ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2020 Справа № 910/14731/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Орєшкіної Е.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2020 у справі №910/14731/19 (суддя Татарчук В.О., повне рішення складено 10.03.2020)

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами АРБ Інвестменс", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 12 456 грн 82 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2020 у справі №910/14731/19 Комунальному підприємству (далі - КП) "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" відмовлено в задоволенні позову про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Компанія з управління активами АРБ Інвестменс" заборгованості за спожиті комунальні послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 12 456 грн 82 коп.;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з того, що позивачем не доведені обставини, на яких ґрунтується позов, а також з того, що останнім не надано належних доказів існування між сторонами договірних відносин, в тому числі шляхом укладення договору у спрощений спосіб або шляхом приєднання, надання відповідачеві послуг з утримання будинків, споруд і прибудинкової території та їх обсягу, направлення позивачем на адресу відповідача рахунків на оплату таких послуг, у зв`язку з чим господарський суд позбавлений можливості зробити беззаперечний висновок про те, що сторони уклали договір приєднання з надання вказаних вище послуг;

- не погодившись з рішенням суду, КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, встановлення господарським судом обставин, які не відповідають фактичним обставинам, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та задовольнити позовні вимоги;

- у поданій скарзі йдеться про те, що неукладення договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє боржника від обов`язку оплачувати отримані ним послуги, оскільки боржник ухиляється від підписання договору на надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, про те, що згідно зі ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору, а також про те, що рішення господарського суду прийняте без урахування положень ст.ст. 319, 360, 382, 509, 625 Цивільного кодексу України, чим порушено вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності;

- відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, про розгляд справи господарським судом відповідач повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 181861676 від 20.09.2019 ТОВ "Компанія з управління активами АРБ Інвестменс", яке діє від імені, в інтересах та за рахунок Закритого недиверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду "Джерело", є власником квартири № 11 житлового будинку № 5 по провулку Кості Гордієнка в місті Києві .

Як зазначає позивач, вказаний вище житловий будинок є об`єктом комунальної власності територіальної громади міста Києва відповідно до рішення Київської міської ради № 284/5096 від 02.12.2010 "Про питання комунальної власності територіальної громади міста Києва".

Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1112 від 10.12.2010 "Про питання організації управління районами в місті Києві" даний житловий будинок переданий до сфери управління Печерської районної у місті Києві державної адміністрації.

Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 509 від 20.09.2013 "Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації" передбачено здійснення перезакріплення об`єктів житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балансів комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району міста Києва "Липкижитлосервіс", "Печерська брама", "Хрещатик" та "Печерськжитло" на баланс КП "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва".

Згідно з п. 15 рішення Київської міської ради № 270/270 від 09.10.2014 "Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва" КП Печерського району м. Києва "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва" перейменоване в КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" та віднесено до сфери управління Печерської районної в місті Києві районної адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення ст.ст. 162, 179 Житлового кодексу України, п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 відповідач не здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: місто Київ, провулок Кості Гордієнка, будинок 5, квартира 11, на те, що станом на 01.09.2019 його заборгованість, за період з 01.03.2017 по 01.09.2019, складає 12 456 грн 82 коп., а також на те, що відповідачу кожного місяця надаються платіжні квитанції на сплату нарахувань за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, які також є претензіями щодо суми боргу та необхідності його сплати.

Ст. 207 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до ст. 208 Кодексу правочини між юридичними особами належить вчиняти у письмовій формі.

Ч. 1 ст. 626 Кодексу передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Кодексу зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ст. 638 Кодексу встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 2 ст. 639 Кодексу якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до п. 1 ст. 181 названого Кодексу господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги".

Частиною 1 ст. 19 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону саме на виконавця покладено обов`язок підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Ч. 1 ст. 76 Кодексу встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 86 Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо досліджуваної справи, то позивачем не надано належних доказів наявності між сторонами договірних правовідносин внаслідок укладення ними договору про надання житлово-комунальних послуг у передбачений законодавством спосіб, доказів звернення позивача до відповідача з пропозицією укласти відповідний договір та ухилення останнього від укладення такого договору, доказів фактичного надання відповідачеві житлово-комунальних послуг за адресою: місто Київ, провулок Кості Гордієнка, будинок 5, квартира 11, а також доказів направлення на адресу відповідача рахунків для оплати послуг за відсутності укладеного між сторонами договору.

Отже, господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" про стягнення з ТОВ "Компанія з управління активами АРБ Інвестменс" заборгованості за спожиті комунальні послуги в сумі 12 456 грн 82 коп. необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на викладене підстави для скасування рішення господарського суду відсутні.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним і не впливають на юридичну оцінку обставин справи.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2020 у справі №910/14731/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України;

- повна постанова складена 21.08.2020

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна