2901-2 від 2.01.2018 (а.с.11).

За твердженням позивача, замовник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Спейс Сістемз Інжинірінг Україна", втративши господарську необхідність в здійсненні перевезення вантажу, відмовився від транспортної заявки, про що фізична особа ОСОБА_3. був повідомлений у встановлений Договором 2 строк.

12.06.2018 на адресу фізичної особи ОСОБА_6 . Товариство з обмеженою відповідальністю "Спейс Сістемз Інжинірінг Україна" було надіслано лист-претензію, в якому зазначалось, що в рамках укладеного договору №3107-33 від 10.11.2017 про надання транспортно- експедиторських послуг, на підставі транспортної заявки № 2401 від 24.01.2018 та рахунку № 13 від 29.01.2018 товариством було проведено передоплату за послуги в розмірі 50% від виставленого рахунку, а саме 4500 Євро, що в еквіваленті становило 159763,50 гривень на дату здійснення платежу (платіжне доручення № 13 від 29 січня 2018 року) для оформлення дозволів на перевезення, однак із отриманої від експедитора інформації за рахунок сплаченої передплати (50% від вартості транспортної заявки) для організації здійснення міжнародного перевезення вантажу експедитором були здійснені розрахунки з третіми особами в розмірі 2680 (дві тисячі шістсот вісімдесят) Євро. Замовник зазначає, що йому не надано жодного документу, який підтверджує факт надання послуг з оформлення дозволів на перевезення. Замовник зазначав, що ним отримано три копії рахунків, які жодним чином не підтверджують факт надання послуг та сплати грошових коштів за отримання необхідних документів для здійснення міжнародного перевезення за транспортною заявкою до договору №3107-33 від 10.11.2017 про надання транспортно-експедиторських послуг. За умовами транспортної заявки дата та час завантаження 10-15 робочих днів з моменту отримання 50 % передплати. Передплату здійснено 29.01.2018, тобто в період з 29.01.2018 по 16.03.2018 мало відбутися завантаження вантажу. Від транспортної заявки була здійснена відмова у вказаний період, про що товариство було повідомлено, проте надані рахунки датовані 23.03.2018, що взагалі є незрозумілим, до якого перевезення вони віднесені. Товариство з обмеженою відповідальністю "Спейс Сістемз Інжинірінг Україна" просило фізичну особу ОСОБА_6 надати акт наданих послуг з належним підтвердженням наданих послуг на суму 4500 Євро, а у випадку відсутності доказів використання суми попередньої оплати просило здійснити повернення сплачених коштів в розмірі 4500 Євро (а.с. 15-17).

У відповідь на претензію фізична особа-підприємець Швабовський В. Є. повідомив ТОВ «Спейс Сістемз Інжиніринг Україна», що експедитором договірні зобов`язання виконані належним чином, на виконання взятих на себе зобов`язань згідно договору фізична особа підприємець Швабовський В. Є. перерахував перевізнику - фізичній особі-підприємцю Хвіщуку В. О. 50% вартості перевезення, що становить 133125 грн. та еквівалентно 3750 Євро. Однак, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спейс Сістемз Інжинірінг Україна" не подав вантаж під завантаження (а.с. 18).

18.06.2018 на адресу фізичної особи-підприємця Хвіщук В. О. позивачем було надіслано претензію на суму 133125 грн., в якій зазначалось про необхідність повернення суми передоплати, оскільки замовник відмовився від надання послуг експедитором (а.с. 19).

В жовтні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Спейс Сістемз Інжинірінг Україна" звернулось з позовом до фізичної особи-підприємця Швабовського В. Є. з вимогою про стягнення 159763,50 грн.

17.02.2020 рішенням Господарського суду Кіровоградської області у справі №912/2983/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спейс Сістемз Інжинірінг Україна"до Швабовського Євгена Михайловича , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Хвіщука Володимира Олександровича , постановлено стягнути із Швабовського В. Є. заборгованість в сумі 159763,50 грн. за Транспортною заявкою №2401 від 24.01.2018, укладену в рамках договору про надання транспортно-експедиторських послуг №3107-ЗЭ від 10.11.2017. Дане рішення Господарського суду Кіровоградської області залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.05.2020.

Згідно ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 144 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до ст. 193 ГК України та ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 ЦК України).

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності з ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Як стверджується ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Ч.1 ст. 626 ЦК України передбачено, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.1 статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди

Відповідно до ч. 1 ст.615 ЦК України, у разі порушення зобов`язання однією стороною, друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитись від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 917 ЦК України перевізник зобов`язаний надати транспортні засоби під завантаження у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 935 ЦК України клієнт або експедитор має право відмовитися від договору транспортного експедирування, попередивши про це другу сторону в розумний строк. Сторона, яка заявила про таку відмову, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки, завдані їй у зв`язку із розірванням договору.

Як встановлено судом, згідно транспортної заявки № 2901-2 від 29.01.2018 аванс в розмірі 50%(3750 Євро) був наданий для оформлення дозволів на перевезення великогабаритного і важкого вантажу.

Так, аванс є звичайною сумою попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку. В разі невиконання зобов`язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила.

Наведений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/1084/18.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області (яке набрало законної сили) встановлено, що фізичною особою-підприємцем Швабовським В. Є. під час розгляду справи судом не було заперечено щодо своєчасності повідомлення Товариством з обмеженою відповідальністю "Спейс Сістемз Інжинірінг Україна" про відмову від транспортної заявки № 2401 від 29.01.2018, а тому вважається, що останній повідомив фізичну особу-підприємця Швабовського В. Є. у встановлений договором строк.

Факт повідомлення експедитором фізичної особи-підприємця Хвіщука В. А. про відмову від транспортної заявки замовником сторонами у даній справі не заперечується, можливість такої відмови експедитора, передбачена умовами договору № 2003-ПЭ від 20.03.2017 (п. 2.5 Договору 1) (а.с. 7-8).

Враховуючи вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Спейс Сістемз Інжинірінг Україна" відмовилось від послуг за договором про надання транспортно-експедиторських послуг №3107-ЗЭ від 10.11.2017, невиконання зобов`язання фізичною особою-підприємцем Хвіщуком В. А. по перевезенню вантажу за договором №3107-ЗЭ про надання транспортно-експедиторських послуг та транспортної заявки №2401 від 24.01.2018 повернення попередньої оплати в розмірі 133125 грн. є правомірним, обґрунтованим, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.129 ГПК України, що спір виник внаслідок неправильних дій сторін та відсутність правових підстав для звільнення від його сплати, з відповідача на користь позивача належить стягнути 2102 грн. судового збору.

Щодо доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, то суд зазначає, що відповідно до ст. ст. 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

В матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують суму витрачених відповідачем коштів на оформлення дозволів, із тих, які були перераховані відповідачу в якості передоплати, а на підставі доданих відповідачем до відзиву документів, суд не може встановити обставини, які входять в предмет доказування у цій справі, оскільки документи викладені іноземною мовою.

Разом з тим, відповідно до ст. 10 ГПК України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Відповідно до ст. 79 Закону України «Про нотаріат» нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови. Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Відповідачем разом із документами, які виготовлені на іноземній мові, нотаріально засвідчених перекладів даних документів подано не було.

Також судом відхиляються твердження відповідача про часткове повернення позивачу 17000 грн., як частини коштів передоплати по транспортній заявці № 0604-2 від 06.04.2018, оскільки згідно змісту копії платіжного доручення № Р24А8 від 05.05.2018 на суму 17000 грн. (а.с. 63) отримувачем коштів є ОСОБА_3., а не позивач.

Щодо доводів відповідача про понесення збитків (витрати на оплату заробітної плати водієві, вартість стоянки автомобіля) у зв`язку із відмовою від договору експедитором, тому суд звертає увагу відповідача, що предметом розгляду даної справи не є стягнення збитків, понесених відповідачем. Разом з тим, жодна сторона не позбавлена права звернутися до суду для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів. Вимога про відшкодування збитків може бути предметом розгляду окремої судової справи.

Керуючись ст.73-79, 86, 129, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Хвіщука Володимира Олександровича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Швабовського Євгенія Михайловича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) 133125 (сто тридцять три тисячі сто двадцять п`ять) грн. передоплати за транспортні послуги, а також 2102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено

09.09.2020

Суддя А. С. Вороняк