УХВАЛА

м. Київ

21.08.2020Справа № 910/11815/20
Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви позивача 1 - ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАДРА УКРАЇНИ"

позивача 2 - ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА ПРАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ"

до: відповідача 1 - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назаренко Катерини Валеріївни

відповідача 2 - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КВАДРИГА-4"

про визнання договору купівлі-продажу недійсним, зобов`язання повернути оригінали правовстановлюючих документів, скасування державної реєстрації права власності та про зобов`язання провести державну реєстрацію змін прав на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАДРА УКРАЇНИ" та ДОЧІРНЄ ПІДПРИЄМСТВО ПРАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ" звернулися до Господарського суду міста Києва з позовом до: відповідача 1 - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назаренко Катерини Валеріївни; відповідача 2 - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КВАДРИГА-4" про визнання договору купівлі-продажу недійсним, зобов`язання повернути оригінали правовстановлюючих документів, скасування державної реєстрації права власності та про зобов`язання провести державну реєстрацію змін прав на нерухоме майно.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності.

Частиною 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом з цим, частиною 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено виключну підсудність справ та передбачено, що спори, які виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем визначено основну позовну вимогу, а саме: визнати договір купівлі-продажу будівель та споруд (що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 111) №3574-425/19 від 14.11.2019, укладений між ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАДРА УКРАЇНИ" та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КВАДРИГА-4" недійсним та похідні позовні вимоги, а саме: - зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назаренко Катерину Валеріївну повернути позивачу оригінали правовстановлюючих документів на нерухоме майно по вул. Зеленій, 111, м. Львів; - скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назаренко Катерини Валеріївни про державу реєстрацію прав на нерухоме майно, індексний номер: 49687281 від 14.11.2019, номер запису про право власності: 34153314, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; - зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назаренко Катерину Валеріївну провести державу реєстрацію зміни прав на нерухоме майно за позивачем, індексний номер: 49687281 від 14.11.2019, номер запису про право власності: 34153314, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Суд зауважує, що як зазначено в постановах Верховного Суду від 23.01.2018 року у справі №460/4286/16-ц, від 16.05.2018 року у справі №640/16548/16-ц та від 19.06.2019 року у справі 760/6693/17 виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Виходячи з аналізу зазначених правових норм, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною умов договору, об`єктом якого є нерухоме майно, вимог іпотекодержателя.

Крім того, постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2019 року у справі №905/1732/18 визначено, що у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, предметом доказування є правомірність набуття або переходу права власності чи права користування майном від однієї особи до іншої за вже вчиненим правочином, коли зобов`язання за ним виконані повністю чи частково.

Із поданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що спірний договір купівлі-продажу будівель та споруд (що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 111) №3574-425/19 від 14.11.2019 є вчиненим правочином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Положеннями статті 30 Господарського процесуального кодексу України не передбачено чіткого переліку спорів, які підлягають вирішенню за місцем знаходження нерухомого майна, натомість використано вказівку "спори з приводу нерухомого майна", тобто всі спори, які стосуються нерухомого майна, виникають у зв`язку з ним.

Відповідно до частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, зокрема в тому випадку, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи вищенаведені приписи законодавства, а також позицію Верховного Суду у аналогічних правовідносинах, судом не приймаються доводи позивачів про те, що на вимоги щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу будівель та споруд (що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Зелена, 111) №3574-425/19 від 14.11.2019 не розповсюджується правила виключної підсудності.

Також судом враховується, що серед інших підстав позову позивачами вказується на те, що ціна договору-купівлі продажу є вкрай заниженою, з посиланням на порівняння ринкової вартості об`єктів нерухомого майна. Зазначені позивачем обставини щодо ціни об`єкта нерухомості безпосередньо відносяться до предмета доказування у справі, що окремо свідчить про безпідставність доводів позивачів про те, що даний спір не стосується нерухомого майна.

Отже, зважаючи на імперативні приписи частини 3 статті 30 Господарського процесуального кодексу в частині встановлення виключної підсудності спорів, які виникають з приводу нерухомого майна, беручи до уваги факт того, що в даному випадку спір стосується нерухомого майна, яке розташоване у місті Львів, суд дійшов висновку про те, що дана справа не належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду міста Києва, а матеріали позовної заяви підлягають передачі на розгляд Господарському суду Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128).

Частиною 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись статтями 30, 31, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

1. Направити матеріали позовної заяви ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ "НАДРА УКРАЇНИ" та ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА ПРАТ "НАК "НАДРА УКРАЇНИ" "ЗАХІДУКРГЕОЛОГІЯ" до відповідача 1 - Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Назаренко Катерини Валеріївни та відповідача 2 - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "КВАДРИГА-4" про визнання договору купівлі-продажу недійсним, зобов`язання повернути оригінали правовстановлюючих документів, скасування державної реєстрації права власності та про зобов`язання провести державну реєстрацію змін прав на нерухоме майно та додані до неї документи на розгляд до Господарського суду Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська, 128).

2. Згідно з частиною 2 статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені статтями 255,256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Приходько