ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

17 серпня 2020 року Справа № 923/1054/15 (923/359/20)

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д., за участю секретаря судового засідання Литвиненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням програмного забезпечення "EASYCON" справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСГАРАНТ", , вул. О. Гончара, 52, м. Київ, 01054,

до: відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромеханічний завод", , вул. Першотравнева, 35, м. Нова Каховка Херсонської області, в особі ліквідатора арбітражного керуючого Данілова Артема Івановича,

відповідача-2: ОСОБА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

про визнання недійсним правочину щодо продажу майна банкрута,

що розглядається у межах справи про банкрутство

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромеханічний завод", ідентифікаційний код 36463062, вул. Першотревнева, 35, м. Нова Каховка Херсонської області,

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромеханічний завод", ідентифікаційний код 36463062, вул. Першотревнева, 35, м. Нова Каховка Херсонської області,

за участі представників сторін:

від позивача: Клименко Є.Г., довіреність б/н від 01.07.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2973 від 21.06.2007,

від відповідача-1: ліквідатора ТОВ "Новокаховський електромеханічний завод" арбітражного керуючого Данілова А.І., представників сторін:

від відповідача-2: адвокат Риженко Д.О., ордер серія ХС № 160008 виданий 13.07.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 449 видане 25.06.2009,

в с т а н о в и в:

Провадження у справі знаходиться в ліквідаційній процедурі, повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Данілов Артем Іванович.

До господарського суду 15.04.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСГАРАНТ" звернулось з позовом про визнання недійсним правочину щодо продажу права вимоги за дебіторською заборгованістю Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський електромашинобудівний завод» (НКЕМБЗ) в розмірі 77 752 016,76 грн., укладений між ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» (НКЕМЗ) та ОСОБА_1 за результатами електронного аукціону № UA-PS-2020-03-10-000065-1 у справі про банкрутство № 923/1054/15.

Ухвалою від 04.05.2020 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі.

Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження.

Суд постановив здійснити розгляд справи після скасування карантину, уведеного в Україні Постановою КМУ через суворі проти епідеміологічні обмеження та прийняті зборами суддів господарського суду рішення про обмеження доступу учасників провадження до приміщення суду.

Цією ж ухвалою суд встановив відповідачам строк до 25.05.2020 подати суду письмовий відзив (заперечення) на позовну заяву із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення.

Позивачеві запропоновано в строк до 01.06.2020 надати відповідь на відзив відповідачів.

До господарського суду відповідачами надіслано відзиви на позов.

Так, відзив відповідача-1 з доказами та додатками від арбітражного керуючого ліквідатора Данілова А.І. надійшов до суду 13.05.2020 із запереченнями на позов та вимогою відмовити в задоволенні заяви, вважає, що позивачем не доведено обставин, які перешкоджали або могли би перешкодити продажу майна банкрута за найвищою ціною.

Від відповідача-2 до суду відзив на заяву з додатками надійшов 27.05.2020 року.

Оскільки, останній відзив надійшов на адресу суду 27.05.2020, враховуючи продовження та послаблення режиму карантину, зважаючи, що відповідачами вимоги суду виконано, право надати відзив на позов реалізовано, господарський суд ухвалою від 28.05.2020 призначив підготовче засідання на 16.07.2020 з метою його завершення та проведення його в режимі відеоконференції, з можливістю для сторін прийняти участь у засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Також, суд продовжив позивачеві строки для вчинення процесуальної дії - надання відповіді на відзиви.

Суд надав сторонам інструкції для підключення до режиму відеоконференцзв`язку, роз`яснив, що у разі відсутності можливості брати участь в режимі відеоконференції (відсутності технічної можливості), сторони (їх представники) можуть бути присутніми у судовому засіданні безпосередньо в приміщені Господарського суду Херсонської області, зала судових засідань 214, при наявності засобів захисту (маска, респіратор).

Відповідь на відзив позивачем в письмовій формі не надавалася.

В судове засідання 16.07.2020 відповідачі (їх представники) не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, можливістю прийняти участь в засіданні в режимі відеоконференцзв`язку не скористалися.

Так, відповідач-1 арбітражний керуючий Данілов А.І. 16.07.2020 до суду надіслав клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату та час у зв`язку з технічною неможливістю реєстрації в системі EASYCON та приймати участь в судовому засіданні.

Від представника відповідача-2 адвоката Риженка Д.О. 13.07.2020 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату та час. Клопотання мотивоване тим, що договір про надання правничої допомоги між адвокатом та відповідачем ОСОБА_1. укладено 13.07.2020, тим, що адвокат з 14 по 19 липня 2020 буде перебувати у відпустці, а також необхідністю ознайомлення з матеріалами справи.

В судовому засіданні 16.07.2020 за наявними матеріалами справи, зважаючи на клопотання представника позивача про завершення підготовчого провадження, за змістом клопотань відповідачів, суд прийшов до висновку, що під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині другій статті 182 ГПК України, отже, справу можна призначити для розгляду по суті.

Розгляд справи по суті призначено на 14.08.2020 року в режимі відео конференції для представника відповідача-1 ліквідатора Данілова А.І. з іншим судом - П`ятим апеляційним адміністративним судом, а для інших учасників справи - з можливістю прийняти участь у засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Для ознайомлення з матеріалами справи представник відповідача-2 адвокат Риженко Д.О. отримав матеріали справи 24.07.2020 року.

За клопотанням представника відповідача-2 адвоката Риженка Д.О. від 06.08.2020 ухвалою господарського суду від 07.08.2020 для нього забезпечено участь в судовому засіданні для розгляду справи по суті в режимі відеоконференції в Господарському суді Львівської області.

Інших заяв, клопотань від учасників провадження та їх представників, зокрема від представника відповідача-2 адвоката Риженка Д.О., до господарського суду до дня судового засідання не надходило.

Після завершення розгляду справи по суті та судових дебатів суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення.

Після виходу з нарадчої кімнати судом проголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

І. Виклад позиції позивача.

ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» стверджує, що на підставі ухвали Господарського суду Херсонської області від 18.02.2020 набув процесуального статусу сторони у справі про банкрутство замість первісного кредитора у цій справі Публічного акціонерного товариства "СБЕРБАНК", ідентифікаційний код 2595984 як його правонаступник. Розмір грошових вимог до боржника становить: 292 437 491,15 грн. - 4 черга та 4 003 251,34 грн. - 6 черга.

Як пояснив представник позивача, право вимоги перейшло до позивача як кредитора за укладеним 27.12.2019 року між ПАТ «СБЕРБАНК» та ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» Договором № 486/БД06-2/19, згідно з яким ПАТ «СБЕРБАНК» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» всі належні, йому права вимоги в повному обсязі.

14 січня 2020 року між ПАТ «СБЕРБАНК» та ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» підписаний Акт приймання-передачі Права вимоги до Договору № 486/БД06-2/19 від 27.12.2019 року, а також укладено Договір про відступлення права вимоги за Договорами поруки, відповідно до якого ПАТ «СБЕРБАНК» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» право вимоги, зокрема, за Договором поруки, укладеним 22.08.2013 з поручителем ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод», з усіма змінами та доповненнями до нього.

Представник позивача стверджує, що ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» 23.01.2020 подано до господарського суду заяву про заміну кредитора ПАТ «СБЕРБАНК» на його правонаступника, яка ухвалою суду від 18.02.2020 була повністю задоволена, замінено кредитора ПАТ «СБЕРБАНК» на його правонаступника - ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» в сумах: 292 437 491,15 грн. - четверта черга, 4 003 251,34 грн. - шоста черга.

Також, представник позивача стверджує, що одночасно ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» 23.01.2020 надіслано на адресу ліквідатора Данілова А.І. копії заяви про заміну кредитора ПАТ «СБЕРБАНК» на його правонаступника, повідомивши таким чином про заміну кредитора і про набуття права вимоги до банкрута ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод».

Позивач зазначає, що ліквідатором у справі порушено його права як кредитора, що проявилося у продажу ліквідатором права вимоги банкрута на аукціоні без повідомлення про це членів комітету кредиторів, без погодження умов продажу майна банкрута та інших порушень законодавства, зокрема у таких діях та бездіяльності.

У квітні 2020 року в електронній торговій системі «ПРОЗОРРО ПРОДАЖІ» за посиланням https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2020-03-10-000065-l ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» виявило інформацію про проведення першого аукціону з відступлення права вимоги за дебіторською заборгованістю у справі № 923/1151/15, порушеній Господарським судом Херсонської області, про банкрутство боржника ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» в розмірі 77.752.016,76 грн.

Як з`ясувалося з протоколу електронного аукціону № UA-PS-2020-03-10-000065-1, на торги було виставлене належне банкруту право вимоги дебіторської заборгованості в сумі 77 752 016,76 грн. за стартовою ціною 10 000,00 грн. Це право вимоги було продано єдиному учаснику аукціону - ОСОБА_1 , за 10 100,00 грн. Правочин щодо продажу майна оформлено у вигляді акту про передання права власності від 07.04.2020 року.

Позивач вважає, що даний аукціон відбувся з порушенням встановленого порядку його підготовки та проведення, а право вимоги було продано за необґрунтовано заниженою ціною, що завдало істотної шкоди кредиторам, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 75 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий визначає умови продажу за погодженням з комітетом кредиторів та забезпеченим кредитором (щодо майна, яке є предметом забезпечення). До обов`язкових умов продажу належать: склад майна (лот); початкова ціна; крок аукціону. Арбітражний керуючий зобов`язаний направити умови продажу членам комітету кредиторів та протягом 20 днів з дня, коли вони одержали чи мали одержати умови продажу, скликати комітет кредиторів.

Позивач зазначає, що грошові вимоги ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» четвертої черги складають 292 437 491,15 грн. Загальна сума грошових вимог кредиторів, що мають право голосу, у цій справі складає 711794849,02 грн.. Таким чином, ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» як кредитор володіє 41,08% від загальної кількості голосів кредиторів.

ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» як правонаступник ПАТ «СБЕРБАНК» є членом комітету кредиторів банкрута у справі.

На думку позивача, ліквідатор банкрута Данілов А.І. в обов`язковому порядку повинен був направити ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» умови продажу майна банкрута та протягом 20 днів з дня, коли ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» одержало чи мало одержати умови продажу, скликати комітет кредиторів. Проте, жодних повідомлень від ліквідатора ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» не одержувало. Не були направлені умови продажу і попередньому кредитору, ПАТ «СБЕРБАНК», правонаступником якого є ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ».

Не було повідомлено ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» і про проведення засідання комітету кредиторів для надання згоди на продаж майна.

Таким чином ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» було позбавлене можливості висловити свою думку щодо умов продажу на аукціоні належного банкруту права вимоги, що свідчить про порушення порядку проведення аукціону з продажу права вимоги.

Також відповідно до ч. 1 ст. 76 Кодексу України з процедур банкрутства під час продажу на аукціоні права вимоги про проведення аукціону також повідомляється боржник.

Докази повідомлення боржника, ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод», право вимоги до якого продавалося на аукціоні, відсутні.

Також, позивач стверджує, що ліквідатором банкрута не було проведено жодних дій щодо заявлення до ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» вимог щодо повернення банкруту суми зазначеної дебіторської заборгованості, як це передбачено ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, не проаналізовано можливості стягнення заборгованості з боржника, не було замовлено та здійснено експертної оцінки ринкової вартості зазначеного права вимоги. В результаті право вимоги на суму 77 752 016,76 грн. було продано за 10 100,00 грн., тобто з дисконтом 99,987%, що є по суті сприянням в ухиленні банкрута від виконання своїх зобов`язань перед кредиторами. Ліквідатор банкрута такий великий дисконт жодним чином не обґрунтував. Такі дії ліквідатора та сам правочин з продажу права вимоги суперечать основній меті Кодексу з процедур банкрутства - задоволення вимог кредиторів.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, зазначив, що обов`язок ліквідатора Данилова А.І. здійснити оцінку права вимоги, так само як і усіх інших активів банкрута, ґрунтується на рішенні комітету кредиторів, оформленому протоколом від 21.11.2019 року. Пунктом 4 вказаного протокольного рішення комітету кредиторів комітет кредиторів зробив припис для ліквідатора - здійснити оцінку

ІІ. Позиція відповідача-1 (ліквідатора Данілова А.І.).

Ліквідатор у своєму відзиві зазначає, що відповідно до розміру кредиторських вимог до боржника до складу комітету кредиторів ТОВ «НКЕМЗ» увійшли два найбільші кредитори - ПАТ «СБЕРБАНК» та ПАТ «БМ БАНК» (в подальшому замінено правонаступником - ПАТ «ВТБ БАНК»).

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.10.2019 по справі № 923/1054/15 замінено кредитора ПАТ "ВТБ Банк" на правонаступника - ПАТ "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сателіт" (ПАТ «ЗНВКІФ «Сателіт»).

У зв`язку з заміною кредитора ПАТ "ВТБ Банк" на правонаступника - ПАТ «ЗНВКІФ «Сателіт» постала потреба у прийнятті зборами кредиторів рішення про переобрання складу комітету кредиторів ТОВ «НКЕМЗ».

З цією метою 29.10.2019 ліквідатором неодноразово скликалися збори кредиторів боржника, однак у зв`язку з відсутністю кворуму через неявку представника кредитора ПАТ «СБЕРБАНК» збори не відбувались.

На зборах кредиторів, що відбулись 21.11.2019 (за відсутності ПАТ «СБЕРБАНК»), було прийнято рішення про переобрання складу комітету кредиторів, до якого увійшли: ПАТ «СБЕРБАНК» та ПАТ «ЗНВКІФ «Сателіт» (протокол зборів кредиторів № 2/19 від 21.11.2019).

В такому складі (ПАТ «СБЕРБАНК» та ПАТ «ЗНВКІФ «Сателіт») комітет кредиторів ТОВ «НКЕМЗ» діяв до 18.02.2020, коли Господарським судом Херсонської області було прийнято рішення про заміну кредитора ПАТ «Сбербанк» на правонаступника - ТОВ «Фінансгарант».

Починаючи з 18.02.2020 комітет кредиторів ТОВ «НКЕМЗ» діє у складі двох кредиторів - ПАТ «ЗНВКІФ «Сателіт» та ТОВ «Фінансгарант».

У зв`язку з необхідністю погодження комітетом кредиторів умов продажу залишків майнових активів ТОВ «НКЕМЗ», що не були продані на аукціоні 25.10.2019, ліквідатором було направлено на адресу членів комітету кредиторів повідомлення вих. № 02-01/923/1054/15-60 від 06.12.2019 про проведення засідання комітету кредиторів, призначене на 13.12.2019 року.

Засідання комітету кредиторів 13.12.2019 не відбулось. Причини неявки представників кредиторів ліквідатору не відомі.

У зв`язку з цим 21.01.2020 ліквідатором ТОВ «НКЕМЗ» було повторно направлено членам комітету кредиторів - ПАТ «СБЕРБАНК» (0134, м. Київ, вул. Володимирська, 46) та ПАТ «ЗНВКІФ «Сателіт» (04071, м. Київ, вул. Ярославська, буд. 39 Г) повідомлення про проведення засідання комітету кредиторів, в якому було запропоновано прийняти рішення щодо умов продажу майнових активів ТОВ «НКЕМЗ», в т.ч. стосовно права вимоги ТОВ «НКЕМЗ» до ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод».

29.01.2020 проведено засідання комітету кредиторів ТОВ «НКЕМЗ», що оформлено Протоколом № 1/20 від 29.01.2020, в якому приймав участь представник кредитора ПАТ «ЗНВКІФ «Сателіт» - Тесля І.В., що діяв на підставі довіреності від 10.09.2019 року. Представники ПАТ «Сбербанк» участі у засіданні комітету кредиторів не взяли, хоча, як зазначено вище, неодноразово повідомлялися ліквідатором про необхідність прийняття рішення стосовно умов продажу активів ТОВ «НКЕМЗ».

Відповідно до протоколу № 1/20 від 29.01.2020 комітету кредиторів ТОВ «НКЕМЗ» прийнято наступне рішення: «Ліквідатору здійснити продаж решти майна ТОВ «НКЕМЗ» на таких умовах: право вимоги дебіторської заборгованості ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» в розмірі 77.752.016,76 грн.: розмір гарантійних внесків становить 10% (десять) відсотків початкової вартості; порядок проведення першого аукціону: Лот № 3: початкова вартість 10000,00 грн.; аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості; крок аукціону 1%> від початкової вартості продажу; порядок проведення повторного аукціону: Лот № 3: знижена на 20% початкова ціна першого аукціону; аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості до 50% від початкової вартості повторного аукціону; крок аукціону - 1 %) від початкової вартості повторного аукціону; порядок проведення другого повторного аукціону: початкова вартість майна: Лот № 3: знижена на 25% початкова ціна повторного аукціону; аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості до 50% від початкової вартості другого повторного аукціону; крок аукціону - 1 % від початкової вартості другого повторного аукціону.»

Відповідно до прийнятого комітетом кредиторів рішення, право вимоги ТОВ «НКЕМЗ» до ТОВ «НЕМБЗ» було виставлено на продаж у системі продажів «Прозорро Продажі».

Рішення про заміну кредитора ПАТ «Сбербанк» на ТОВ «Фінансгарант» було прийнято Господарським судом Херсонської області 18.02.2020, тобто після засідання комітету кредиторів ТОВ «НКЕМЗ», яке відбулось 29.01.2020 року.

Ліквідатор вказує, що відповідно до положень ч. 6 ст. 48 КУзПБ, ТОВ «Фінансгарант», як кредитор, вимоги якого складають більше 25% від загальної кількості вимог, автоматично включено до складу комітету кредиторів з дати прийняття рішення судом про визнання його правонаступником, а саме з 18.02.2020 року.

Виходячи з викладеного, на думку ліквідатора, доводи Позивача про необхідність повідомлення ТОВ «Фінансгарант» про проведення засідання комітету кредиторів ТОВ «НКЕМЗ», що відбулось 29.01.2020, мають бути відхилені, оскільки на дату проведення засідання комітету кредиторів 29.01.2020 ТОВ «Фінансгарант» ще не набуло статусу учасника у справі про банкрутство № 923/1054/15.

Згідно з ч. 2 ст. 43 КУзПБ усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 10 ст. 48 КУзПБ обрання (переобрання) комітету кредиторів у зміненому чи новому складі не можуть бути самостійною підставою для зміни або перегляду попередньо прийнятих зборами або комітетом кредиторів рішень.

Виходячи із наведених правових норм, юридичний факт заміни кредитора - ПАТ «Сбербанк» на нового кредитора - ТОВ «Фінансгарант», що відбувся на підставі ухвали Господарського суду Херсонської області від 18.02.2020 по справі № 923/1054/15, не є підставою для заміни або перегляду рішення комітету кредиторів ТОВ «НКЕМЗ» від 29.01.2020 р. про умови продажу права вимоги ТОВ «НКЕМЗ» до ТОВ «НКЕМБЗ».

Додатково ліквідатор зазначає, що з моменту набуття ТОВ «Фінансгарант» статусу учасника справи № 923/1054/15, ліквідатором щомісячно надсилаються на адресу ТОВ «Фінансгарант» звіти про проведену роботу.

Зокрема, як вказує ліквідатор, у звітах ліквідатора за лютий 2020 та березень 2020, які було надіслано на адресу ТОВ «Фінансгарант» листами ліквідатора було наведено інформацію про реалізацію права вимоги ТОВ «НКЕМЗ» до ТОВ «НКЕМБЗ», проте жодних запитів (усних чи письмових) на адресу ліквідатора з приводу необхідності перегляду умов продажу майнових активів ТОВ «НКЕМЗ» від ТОВ «Фінансгарант» не надходило.

За таких умов, вважає ліквідатор, слід критично оцінити доводи Позивача про те, що йому не було відомо про запланований продаж права вимоги ТОВ «НКЕМЗ» до ТОВ «НКЕМБЗ» в системі продажів «Прозорро Продажі».

Щодо доводів Позивача про занижену вартість продажу права вимоги ТОВ «НКЕМЗ» до ТОВ «НКЕМБЗ», то ліквідатор зазначив наступне.

КУзПБ передбачає необхідність визначення початкової вартості майна на підставі експертної оцінки лише відносно майна державних підприємств (ч. 12 ст. 69 КУзПБ). Стосовно майна недержавних підприємств КУзПБ передбачає, що початкова вартість визначається ліквідатором за погодженням з комітетом кредиторів (ч. 1 ст. 63 КУзПБ).

Враховуючи, що ТОВ «НКЕМЗ» не належить до державних підприємств, проведення експертної оцінки вартості права вимоги дебіторської заборгованості до ТОВ «НКЕМБЗ» в даному випадку законом не вимагається.

Як вбачається з Протоколу засідання комітету кредиторів ТОВ «НКЕМЗ» № 1/20 від 29.01.2020 початкову ціну реалізації права вимоги дебіторської заборгованості до ТОВ «НКЕМБЗ» було визначено ліквідатором на підставі рішення комітету кредиторів, що узгоджується з вимогами ст. 63 КУзПБ.

При вирішенні питання про можливість стягнення дебіторської заборгованості з ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» ліквідатором було враховано, що стягнення дебіторської заборгованості в судовому порядку (позовному провадженні) неможливо з огляду на те, що стосовно ТОВ «НКЕМБЗ» Господарським судом Херсонської області порушено справу № 923/1151/15 про банкрутство, яка перебуває на стадії ліквідаційної процедури. У справі № 923/1151/15 про банкрутство ТОВ «НКЕМБЗ» переважна частина майна знаходиться в заставі інших кредиторів, розмір заборгованості інших кредиторів, включених до 1-4 черг реєстру є суттєвим порівняно з боргом перед ТОВ «НКЕМЗ», з урахуванням чого немає вірогідності того, що заборгованість перед ТОВ «НКЕМЗ» може бути погашена за рахунок продажу майна ТОВ «НКЕМБЗ». Крім того, у справі № 923/1151/15 про банкрутство ТОВ «НКЕМБЗ» продажів майна ще не здійснювалося, отже з метою мінімізації витрат ліквідаційної процедури у справі № 923/1054/15 не є розумним очікувати стягнення боргу за рахунок продажу майна у справі № 923/1151/15.

Вимоги ТОВ «НКЕМЗ» до ТОВ «НКЕМБЗ» визнано ухвалою Господарського суду Херсонської області від 06.12.2017 по справі № 923/1151/15, якою включено вимоги ТОВ «НКЕМЗ» до четвертої черги реєстру грошових вимог ТОВ «НКЕМБЗ» у справі про банкрутство № 923/1151/15. За таких обставин, доводи Позивача про те, що ліквідатором не проведено дій щодо заявлення до ТОВ «НКЕМБЗ» вимог щодо повернення заборгованості, не знаходять свого підтвердження.

Щодо ціни реалізації, яку було визначено за результатами проведення аукціону з продажу права вимоги ТОВ «НКЕМБЗ» слід зазначити, що кінцева ціна продажу в системі «Прозорро Продажі» формується виходячи з співвідношення попиту та цінових пропозицій учасників аукціону. Розмір початкової вартості, за якою актив виставляється на продаж в даному випадку не впливає на ціну реалізації, адже кожен бажаючий придбати певне майно має вільну можливість взяти участь в аукціоні та запропонувати власну ціну.

Виходячи зі змісту ст. 73 КУзПБ, підставою визнання недійсним правочину з продажу майна банкрута є встановлення обставин, які перешкоджали, або могли перешкодити продажу майна за найвищою ціною.

В даному випадку продаж права вимоги дебіторської заборгованості перед ТОВ «НКЕМБЗ» було забезпечено за початковою вартістю, визначеною повноважним комітетом кредиторів, на конкурентних засадах, що забезпечили вільний доступ всіх бажаючих взяти участь в аукціоні та запропонувати свою ціну.

За таких обставин, ліквідатор вважає, що позивачем не доведено обставин, які б перешкоджали, або могли перешкодити продажу майна ТОВ «НКЕМЗ» за найвищою ціною, а відтак у задоволенні вимог ТОВ «Фінансгарант» про визнання недійсним правочину з продажу права вимоги дебіторської заборгованості ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» слід відмовити.

В судовому засіданні ліквідатор Данілов А.І. підтримав заявлені заперечення, при цьому надав відповіді на питання учасників справи та суду.

Так, ліквідатор пояснив, що дійсно комітет кредиторів прийняв рішення від 21.11.2019 про здійснення експертної оцінки майна і майнових прав боржника для визначення ціни продажу активів. Однак, вважає, що це рішення комітету кредиторів не є для нього обов`язковим. КУзПБ, як він вважає, не передбачає обов`язку ліквідатора здійснювати експертну оцінку майна для недержавних підприємств-боржників. При здійсненні своїх повноважень ліквідатор є незалежним, самостійно оцінює майно, виходячи з принципів розумності та ефективності. Припускає, що спірний актив насправді вартує 0,00грн. Для експертної оцінки права вимоги ліквідатор мав би сплатити близько 15000,00грн., отже оцінювати актив, щоби продати його дешевше ніж витрати на оцінку, він вважав нерозумним, тому самостійно здійснив оцінку права вимоги, не вважає, що продаж права вимоги на суму 77.752.016,76 грн. за ціною 10100,00 грн. є продажем за заниженою ціною.

Також, ліквідатор визнав, що не повідомляв боржника ТОВ «НКЕМБЗ» про продаж права вимоги, як то передбачено ч. 1 ст. 76 КУзПБ, однак вважає, що це порушення є несуттєвим. Вважає, що повідомлення боржника про продаж права вимоги до нього не є обов`язковим, а здійснюється лише для того, аби боржник знав про те, що в майбутньому може відбутися заміна його кредитора з первісного на нового. Неповідомлення ТОВ «НКЕМБЗ» як боржника про продаж права вимоги до нього, як вважає ліквідатор, не перешкодило і не могло перешкодити продажу права вимоги за ціною, вищою ніж було продано фактично за 10100,00грн. відповідачеві-2 ОСОБА_1 Вважає, що це - розумна ціна.

На думку ліквідатора учасники справи про банкрутство та власники боржника обізнані з майновим станом банкрута, а тому вони не мають правового інтересу щодо придбання активу на аукціоні з продажу майна. Однак, висловив припущення, що позивач є заінтересованим у придбанні активу, оскільки переслідує мету збільшення своїх голосів у справі № 923/1151/15 про банкрутство ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод».

В судовому засіданні Ліквідатор також підтвердив, що ним було отримано копію заяви та документи, що підтверджували відчуження права вимоги від кредитора ПАТ «СБЕРБАНК» на користь ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» від 23.01.2020 року. Підтвердив, що станом день, коли було призначено засідання комітету кредиторів, 29.01.2020 року, йому було відомо, що право вимоги передано за цивільно-правовими договорами та за відповідними актами від 14.01.2020 року між ПАТ «СБЕРБАНК» та ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ», а також про направлення останнім заяви до господарського суду про процесуальне правонаступництво та заміну кредитора як сторони у справі про банкрутство. Однак, ліквідатор вважає, що на засіданні комітету кредиторів 29.01.2020 року мав бути присутнім саме ПАТ «СБЕРБАНК», оскільки ухвали суду про заміну сторони у справі не на цей час винесено не було.

Окрім того, Ліквідатор підтвердив, що доказів отримання кредитором ПАТ «СБЕРБАНК» повідомлення про скликання засідання комітету кредиторів він не має, та йому не відомо чи отримав банк таке повідомлення. Такий факт, на його думку, може бути з`ясований за відомостями Укрпошти про рух поштового відправлення.

Ліквідатор вказав, що у змісті повідомлень про скликання засідання комітету кредиторів не було вказано умов продажу активів на аукціоні, а було лише зазначено у порядку денному окремий пункт, що комітет кредиторів має вирішити питання про погодження умов продажу майна. В той же час, ліквідатор вважає, що ця обставина також не впливає на правовий результат. На думку ліквідатора, є достатнім те,що на засіданні комітету кредиторів 29.01.2020 комітетом кредиторів розглянуто усі умови продажу майна (права вимоги) і погоджено умови продажу, яких пізніше було дотримано при проведенні аукціону.

ІІІ. Позиція відповідача-2.

Відповідач ОСОБА_1 у своєму відзиві заперечує проти позовних вимог, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню, оскільки виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, на його думку, не відповідають дійсності, відсутні правові підстави позову із-за довільного та вибіркового тлумачення норм законодавства позивачем щодо продажу майна банкрута на підставі такого.

У своєму відзиві ОСОБА_1 повністю підтримує позицію ліквідатора, що прийняте рішення правопопередником обов`язкове для правонаступника, а тому не було необхідності погоджувати умови продажу з новим кредитором. Рішення комітету кредиторів було прийнято до заміни кредитора його правонаступником.

Також, відповідач зазначає, що доводи позивача є хибними про те, що ліквідатором банкрута не було проведено жодних дій щодо заявлення до ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» вимог щодо повернення банкруту суми зазначеної дебіторської заборгованості, як це передбачено ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, не проаналізовано можливості стягнення заборгованості з боржника, не було замовлено та здійснено експертної оцінки ринкової вартості зазначеного права вимоги, в результаті чого право вимоги на суму 77 752 016,76 грн. було продано за необґрунтовано заниженою ціною.

Так, КУзПБ передбачає необхідність визначення початкової вартості майна на підставі експертної оцінки лише відносно майна державних підприємств (ч. 12 ст. 69 КУзПБ). Стосовно майна недержавних підприємств КУзПБ передбачає, що початкова вартість визначається ліквідатором за погодженням з комітетом кредиторів (ч. 1 ст. 63 КУзПБ).

Враховуючи, що ТОВ «НКЕМЗ» не належить до державних підприємств, проведення експертної оцінки вартості права вимоги дебіторської заборгованості до ТОВ «НКЕМБЗ» в даному випадку законом не вимагається.

Як вбачається з Протоколу засідання комітету кредиторів ТОВ «НКЕМЗ» № 1/20 від 29.01.2020 початкову ціну реалізації права вимоги дебіторської заборгованості до ТОВ «НКЕМБЗ» було визначено ліквідатором на підставі рішення комітету кредиторів, що узгоджується з вимогами ст. 63 КУзПБ.

Уповноваження ж ліквідатора банкрута на пред`явлення до третіх осіб вимог щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості (ч.іст.61 Кодексу України з процедур банкрутства) означає надання йому права (а не установлення обов`язку) пред`являти вимоги. Крім того, вимога може бути виражена не лише у формі позову (заяви) до суду, як стверджує заявник. Як вбачається із відомостей офіційного веб-порталу» Судова влада України» вимоги ТОВ «НКЕМЗ» до ТОВ «НКЕМБЗ» визнано ухвалою Господарського суду Херсонської області від 06.12.2017 по справі № 923/1151/15, якою включено вимоги ТОВ «НКЕМЗ» до четвертої черги реєстру грошових вимог ТОВ «НКЕМБЗ» у справі про банкрутство № 923/1151/15. За таких обставин, доводи Позивача про те, що ліквідатором не проведено дій щодо заявлення до ТОВ «НКЕМБЗ» вимог щодо повернення заборгованості, не знаходять свого підтвердження.

Можливість, потребу, строки та інші умови використання своїх повноважень ліквідатор банкрута визначає самостійно виходячи із конкретних обставин правовідносин (наявності доказів, наявності активів у третьої особи, наявності коштів на сплату судового збору, співвідношення затрат і результату тощо) і вони не можуть визначатись судом чи кредиторами.

Відповідач зауважує, що чинним законодавством не передбачено необхідності виконання такого повноваження арбітражним керуючим виключно шляхом здійснення претензійно-позовної роботи, ліквідатор банкрута на свій розсуд обирає оптимальний спосіб повернення сум дебіторської заборгованості.

Таким чином, як стверджує відповідач-2, ліквідатором реалізовані повноваження, передбачені абз. 8 ч.1 ст. 61 КУзПБ щодо пред`явлення вимог до третіх осіб про повернення банкруту сум дебіторської заборгованості у відповідності до вимог закону з урахуванням мінімізації витрат банкрута на вчинення таких дій та у спосіб, який погоджений із комітетом кредиторів та обраний в інтересах кредиторів.

Також відповідач-2 зазначає, що оцінювати повноту, достатність чи недостатність вжиття ліквідатором банкрута заходів, суд має право лише у разі завершення установлених законом або судом строків чи подання ліквідатором банкрута звіту і ліквідаційного балансу (ч.4 ст.65 Кодексу України з процедур банкрутства). Думка кредитора з посиланням на зовнішні (відомі кредитору) обставини не є доказом того, що ці обставини є безспірними, і при поданні відповідного позову стануть підставою його задоволення та повернення активу у ліквідаційну масу.

На підставі викладеного відповідач-2 також просить суд відмовити ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» у задоволенні позову у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача-2 адвокат Риженко Д.О. повністю підтримав заперечення ОСОБА_1. на позов, а також заперечення, що надані ліквідатором Даніловим А.І., при цьому надав такі пояснення та твердження щодо позиції свого клієнта.

Представник відповідача-2 вказав, що гр. ОСОБА_1 як набувач права вимоги заборгованості ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» в розмірі 77 752 016,76грн. подав заяву до Господарського суду Херсонської області у справу № 923/1151/15 про заміну кредитора у справі ТОВ «НКЕМЗ» на нового кредитора ОСОБА_1 . Розгляд цієї заяви залежить від судового рішення, що буде прийнято за результатами розгляду цих позовних вимог.

Адвокат Риженко Д.О. вважає, що позивач не має права на позов, його права не порушені. Позивач намагається через позов отримати для себе права кредитора у справі № 923/1151/15 щоби впливати на рішення комітету кредиторів. Зазначив, що позивач міг прийняти участь в електронному аукціоні № UA-PS-2020-03-10-000065-1 та мав би можливість викупити належне банкруту право вимоги дебіторської заборгованості в сумі 77 752 016,76 грн., як висловився адвокат, «на дурняк». Вважає, що ціна продажу права вимоги відповідає дійсній ринковій вартості цього права, а позивач не довів, що початкова ціна продажу визначена ліквідатором не правильно. Окрім того, вважає, що його клієнт є добросовісним набувачем права вимоги, отже, вважає, що угоду не можна визнати недійсною, позов не підлягає задоволенню.

ІV. Мотивувальна частина рішення.

Розглянувши справу по суті спору судом встановлено таке.

4.1. Постановою Господарського суду Херсонської області від 12.06.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромеханічний завод" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Данілов А.І., який здійснює продаж майнових активів з метою задоволення вимог кредиторів у справі.

4.2. Відповідно до протоколу № 1/20 від 29.01.2020 комітетом кредиторів ТОВ «НКЕМЗ» прийнято наступне рішення: «Ліквідатору здійснити продаж решти майна ТОВ «НКЕМЗ» на таких умовах: право вимоги дебіторської заборгованості ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод» в розмірі 77.752.016,76 грн.: розмір гарантійних внесків становить 10% (десять) відсотків початкової вартості; порядок проведення першого аукціону: Лот № 3: початкова вартість 10000,00 грн.; аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості; крок аукціону 1% від початкової вартості продажу; порядок проведення повторного аукціону: Лот № 3: знижена на 20% початкова ціна першого аукціону; аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості до 50% від початкової вартості повторного аукціону; крок аукціону - 1 % від початкової вартості повторного аукціону; порядок проведення другого повторного аукціону: початкова вартість майна: Лот № 3: знижена на 25% початкова ціна повторного аукціону; аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості до 50% від початкової вартості другого повторного аукціону; крок аукціону - 1 % від початкової вартості другого повторного аукціону.»

4.3. Відповідно до прийнятого комітетом кредиторів рішення, право вимоги ТОВ «НКЕМЗ» до ТОВ «НЕМБЗ» було виставлено на продаж у системі продажів «Прозорро Продажі».

4.4. Відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-PS-2020-03-10-000065-1 (а.с. 11, 68-69), виставлене належне банкруту право вимоги дебіторської заборгованості в сумі 77 752 016,76 грн. за стартовою ціною 10 000,00 грн.

4.5. Це право вимоги було продано єдиному учаснику аукціону - ОСОБА_1 , за 10 100,00 грн., що підтверджується протоколом електронного аукціону № UA-PS-2020-03-10-000065-1 (а.с. 11).

4.6. Передавання права власності від продавця до покупця оформлено у вигляді акту від 07.04.2020 року (а.с. 12, 73).

4.7. Між продавцем ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» в особі ліквідатора Данілова А.І. та покупцем ОСОБА_1 за результатами електронного аукціону № UA-PS-2020-03-10-000065-1 укладено договір № UA-PS-2020-03-10-000065-1 купівлі-продажу майна банкрута на аукціоні від 08 квітня 2020 року. Предметом договору є Лот №3, що складається з права вимоги продавця дебіторської заборгованості в розмірі 77 752 016,76 грн. до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський електромашинобудівний завод» (а.с. 72).

Ціна реалізації лота відповідно до протоколу, Акту та Договору - 10100,00грн.

4.8. Предметом спору і предметом доказування у цій справі є законність договору відчуження (продажу) ліквідатором майна банкрута в ліквідаційній процедурі та дотримання ліквідатором як продавцем порядку підготовки та проведення аукціону, а також наявність перешкод у продажу майна за найвищою ціною.

Питання регулювання порядку підготовки та проведення аукціону визначені Кодексом України з процедур банкрутства, що є чинним з 21.10.2019 року, яким унормовано права і обов`язки сторін і ліквідатора, та встановлений наступний правовий режим продажу майна банкрута.

Частина перша статті 61 - ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частина перша статті 63 - після проведення інвентаризації та отримання згоди на продаж майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута на аукціоні. Початковою вартістю продажу майна банкрута є його вартість, визначена ліквідатором.

Частина перша статті 68 - продаж майна боржника на аукціоні відбувається в електронній торговій системі.

Частина друга статті 68 - авторизованим електронним майданчиком є апаратно-програмний комплекс, авторизований у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частина четверта статті 68 - замовником аукціону є арбітражний керуючий, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частина п`ята статті 68 - замовнику та операторам авторизованих електронних майданчиків забороняється встановлювати вимоги, вчиняти дії чи виявляти бездіяльність, що будь-яким чином порушують рівність учасників аукціону або допускають їх дискримінацію.

Частина перша статті 69 - електронна торгова система - це дворівнева інформаційно-телекомунікаційна система, що складається з центральної бази даних та авторизованих електронних майданчиків.

Частина третя статті 69 - електронна торгова система повинна забезпечувати, зокрема, створення, зберігання та оприлюднення всієї інформації про аукціон; здійснення ідентифікації учасників аукціону, за умови відсутності доступу до таких даних будь-яких осіб до завершення аукціону; точне визначення часу і дати внесення учасником аукціону пропозицій щодо ціни; захист інформації, отриманої від замовника та учасників аукціону; безперебійну роботу з проведення аукціону; забезпечення безперервності проведення аукціону.

Стаття 73 - правочин щодо продажу майна, вчинений на аукціоні, проведеному з порушенням встановленого порядку його підготовки або проведення, що перешкодило або могло перешкодити продажу майна за найвищою ціною, може бути визнаний недійсним господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою боржника, арбітражного керуючого, кредитора або особи, інтереси якої були при цьому порушені.

Частини перша, друга статті 75 - арбітражний керуючий визначає умови продажу за погодженням з комітетом кредиторів та забезпеченим кредитором (щодо майна, яке є предметом забезпечення). До обов`язкових умов продажу належать: склад майна (лот); початкова ціна; крок аукціону.

Частина шоста статті 75 - комітет кредиторів, забезпечений кредитор можуть прийняти рішення про: надання згоди на продаж майна на запропонованих умовах; надання згоди на продаж майна, змінивши умови продажу; відмову в наданні згоди на продаж майна з обґрунтуванням причин.

Частина четверта, п`ята та сьома статті 75 встановлюють обов`язковий алгоритм поведінки (дій) ліквідатора при вирішенні питання продажу активів банкрута - Арбітражний керуючий зобов`язаний направити умови продажу членам комітету кредиторів та протягом 20 днів з дня, коли вони одержали чи мали одержати умови продажу, скликати комітет кредиторів. Якщо майно є предметом забезпечення, арбітражний керуючий зобов`язаний направити умови продажу забезпеченому кредитору.

Якщо до складу майна може входити майно, яке не є предметом забезпечення, і майно, яке є предметом забезпечення, умови продажу розглядаються і комітетом кредиторів, і забезпеченими кредиторами. При цьому в початковій ціні окремо виділяється початкова ціна обох зазначених видів майна. Кошти, отримані від продажу такого лота, розподіляються між забезпеченими кредиторами та іншими кредиторами пропорційно до початкової ціни майна, що є предметом забезпечення, та іншого майна.

У разі якщо комітет кредиторів або забезпечений кредитор прийняв рішення про відмову в наданні згоди на продаж майна або не прийняв жодного рішення на засіданні комітету кредиторів чи протягом 20 днів з дня, коли забезпечений кредитор одержав чи мав одержати умови продажу, або якщо арбітражний керуючий не згоден з прийнятим комітетом кредиторів або забезпеченим кредитором рішенням, арбітражний керуючий зобов`язаний звернутися до суду. У такому разі умови аукціону визначаються судом.

Отже, навіть уразі, коли комітет кредиторів відмовив в наданні згоди на продаж майна або не прийняв жодного рішення у визначений законом строк з дня одержання умов продажу тощо, - ліквідатор не може діяти самостійно, а зобов`язаний звернутися до суду, який визначає умови аукціону. При цьому, арбітражний керуючий має обґрунтувати в суді мотиви своєї незгоди з рішенням комітету кредиторів, якщо комітет кредиторів запропонував ліквідаторові інші умови продажу майна, з якими ліквідатор не згоден.

4.9. Позивач підтверджує порушення ліквідатором як продавцем майна банкрута порядку підготовки та проведення аукціону, а також наявність перешкод у продажу майна за найвищою ціною такими доказами.

27.12.2019 року між ПАТ «СБЕРБАНК» та ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» укладено Договір № 486/БД06-2/19, згідно з яким ПАТ «СБЕРБАНК» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» всі належні, йому права вимоги в повному обсязі.

14.01.2020 року між ПАТ «СБЕРБАНК» та ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» підписаний Акт приймання-передачі Права вимоги до Договору № 486/БД06-2/19 від 27.12.2019 року, а також укладено Договір про відступлення права вимоги за Договорами поруки, відповідно до якого ПАТ «СБЕРБАНК» відступило на користь ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» право вимоги, зокрема, за Договором поруки, укладеним 22.08.2013 з поручителем ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод», з усіма змінами та доповненнями до нього.

23.01.2020 ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» подано до господарського суду заяву про заміну кредитора ПАТ «СБЕРБАНК» на його правонаступника.

23.01.2020 ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» надіслав на адресу ліквідатора Данілова А.І. копію заяви, що надіслана до суду, про заміну кредитора ПАТ «СБЕРБАНК» на його правонаступника, повідомивши таким чином боржника-банкрута про заміну кредитора і про набуття з 14.01.2020 права вимоги до банкрута ТОВ «Новокаховський електромашинобудівний завод».

Ухвалою господарського суду від 29.01.2020 року заяву нового кредитора ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» про заміну сторони на процесуального правонаступника у справі про банкрутство призначено до розгляду в судовому засіданні.

4.10. Наведені у пункті 4.9. цієї ухвали обставини вказують на те, що станом на час проведення засідання комітету кредиторів 29.01.2020 ліквідатору Данілову А.І. було відомо, що кредитор за грошовими зобов`язаннями боржника-банкрута змінився з ПАТ «СБЕРБАНК» на ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ». Цим підтверджується твердження позивача, що ліквідатор, будучи поінформованим про те, що ПАТ «СБЕРБАНК» передав своє матеріальне право вимоги іншій особі - ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ», яка набула матеріальне право вимоги, є правонаступником цивільних прав і вживає заходів для отримання процесуальних прав у справі про банкрутство № 923/1054/15, не звернув на це уваги, не повідомив набувача права вимоги про скликання засідання комітету кредиторів на 29.01.2020 та провів засідання комітету кредиторів як без участі представника ПАТ «СБЕРБАНК» так і без участі представників ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ».

18.02.2020 ухвалою Господарського суду Херсонської області від кредитор ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» набув також процесуального статусу сторони у справі про банкрутство № 923/1054/15 замість первісного кредитора у цій справі ПАТ "СБЕРБАНК" на підставі договорів, укладених 27.12.2019 та 14.01.2020 року між ПАТ «СБЕРБАНК» та ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» про відступлення права грошової вимоги.

Отже, суд погоджується з твердженням позивача, що ліквідатором скликано та проведено засідання комітету кредиторів 29.01.2020 року підчас процедури заміни кредитора та переоформлення (передачі-набуття) процесуальних прав, що призвело до порушення цивільних прав та легітимних інтересів нового кредитора, право вимоги у якого до боржника виникло 14.01.2020 року, а питання про процесуальне правонаступництво знаходилося на вирішенні в Господарському суді Херсонської області. Доля права вимоги як майнового активу, що включений до ліквідаційної маси, таким чином, була вирішена ліквідатором без відома та без участі члена комітету кредиторів.

Порядок скликання засідання комітету кредиторів ліквідатором порушено, отже, рішення комітету кредиторів від 29.01.2020 не можна вважати законним.

За таких обставин ліквідатор не мав права продавати спірний майновий актив.

4.11. Суд, визначаючи порушення права позивача як кредитора, виходить з положень загальних норм цивільного законодавства, частиною якого є законодавство про банкрутство.

Відповідно до норми-дефініції статті 1 КУзПБ кредитор - юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника (забезпечені кредитори, конкурсні кредитори, поточні кредитори).

Відповідно до приписів норм ЦК України слід взяти до уваги таке.

Згідно ст. 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

У відповідності до приписів статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Особа, згідно статті 12 ЦК України здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Особа може за відплатним або безвідплатним договором передати своє майнове право іншій особі, крім випадків, встановлених законом.

Якщо законом встановлені правові наслідки недобросовісного або нерозумного здійснення особою свого права, вважається, що поведінка особи є добросовісною та розумною, якщо інше не встановлено судом.

Межі здійснення цивільних прав визначені статтею 13 ЦК України. Так, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

У разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п`ятою цієї статті, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

За приписами статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Арбітражний керуючий, згідно приписів ч. 3 ст. 12 КУзПБ під час реалізації своїх прав та обов`язків зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Суд зазначає, що права та обов`язки ліквідатора щодо визначення умов продажу майна за погодженням з комітетом кредиторів надані йому з метою забезпечення відкритості процесу та максимальної обізнаності учасників справи, а не лише членів комітету кредиторів, про операції з майном банкрута. доведення до відома кредиторів питань продажу майнових активів банкрута. Оскільки і теоретично і відповідно до змісту закону - КУзПБ, право власності на майнові активи, що включені до ліквідаційної маси, у тому числі й право вимоги боржника, є власністю кредиторів, законодавець відніс до обов`язкових умов продажу, що мають бути погоджені з комітетом кредиторів, як власником, такі умови як:

- склад майна (лот);

- початкова ціна;

- крок аукціону.

Згідно приписів ч. 6 ст. 75 КУзПБ комітету кредиторів надано правомочності прийняти такі рішення як:

- надати згоду на продаж майна на запропонованих умовах;

- надати згоду на продаж майна, змінивши умови продажу;

- відмовити у наданні згоди на продаж майна з обґрунтуванням причин.

Отже, з наведених норм закону (КУзПБ) прямо випливає заборона ліквідаторові приймати самостійні рішення щодо умов продажу майнових активів. Такі рішення в імперативному порядку мають бути передані на вирішення комітету кредиторів.

В свою чергу, нормами пункту 5 ч. 8 ст. 48 КУзПБ передбачено, що до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про надання згоди на продаж майна боржника та погодження умов продажу майна боржника у процедурі ліквідації банкрута.

У роботі комітету мають право брати участь з правом дорадчого голосу арбітражний керуючий, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, забезпечений кредитор, у разі необхідності представник органу, уповноваженого управляти державним майном, і представник органу місцевого самоврядування.

Засідання комітету кредиторів скликається та проводиться за правилами, визначеними для зборів кредиторів.

4.12. Як встановлено судом, ліквідатором надіслано повідомлення про засідання комітету кредиторів двом членам комітету кредиторів ПАТ «СБЕРБАНК» та ПАТ «ЗНВКІФ «Сателіт». Іншим учасникам справи, які мають право участі у засіданні комітету кредиторів, ліквідатором не повідомлялося про день, місце і час засідання комітету кредиторів.

4.13. Окрім того, як встановлено судом, ліквідатор у повідомленні від 06.12.2019 (а.с. 60) зазначив про скликання засідання комітету кредиторів без наведення у повідомленні порядку денного та без умов продажу майна банкрута.

В свою чергу, у повідомленні від 21.01.2020 (а.с. 62) зазначено про скликання засідання комітету кредиторів на 29.01.2020 та про необхідність прийняття рішення щодо погодження умов продажу залишків майнових активів, вказано, що з документами, якими визначено характеристики майна можна ознайомитися за посиланням https://drive.google.com/open?id=1GmF7SW13ks7Auep4FuBOaDfp0v1Uq7Dr, яке наведено у повідомленні. В той же час, серед активів, умови продажу яких підлягають затвердженню, наведено дебіторська заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський електромашинобудівний завод», первісна вартість якої зазначена 77.235.590,48грн. У цьому повідомленні вказано також первісну вартість інших активів для погодження з комітетом кредиторів:

- Дебіторська заборгованість ПАТ «Завод крупних електричних машин» 516.426,28грн.;

- Транспорт автомобіль легковий марки SKODA - 74106,00грн;

- Транспорт автомобіль легковий марки SKODA - 74106,00грн.;

- Об`єкт інтелектуальної власності право на торгівельну марку - не визначено.

Як вбачається з протоколу №1/20 засідання комітету кредиторів без дати, підписаного представником ПАТ «ЗНВКІФ «Сателіт» Тесля І.В. 29.01.2020 року (а.с. 64-66), комітет кредиторів визначив умови продажу майна, зокрема:

Лот № 1 - Автомобіль SKODA JCTAVIA TOUR, д.н.з НОМЕР_2 - початкова вартість 74106,00грн;

Лот № 2 - Автомобіль SKODA JCTAVIA TOUR, д.н.з НОМЕР_2 - початкова вартість 74106,00грн;

Лот №3 - право вимоги дебіторської заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський електромашинобудівний завод» в розмірі 77.235.590,48грн., початкова вартість 10000,00грн.

Лот №4 - право вимоги дебіторської заборгованості ПАТ «Завод крупних електричних машин» в розмірі 516.426,28грн., початкова вартість 10000,00грн.

Отже, відповідно до повідомлення від 21.01.2020 ліквідатором членам комітету кредиторів наведено первісну вартість активу, але не вказано початкової вартості запропонованого до продажу права вимоги 77.235.590,48грн.

У протоколі №1/20 засідання комітету кредиторів, підписаному представником ПАТ «ЗНВКІФ «Сателіт» 29.01.2020 року встановлено початкову вартість - 10000,00грн. без обґрунтування такої початкової вартості продажу майна банкрута та методики її визначення ліквідатором.

Така сама невідповідність вбачається при визначенні умов продажу Лоту №4 - право вимоги дебіторської заборгованості ПАТ «Завод крупних електричних машин», що має первісну вартість у розмірі 516.426,28грн., а початкова вартість, що погоджена комітетом кредиторів, становить 10000,00грн.

При цьому початкова вартість інших активів (автомобілів) у протоколі від 29.01.2020 відповідає первісній вартості, що зазначена ліквідатором у повідомленні від 21.01.2020 року.

В судовому засіданні ліквідатор зазначив, що 29.01.2020 на засіданні комітету кредиторів умови продажу були доведені члену комітету кредиторів представнику ПАТ «ЗНВКІФ «Сателіт», який їх прийняв і надав згоду на продаж права вимоги (дебіторської заборгованості) за початковою вартістю 10000,00грн.

Отже, суд приходить до висновку, що ліквідатором не доведено до відома кредиторів початкової вартості продажу майна до дня проведення засідання комітету кредиторів 29.01.2020 року, початкова вартість активів для їх продажу була визначена безпосередньо підчас засідання комітету кредиторів, що є порушенням приписів статті 75 КУзПБ.

4.14. Судом встановлено, що ліквідатор не дотримався приписів частини 4 ст. 75 КУзПБ щодо скликання засідання комітету кредиторів для погодження умов продажу майна протягом 20 днів з дня, коли вони одержали чи мали одержати умови продажу.

Так, суд зазначає, що відповідно до доказів надсилання повідомлення про виклик на засідання комітету кредиторів на 29.01.2020 надіслано на адресу ПАТ «СБЕРБАНК» 21.01.2020 року о 15:05 годині. (а.с. 63).

При цьому, ліквідатор в судовому засіданні повідомив, що йому не відомо чи отримано членом комітету кредиторів ПАТ «СБЕРБАНК» повідомлення про скликання засідання комітету кредиторів на 29.01.2020 року.

Суд зазначає, що отримавши до дня засідання комітету кредиторів, що скликалося на 29.01.2020 року, відомостей про заміну кредитора ПАТ «СБЕРБАНК» в цивільно-правовому зобов`язанні, ліквідатор як освічена і розумна людина та керівник боржника, мав би утриматися від прийняття рішення про погодження умов продажу активів, забезпечивши у подальшому участь у засіданні комітету кредиторів нового кредитора ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» після отримання ним, на додаток до матеріального права вимоги, процесуальних прав як сторони у справі про банкрутство.

Таке відкладення засідання комітету кредиторів з 29.01.2020 було би розумним і з точки зору допущеної ліквідатором помилки щодо неповідомлення членам комітету кредиторів про умови продажу майна на аукціоні, для її виправлення в подальшому.

Суд зазначає, що відповідно до приписів частини 4 ст. 75 КУзПБ встановлено правову презумпцію, що ліквідатор може скликати засідання комітету кредиторів для вирішення питання про умови продажу майна банкрута лише після того, коли членами комітету кредиторів отримано пропозицію ліквідатора про умови продажу. Обізнаність членів комітету кредиторів про запропоновані умови продажу майна банкрута дає можливість членам комітету кредиторів протягом наступних днів до дня засідання підготуватися до розгляду та вирішення цього питання, а також визначитися чи надавати дозвіл на продаж, чи змінити умови продажу, чи відмовити у наданні дозволу на продаж майна. Саме для забезпечення обізнаності кредиторів законодавцем встановлено умову, що таке засідання комітету кредиторів може бути скликане протягом 20 днів з дня, коли кредитором одержано чи мало бути одержано умови продажу.

Отже, ліквідатором призначено засідання комітету кредиторів без наявності у нього відомостей, що кредитори-члени комітету одержали чи мали одержати умови продажу майна. Наведені вище строки повідомлення та скликання засідання комітету кредиторів ліквідатором не забезпечують виконання приписів норми права ч. 4 ст. 75 КУзПБ, порушують права членів комітету кредиторів та інших осіб, що мають право участі в засіданні комітету кредиторів з правом дорадчого голосу.

Таким чином, ліквідатором порушено права кредиторів членів комітету кредиторів.

Суд також зазначає, що відповідно до наданих ліквідатором до справи поточних звітів, які за твердженням ліквідатора, надсилалися новому кредитору ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» 02.03.2020 (а.с. 76) та 02.04.2020 (а.с. 74) вбачається, що новому кредитору не було повідомлено ліквідатором про рішення комітету кредиторів, що відбулося 29.01.2020 без його участі або участі участі його правового попередника. Лише вказано про те, що ліквідаторомочікується оплата від реалізації активу.

Суд враховує ці відомості як доказ того, що кредитор ТОВ «ФІНАНСГАРАНТ» як член комітету кредиторів не був поставлений до відома ліквідатором про продаж активів банкрута та про умови продажу, що підтверджує порушення прав кредитора, на захист який він звернувся з цим позовом.

4.15. Судом встановлено, що ліквідатором порушено приписи ч. 1, 8 ст. 76 КУзПБ стосовно порядку оголошення та повідомлення про проведення аукціону.

Так, ліквідатором не повідомлено боржника про продаж на аукціоні права вимоги, а також не оприлюднено копії всіх документів, необхідних для визначення змісту права.

Суд зазначає, що законодавець передбачив у законі спеціальну норму, яка присвячена безпосередньо питанню продажу права вимоги.

Метою цієї норми права щодо надання інформації про продаж права вимоги боржнику є повідомлення широкого кола потенційних покупців, які можуть виявити інтерес до покупки права вимоги. Зокрема, це стосується учасників, засновників, акціонерів та керівників підприємств-боржників та банкрутів. Викуп права вимоги може бути застосовано такими особами як механізм зменшення грошового зобов`язання перед кредиторами з метою відновлення платоспроможності боржника. З іншого боку, оприлюднення інформації учасникам справи, а не лише членам комітету кредиторів, також підвищує ймовірність збільшення числа покупців активу права вимоги, що продається.

Отже, суд погоджується з твердженням позивача, що ліквідатором порушено встановлений законом порядок підготовки та проведення аукціону, що на переконання суду, перешкодило продажу майна за найвищою ціною.

При цьому, суд зазначає, що це не гіпотетичне припущення про те, що могло перешкодити продажу майна за найвищою ціною, а вимога закону, якої не дотримався ліквідатор.

4.16. Судом встановлено, що ліквідатором не здійснено оцінку права вимоги, що продавалося на аукціоні, чим було порушено рішення зборів кредиторів від 21.11.2019 року, а також вимоги КУзПБ до оцінки ліквідатором майна банкрута.

Так, рішенням зборів кредиторів від 21.11.2019 року (а.с. 53-59) за результатами розгляду четвертого питання порядку денного (а.с. 57) прийнято таке рішення: ліквідатору здійснити продаж решти майна ТОВ «НКЕМЗ», зокрема права вимоги дебіторської заборгованості в сумі 77.752.016,76 грн., за стартовою ціною, яка відповідатиме ринковій вартості, що буде визначена на підставі звіту експерта-оцінювача.

В той же час, ліквідатором не дотримано вказаного припису зборів кредиторів, експертної оцінки вартості права вимоги не проведено. Також, не надано доказів проведення самостійної оцінки ринкової вартості вказаного активу.

Порядок і умови визначення вартості продажу майна банкрута регулюються такими нормами КУзПБ.

Частина перша статті 61 - ліквідатор проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; формує ліквідаційну масу; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частини перша, друга статті 75 - арбітражний керуючий визначає умови продажу за погодженням з комітетом кредиторів.

Згідно ч.8 ст. 76 КУЗПБ - якщо продажу підлягає майнове право, право вимоги, в оголошенні оприлюднюються копії всіх документів, необхідних для визначення змісту права.

Законодавець не визначає обов`язком ліквідатора здійснювати експертну оцінку усіх активів боржника, отже ліквідатор вправі самостійно визначити початкову вартість майна. Але виставити на аукціон майно, початкова вартість якого визначена на власний розсуд, ліквідатор не має права.

Отже, КУзПБ не встановлює для ліквідатора права на дискрецію як право діяти на свій особистий розсуд. Початкова вартість має бути обов`язково доведена до комітету кредиторів, до інших учасників справи, що мають право участі в засіданнях комітету кредиторів згідно ст. 48 КУзПБ, а також до боржника, право вимоги якого продається.

Суд погоджується з твердженням позивача, що ліквідатором визначено вартість продажу права вимоги на власний розсуд, що є порушенням вимог закону. Ця обставина також є порушенням встановленого порядку підготовки або проведення аукціону, що перешкодило або могло перешкодити продажу майна за найвищою ціною.

В той же час, на переконання суду, ліквідатор, подаючи відповідні пропозиції вартості майна для продажу на аукціоні повинен подати на розгляд комітету кредиторів обґрунтування свого висновку про обрання конкретної початкової вартості, зокрема: певного складу майна (лоту); розрахунок ціни продажу лоту; крок аукціону. Ці показники мають юридичне значення та повинні в сукупності визначити зміст права, що продається і розкривати критерії визначення ціни продажу.

Таким чином, при укладанні договору купівлі-продажу майнових активів боржника ліквідатор не виражає свою особисту волю, а має ґрунтувати свої дії та визначати умови договору виходити з волевиявлення окремих членів комітету кредиторів та керуватися рішенням комітету кредиторів, що прийняте у відповідності до вимог КУзПБ.

Волевиявлення ліквідатора на відчуження майна банкрута не відповідає внутрішній волі комітету кредиторів, яка у цих правовідносинах є вирішельною, але відсутня як обов`язкова умова дійсності правочину.

Ліквідатором при продажу спірного активу права вимоги ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» не дотримано вимог закону (КУзПБ) та вимог цивільного законодавства України. Оже, суд констатує, що майно вибуло з володіння ТОВ «Новокаховський електромеханічний завод» в особі ліквідатора Данілова А.І., який виконує обов`язки з володіння і продажу майна, не з волі кредиторів та комітету кредиторів як органу представництва кредиторів, які є власниками активів боржника і вирішують питання продажу та його умов.

Відповідно до приписів статті 388 ЦК України (право власника на витребування майна від добросовісного набувача) встановлено імперативне правило, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо, зокрема, майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

4.17. Суд зазначає, що відповідно до приписів статті 73 КУзПБ правочин щодо продажу майна, вчинений на аукціоні, проведеному з порушенням встановленого порядку його підготовки або проведення, що перешкодило або могло перешкодити продажу майна за найвищою ціною, може бути визнаний недійсним господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою боржника, арбітражного керуючого, кредитора або особи, інтереси якої були при цьому порушені.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 203 ЦК України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи і поясненнями представників сторін, ліквідатором порушено умови і порядок визначення початкової вартості майна для його продажу, порушено порядок скликання засідання комітету кредиторів, що призвело до прийняття рішення з порушенням закону, та перешкодило продажу майна за найвищою ціною.

4.18. Відповідно до приписів статті 42 КУзПБ, яка є загальною при регулюванні питань визнання недійсними правочинів боржника, встановлено таке.

Правочини, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, якщо вони завдали збитків боржнику або кредиторам, з підстав, зокрема, коли боржник здійснив відчуження майна за цінами, відповідно нижчими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

У разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов`язаний повернути до складу ліквідаційної маси майно, яке він отримав від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину.

За результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або кредитора про визнання недійсним правочину боржника господарський суд постановляє ухвалу.

У цій справі про банкрутво №923/1054/15, у межах якої розглядається спір, боржника визнано банкрутом, а його майна не достатньо для задоволення вимог кредиторів.

Відчуження ліквідатором майна банкрута без визначення ринкової вартості майна, продаж якого вчинений на аукціоні, проведеному з порушенням встановленого порядку його підготовки або проведення, перешкодило (або могло перешкодити продажу майна за найвищою ціною), що є достатньою підставою для визнання недійсним такого правочину. Відповідно до статті 73 КУзПБ кредитор не зобов`язаний доводити наявність збітків від такої угоди. Достанім є обгрунтоване твердження про наявність таких порушень, які об`єктивно могли перешкодити продажу майна за найвищою ціною.

4.19. Суд відхиляє заперечення відповідачів щодо відсутності порушень порядку організації і проведення аукціону з продажу майна банкрута, оскільки наведені відповідачами заперечення спростовані при дослідженні обставин справи судом, а також порушення законодавства підтверджені представником відповідача-1 ліквідатором Даніловим А.І.

Визнаючи недійсним правочин з продажу майна, суд приходить до висновку, що дії ліквідатора з організації і продажу майна боржника, зокрема права вимоги є необґрунтованими, незаконними та нерозумними, а ціна продажу спірного права вимоги є надмірно низькою, що узгоджується з визначенням її загальної характеристики, наведеної адвокатом Риженком Д.О. при обговоренні та з`ясуванні обставин справи, як проданого «на дурняк». Синонімов наведеного є "за даром", "безоплатно". Що означає "отримати що-небудь незаслужено, без докладання зусиль чи витрат, або через чию-небудь безглуздість, недбалість, нерозумність". Наведений вислів характеризує з точки зору покупця та кредитора-позивача незаконність та нерозумність визначення ліквідатором початкової вартості у 10 000,00грн. для продажу активу, первісна вартість якого становить 77.752.016,76 грн.

Щодо аргумента представника відповідача, що покупець за спірним договором є добросовісним, суд зазначає, що цей аргумент на тлі встановлених судом обставин виглядає ілюзорно, оскільки за такої обставини, коли відповідачем-2 придбавається актив банкрута, первісною вартістю 77.752.016,76 грн. за ціною у 10000,00грн., яка є явно невідповідною при співвідношенні вартість-ціна, як освічена і розумна людина мав би перевірити законність такого відчуження майна ліквідатором. Однак, суд зазначає, що в цій справі при встановлених судом обставин питання добросовісності громадянина ОСОБА_1. при набутті права власності на майно банкрута не має юридичного значення.

У викладі підстав для прийняття цього судового рішення та своїх висновків суд надав відповідь на інші аргументи сторін та доречні доводи, що могли вплинути на вирішення спору. Обов`язок судді наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту.

4.20. Наведені у мотивувальній частині цього судового рішення фактичні обставини та їх оцінка судом підтверджують наявність передбачених статтею 73 КУзПБ підстав для визнання недійсним правочину між відповідачами, щодо продажу майна на спірному аукціоні через порушення встановленого порядку його підготовки та проведення, що перешкодило продажу майна за найвищою ціною.

За результатами розгляду суд постановляє ухвалу.

V. Розподіл судових витрат.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 4204, 00 грн. відповідно до квитанцій № 48815901 від 13.04.2020 та № 49039948 від 29.04.2020, який на підставі ст. 129 ГПК України стягується з відповідачів.

Керуючись статтями 60, 42, 48, 61,63, 73 КУзПБ, статтями 129, 234, 235 ГПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСГАРАНТ", , вул. О. Гончара, 52, м. Київ, 01054, про визнання недійсним правочину щодо продажу права вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним Договір № UA-PS-2020-03-10-000065-1 купівлі-продажу майна банкрута на аукціоні від 08 квітня 2020 року, що укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Новокаховський електромеханічний завод" (НКЕМЗ) та громадянином ОСОБА_1 з продажу Лоту №3, що складається з права вимоги дебіторської заборгованості в розмірі 77.752.016,76 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокаховський електромашинобудівний завод» (НКЕМБЗ), укладений за результатами електронного аукціону № UA-PS-2020-03-10-000065-1 у справі про банкрутство № 923/1054/15.

3. Роз`яснити сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 235, ст. 255 ГПК України ухвала набрала законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена . Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення її повного тексту.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст ухвали складено та підписано 17.08.2020

Суддя П.Д. Пригуза