СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2020 р. Справа № 917/1130/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Радіонова О.О., суддя Чернота Л.Ф.,

за участі секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

за участі представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача, Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, м. Кременчук, Полтавська область, (вх. №1842 П/3) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 15.07.2020 (суддя Ціленко В. А., повний текст ухвали складено 15.07.2020) у справі № 917/1130/20,

за позовом Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, м. Кременчук, Полтавська область,

до Фізичної особи-підприємця Гончар Богдана Леонідовича, м. Черкаси,

про стягнення 14 717,21 грн, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Гончара Богдана Леонідовича про стягнення заборгованості в сумі 14 717,21 грн.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.07.2020 у справі №917/1130/20 відмовлено Комунальному підприємству "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради у відкритті провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду першої інстанції прийнята з посиланням на те, що згідно з інформацією, отриманою з офіційного сайту Міністерства юстиції України, на запит, станом на 15.07.2020 за ІПН НОМЕР_1 встановлено, що 03.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця - Гончара Богдана Леонідовича.

Позивач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та недотримання процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 15.07.2020 у справі № 917/1130/20 та справу передати на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- судом першої інстанції здійснений помилковий висновок стосовно застосування ст. 20 ГПК України, зокрема, п. 1 ч. 1 цієї статті, оскільки визначальною ознакою для розмежування юрисдикції спору є характер правовідносин, які виникли між сторонами та не припинились на час виникнення спору (порушення права), а також важливим є статус учасників справи на момент існування спірних правовідносин;

- враховуючи суб`єктний склад сторін правочину та зміст правовідносин, зобов`язання за якими у відповідача із втратою її статусу як фізичної особи-підприємця не припинились, спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та належить до юрисдикції господарських судів;

- звертаючись з позовом позивач просив стягнути заборгованість за договором № 1969 від 01.01.2013, яка виникла внаслідок здійснення господарської діяльності відповідача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2020 визначено склад колегії суддів: Гребенюк Н.В. - головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Зубченко І.В., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.08.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача, Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, м. Кременчук, Полтавська область, на ухвалу господарського суду Полтавської області від 15.07.2020 у справі № 917/1130/20. Призначено справу до розгляду на "18" серпня 2020 р. о 10:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 117. Повідомлено учасників апеляційного провадження про дату, час та місце розгляду справи в судовому засіданні. Доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті.

17.08.2020 до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача (вх.№ 7671), в якому він просив відмовити в повному обсязі у відкритті апеляційного провадження, зазначив, що заборгованість у нього відсутня.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020 року визначено колегію суддів у складі: Гребенюк Н.В. - головуючий суддя (доповідач), судді: Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча були повідомлені судом про час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, дотримуючись визначеного ст. 273 ГПК України строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2020 року Комунальне підприємство "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради звернулося до господарського суду Полтавської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Гончара Богдана Леонідовича про стягнення заборгованості в сумі 14 717,21 грн за договором № 1969 від 01.01.2013.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.07.2020 у справі №917/1130/20 відмовлено Комунальному підприємству "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради у відкритті провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з тим, що 03.07.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис про припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця - Гончара Богдана Леонідовича.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі та повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції дійшов висновку, що за правилами господарського судочинства не розглядаються справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, сторонами за якими є фізичні особи, а не суб`єкти господарювання, тому припинення суб`єктами підприємницької діяльності своєї діяльності на момент пред`явлення позову є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, з урахуванням меж апеляційного перегляду у відповідності до приписів ст. 269 ГПК України, колегія суддів зазначає, що з висновками суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, не погоджується з наступних підстав.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" містить, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, визначена статтею 20 ГПК України. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто, і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності ГПК України в редакції Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.

Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин, наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом, відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

З огляду на положення частини першої статті 20 ГПК України, а також статей 4, 45 цього Кодексу для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду конкретної справи має значення суб`єктний склад саме сторін правочину та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження - у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Наведена норма підлягає застосуванню, якщо позов подано (або пред`явлено особі) фізичній особі, що припинила існування внаслідок смерті або оголошення її померлою, або/чи припинено суб`єкта господарювання, який звернувся з позовом (або якому пред`явлено позов), тільки якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Як уже зазначалось, звертаючись із цим позовом, позивач просив стягнути заборгованість за договором № 1969 від 01.01.2013 між сторонами КП "Кременчукводоканал" та фізичною особою - підприємцем Гончаром Богданом Леонідовичем, яка виникла внаслідок здійснення господарської діяльності відповідача.

Як вбачається з даних у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно відповідача: "Дата та номер запису про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця 17.08.2005 року; Дата та номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємцем 03.07.2019 року".

Тобто, відповідач у цій справі, Гончар Богдан Леонідович, мав статус суб`єкта підприємницької діяльності у період з 17.08.2005 по 03.07.2019.

З урахуванням наведеного, під час укладення договору № 1969 від 01.01.2013 відповідач мав статус фізичної особи - підприємця.

Так, заборгованість у сумі 14 717,21 грн, як зазначено у позовній заяві, утворилася під час здійснення господарської діяльності ФОП Гончара Богдана Леонідовича у Кафе піцерія "Челентано" (м. Кременчук, вул. Першотравнева, буд. 22) за період з 2016 по 2018 роки, тобто під час наявності у відповідача статусу - підприємця (суб`єкта господарювання).

Відповідно до статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно із частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 ГК України).

Таким чином, однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України).

Проте, до підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі статтею 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Колегія суддів звертає увагу на те, що фізична особа, яка мала статус суб`єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратила його, до 15 грудня 2017 року не могла бути стороною у господарському процесі, якщо для цього не було визначених ГПК України підстав. З часу державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи спори за її участю, зокрема пов`язані з підприємницькою діяльністю, що здійснювалася нею раніше, слід було розглядати за правилами цивільного судочинства, за винятком випадків, коли провадження у відповідних справах було відкрите у господарському суді до настання таких обставин.

З 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України у вказаній редакції спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Отже, позивач, звертаючись до господарського суду, обґрунтовано визначив належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

Враховуючи вищенаведене, КП "Кременчукводоканал" за змістом ст. ст. 4, 20, 45 ГПК України правильно відніс спір до юрисдикції господарського судочинства.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 6 частини першої статті 175 ГПК України не відповідають наведеним вище нормам матеріального та процесуального права.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію щодо юрисдикції спору за позовом суб`єкта господарювання до фізичної особи, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, що виник при виконанні умов укладеного між ними господарського договору (постанови від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18 (провадження № 12-294гс18), від 25.06.2019 у справі № 904/1083/18 (провадження № 12-249гс18), від 09.10.2019 у справі № 127/23144/18 (провадження № 14-460цс19).

За таких обставин, судова колегія вважає, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі позивача знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача, Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, м. Кременчук, Полтавська область, підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Полтавської області від 15.07.2020 у справі № 917/1130/20 не відповідає вимогам процесуального законодавства і є достатні правові підстави для її скасування з направленням справи № 917/1130/20 для продовження розгляду до господарського суду Полтавської області.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, ч. 2 ст. 273, п. 6 ч. 1 ст. 275, пп. 3, 4 ч. 1 ст. 280, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача, Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради, м. Кременчук, Полтавська область, на ухвалу господарського суду Полтавської області від 15.07.2020 у справі № 917/1130/20 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 15.07.2020 у справі № 917/1130/20 скасувати.

Справу № 917/1130/20 направити для продовження розгляду до господарського суду Полтавської області.

Стягнути з Гончара Богдана Леонідовича ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Кременчукводоканал" Кременчуцької міської ради (39623, Полтавська область, м. Кременчук, пров. Г. Бресту, б. 35А; ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 2 102,00 грн.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 19 08 2020.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.О. Радіонова

Суддя Л.Ф. Чернота