ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2020м. ДніпроСправа № 904/2353/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Симбірьової К.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1", Львівська область, с. Ставчани

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 51 500,00 грн.

Представники:

від позивача Кохан А.В. свідоцтво №00763 від 30.10.2017;

від відповідача не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тріо" про стягнення 51 500,00 грн. основного боргу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договорів на перевезення вантажів в частині оплати наданих послуг.

Ухвалою від 07.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання на 09.06.2020.

29.05.2020 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1" надійшло клопотання, в якому позивач просить постановити ухвалу щодо його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 04.06.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання.

05.06.2020 відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи та просив поновити строк для подання зустрічної позовної заяви, відзиву та/або заперечення.

Ухвалою від 09.06.2020 відкладено підготовче засідання на 02.07.2020.

23.06.2020 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1" надійшло клопотання, в якому позивач просить постановити ухвалу щодо його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 30.06.2020 суд відмовив у задоволенні клопотання.

30.06.2020 відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву.

30.06.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у розділі 3 правил перевезення вантажів автомобільним транспортом визначено правила укладення договорів перевезення, які підтверджують необхідність укладення договору перевезення в обов`язковій письмовій формі, встановленій Цивільним та Господарським кодексами України. Відповідач зазначає, що жодних письмових договорів, перелік яких міститься у позовній заяві позивача, він з останнім не укладав. Крім того, однією з істотних умов будь-якого договору, в тому числі і договору перевезення, є ціна, щодо якої між сторонами не було досягнуто згоди. З огляду на викладене, відповідач не визнає позовні вимоги позивача в повному обсязі з огляду на наступне.

Ухвалою від 30.06.2020 повернуто зустрічну позовну заяву.

30.06.2020 позивач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

01.07.2020 відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 02.07.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 05.08.2020 включно та відкладено підготовче засідання на 27.07.2020.

30.06.2020 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Сервіс-1" надійшло клопотання, в якому позивач просить постановити ухвалу щодо його участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 03.07.2020 задоволено клопотання позивача про проведення судового засідання у режимі відеоконференції

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 19.08.2020.

У судове засідання на 19.08.2020 з`явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання 19.08.2020 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином 03.08.2019, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду).

17.08.2019 відповідач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи до моменту закінчення карантину.

17.07.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Так, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Тобто, строк на подання відповідних заяв про продовження строків сплив 06.08.2020.

Крім того, сам по собі факт введеного карантину не є безумовною підставою для відкладення судового засідання у разі неприбуття представника відповідача. Підставою для відкладення судового засідання може бути надання доказів впливу карантинних заходів на безпосередню явку представника у судове засідання.

Підсумовуючи наведене, суд виходить із наявності факту забезпечення судом (як установою) безпечного розгляду цієї справи, у тому числі для представників сторін.

З огляду на вищенаведене суд відхиляє клопотання відповідача та зазначає, що його неявка у судове засідання 19.08.2020, не перешкоджає розгляду справи по суті.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що 30.09.2019 за результатами попередніх усних переговорів з електронної пошти менеджера ТОВ «Тріо» Гріга Валерія - на електронну пошту менеджера ТОВ «Транс-Сервіс-1» Марії Вовчко - надійшла пропозиція щодо укладення договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 224/494 від 30.09.2019.

Умовами запропонованого для укладення договору передбачено маршрут та інші умови перевезення вантажу: адреса завантаження, адреса розвантаження, найменування вантажоодержувача, найменування продукції, яка підлягала перевезенню, державний номерний знак транспортного засобу, який мав перевозити вантаж та прізвище водія; строк перевезення вантажу та вартість перевезення, що склала 11 000 грн.; порядок здійснення розрахунків, яким передбачено перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок перевізника у термін три банківські доби з моменту надання оригіналів документів:

- товарна накладна на вантаж;

- товарно-транспортна накладна (ТТН);

- договір на перевезення № 224/494;

- рахунок на оплату;

- акт виконаних робіт.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору № 224/494 здійснив перевезення вантажу, на підтвердження чого надав товарно-транспортну накладну № 2000998 від 30.09.2019 (а.с. 47)

За результатами надання послуги з перевезення позивачем складено акт виконання робіт (надання послуг) № 25648 від 02.10.2019 (а.с. 48) на суму 11 000 грн. та виставлено рахунок на оплату № 15237 від 02.10.2019 на суму 11 000 грн. (а.с. 49).

Господарський суд зазначає, що акт виконання робіт (надання послуг) № 25648 від 02.10.2019 сторонами не підписаний.

Позивач зазначає, що 30.09.2019 за результатами попередніх усних переговорів з електронної пошти менеджера ТОВ «Тріо» Гріга Валерія на електронну пошту менеджера ТОВ «Транс-Сервіс-1» Марії Вовчко надійшла пропозиція щодо укладення договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 30.09.2019 № 225/495.

Умовами запропонованого для укладення договору передбачено маршрут та інші умови перевезення вантажу: адреса завантаження, адреса розвантаження, найменування вантажоодержувача, найменування продукції, яка підлягала перевезенню, державний номерний знак транспортного засобу, який мав перевозити вантаж та прізвище водій; строк перенесення вантажу та вартість перевезення, що склала 11 000 гривень; порядок здійснення розрахунків, яким передбачено перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок перевізника у термін три банківські доби з моменту надання оригіналів документів:

- товарна накладна па вантаж;

- товарно-транспортна накладна (ТТН);

- договір на перевезення № 225/495;

- рахунок на оплату;

- акт виконаних робіт.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору № 225/495 здійснив перевезення вантажу, на підтвердження чого надав товарно-транспортну накладну № 2001002 від 30.09.2019 (а.с. 29)

За результатами надання послуги з перевезення позивачем складено акт виконання робіт (надання послуг) № 25633 від 03.10.2019 (а.с. 30) на суму 11 000 грн. та виставлено рахунок на оплату № 15233 від 03.10.2019 на суму 11 000 грн. (а.с. 31).

Господарський суд зазначає, що акт виконання робіт (надання послуг) № 25633 від 03.10.2019 сторонами не підписаний.

Позивач зазначає, що 01.10.2019 за результатами попередніх усних переговорів з електронної пошти менеджера ТОВ «Тріо» Гапон Світлани на електронну пошту менеджера ТОВ «Транс-СервІс-1» Марії Вовчко надійшла пропозиція щодо укладення договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.10.2019 № 227/497.

Умовами запропонованого для укладення договору передбачено маршрут та інші умови перевезення вантажу: адреса завантаження, адреса розвантаження, найменування вантажоодержувача, найменування продукції, яка підлягала перевезенню, державний номерний знак транспортного засобу, який мав перевозити вантаж та прізвище водія; строк перевезення вантажу та вартість перевезення, що склала 11 000 гривень; порядок здійснення розрахунків, яким передбачено перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок перевізника у термін три банківські доби з моменту надання оригіналів документів:

- товарна накладна на вантаж;

- товарно-транспортна накладна (ТТН);

- договір на перевезення № 227/497;

- рахунок на оплату;

- акт виконаних робіт.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору № 227/497 здійснив перевезення вантажу, на підтвердження чого надав товарно-транспортну накладну № 2000998 від 01.10.2019 (а.с. 41)

За результатами надання послуги з перевезення позивачем складено акт виконання робіт (надання послуг) № 25975 від 03.10.2019 (а.с. 42) на суму 11 000 грн. та виставлено рахунок на оплату № 15428 від 03.10.2019 на суму 11 000 грн. (а.с. 43).

Господарський суд зазначає, що акт виконання робіт (надання послуг) № 25975 від 03.10.2019 сторонами не підписаний.

Позивач зазначає, що 01.10.2019 за результатами попередніх усних переговорів з електронної пошти менеджера ТОВ «Тріо» Гапон Світлани на електронну пошту менеджера ТОВ «Транс-Сервіс-1» Марії Вовчко надійшла пропозиція щодо укладення договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.10.2019 № 228/499.

Умовами запропонованого для укладення договору передбачено маршрут та інші умови перевезення вантажу: адреса завантаження, адреса розвантаження, найменування вантажоодержувача, найменування продукції, яка підлягала перевезенню, державний номерний знак транспортного засобу, який мав перевозити вантаж та прізвище водія: строк перевезення вантажу та вартість перевезення, що склала 5 500 гривень; порядок здійснення розрахунків, яким передбачено перерахування Замовником коштів на розрахунковий рахунок Перевізника у термін три банківські доби з моменту надання оригіналів документів: -товарна накладна на вантаж;

- товарно-транспортна накладна (ТТН);

- договір на перевезення № 228/499;

- рахунок на оплату;

- акт виконаних робіт.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору № 228/499 здійснив перевезення вантажу, на підтвердження чого надав товарно-транспортну накладну № 2001007 від 02.10.2019 (а.с. 35)

За результатами надання послуги з перевезення позивачем складено акт виконання робіт (надання послуг) № 24984 від 02.10.2019 на суму 5 500 грн. (а.с. 36) та виставлено рахунок на оплату № 14954 від 02.10.2019 на суму 5 500 грн. (а.с. 37).

Господарський суд зазначає, що акт виконання робіт (надання послуг) № 24984 від 02.10.2019 сторонами не підписаний.

Позивач зазначає, що 01.10.2019 за результатами попередніх усних переговорів з електронної пошти менеджера ТОВ «Тріо» Гапон Світлани на електронну пошту менеджера ТОВ «Транс-Сервіс-1» Марії Вовчко надійшла пропозиція щодо укладення договору па перевезення вантажів автомобільним транспортом від 01.10.2019 № 229/500.

Умовами запропонованого для укладення договору передбачено маршрут та інші умови перевезення вантажу: адреса завантаження, адреса розвантаження, найменування вантажоодержувача, найменування продукції, яка підлягала перевезенню, державний номерний знак транспортного засобу, який мав перевозити вантаж та прізвище водія; строк перевезення вантажу та вартість перевезення, що склала 7 000 гривень; порядок здійснення розрахунків, яким передбачено перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок перевізника у термін три банківські доби з моменту надання оригіналів документів:

- товарна накладна на вантаж;

- товарно-транспортна накладна (ТТН);

- договір на перевезення № 229/500;

- рахунок на оплату;

- акт виконаних робіт.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору № 229/500 здійснив перевезення вантажу, на підтвердження чого надав товарно-транспортну накладну № 2001013 від 03.10.2019 (а.с. 23)

За результатами надання послуги з перевезення позивачем складено акт виконання робіт (надання послуг) № 25638 від 03.10.2019 на суму 7 000 грн. (а.с. 24) та виставлено рахунок на оплату № 15235 від 03.10.2019 на суму 7 000 грн. (а.с. 25).

Господарський суд зазначає, що акт виконання робіт (надання послуг) № 25638 від 03.10.2019 сторонами не підписаний.

Позивач зазначає, що 18.10.2019 за результатами попередніх усних переговорів з електронної пошти менеджера ТОВ «Тріо» Гріга Валерія на електронну пошту менеджера ТОВ «Транс-Сервіс-1» Кокотко Христини надійшла пропозиція щодо укладення договору на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 18.10.2019 № 246/535.

Умовами запропонованого для укладення договору передбачено маршрут та інші умови перевезення вантажу: адреса завантаження, адреса розвантаження, найменування вантажоодержувача, найменування продукції, яка підлягала перевезенню, державний номерний знак транспортного засобу, який мав перевозити вантаж та прізвище водія; строк перевезення вантажу та вартість перевезення, що склала 6 000 грн.; порядок здійснення розрахунків, яким передбачено перерахування Замовником коштів на розрахунковий рахунок Перевізника у термін три банківські доби з моменту надання оригіналів документів:

- товарна накладна на вантаж;

- товарно-транспортна накладна (ТТН);

- договір на перевезення № 246/535;

- рахунок на оплату;

- акт виконаних робіт.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору № 246/535 здійснив перевезення вантажу, на підтвердження чого надав товарно-транспортну накладну № 2001071 від 19.10.2019 (а.с. 17)

За результатами надання послуги з перевезення позивачем складено акт виконання робіт (надання послуг) № 27058 від 20.10.2019 (а.с. 18) на суму 6 000 грн. та виставлено рахунок на оплату № 16095 від 20.10.2019 на суму 6 000 грн. (а.с. 49).

Господарський суд зазначає, що акт виконання робіт (надання послуг) № 27058 від 20.10.2019 сторонами не підписаний.

Позивач зазначає, що відповідно до товарно-транспортних накладних № 2001007 від 02.10.2019, № 2000998 від 30.09.2019, № 2000998 від 01.10.2019, № 2001013 від 03.10.2019, № 2001002 від 30.09.2019, № 2001071 від 19.10.2019, ним, як перевізником, виконані зобов`язання щодо перевезення вантажів, а саме: вантаж, отриманий від ТОВ «Тріо» доставлено вантажоодержувачам. При цьому, зазначені обставини, а саме виконання ТОВ «Транс-Сервіс-1» своїх зобов`язань щодо перевезення вантажу підтверджується відмітками (підписами та печатками (штампами)) вантажоодержувачів у товарно-транспортних накладних про отримання вантажу.

Позивач зазначає, що з метою здійснення розрахунків за надані послуги, ним на адресу ТОВ «Тріо» було направлено лист № 1/19/12/19 від 19.12.2019 «Про здійснення розрахунків (оплати) за перевезення вантажів» (а.с. 50-53), в якому просив сплатити заборгованість. До вказаного листа було долучено: оригінали договорів на перевезення вантажів автомобільним транспортом, оригінали товарно-транспортних накладних, оригінали актів виконання робіт (надання послуг), оригінали рахунків на оплату.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа позивач надав до суду копії опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку (а.с. 54-56).

Позивач зазначає, що вказаний лист з документами отриманий ТОВ «Тріо» 28.12.2019, що підтверджується роздруківкою з Інтернет сайту Укрпошти (а.с. 57-58).

Однак, як зазначає позивач, відповідач підписані примірники договорів на перевезення вантажів автомобільним транспортом не повернув, заборгованість не сплатив.

У зв`язку із викладеним позивач 31.03.2020 направив на адресу ТОВ «Тріо» лист № 1/30/03/20 від 30.03.2020 «Про здійснення розрахунків (оплати) за перевезення вантажів» (а.с. 59), в якому вимагав сплатити заборгованість. До вказаного листа долучені оригінали товарних накладних на вантаж від 02.10.2019 № 2001007, від 30.09.2019 № 2000998, від 01.10.2019 № 2001005, від 30.09.2019 № 2001002, від 03.10.2019 № 2001013, від 19.10.2019 № 2001071.

В якості доказу направлення на адресу відповідача вказаного листа, позивач надав до суду копії опису вкладення, накладної Укрпошти та фіскального чеку (а.с. 60-61).

Позивач зазначає, що вказаний лист з документами отриманий ТОВ «Тріо» 15.04.2020, що підтверджується роздруківкою з Інтернет сайту Укрпошти (а.с. 62-64).

Однак, як зазначає позивач, відповідач заборгованість у розмірі 51 500,00 грн. в добровільному порядку не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення (ч. 1 ст. 908 Цивільного кодексу України).

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них (ч. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України).

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі (ч. 2 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк (ч. 1 ст. 919 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами) (ч. 1 ст. 920 Цивільного кодексу України).

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України).

Відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджених наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997) (далі- Привала) товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Договори про перевезення вантажів автомобільним транспортом укладаються між фізичними та юридичними особами, які здійснюють автомобільні перевезення вантажів на комерційній основі (надалі - Перевізники), та вантажовідправниками або вантажоодержувачами (надалі - Замовники). Примірний договір про перевезення вантажів автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні (надалі - Договір) наведений в додатку 1. (п.3.1. Правил).

Договір про перевезення вантажів може укладатися Перевізником з посередницьким підприємством, яке користується правами та несе обов`язки і відповідальність, що передбачені для вантажовідправників і вантажоодержувачів. (п.3.2. Правил).

Ініціативу про встановлення договірних стосунків для перевезення вантажів автомобільним транспортом може виявити як Перевізник, так і вантажовідправник (вантажоодержувач) - майбутній Замовник. (п.3.3. Правил).

Після того, як Перевізник і Замовник узгодили умови перевезень і розрахунки, стверджений підписом Перевізника проект Договору з необхідними до нього додатками в двох екземплярах Перевізник зобов`язаний направити Замовнику не пізніше ніж через три дні після його узгодження. (п.3.4. Правил).

У Договорі встановлюються: термін його дії, обсяги перевезень, умови перевезень (режим роботи по видачі та прийманню вантажу, забезпечення схоронності вантажу, виконання вантажно-розвантажувальних робіт і таке інше), вартість перевезень і порядок розрахунків, порядок визначення раціональних маршрутів, обов`язки сторін, відповідальність тощо. (п.3.5. Правил).

Замовник не пізніш як через 10 днів після одержання від Перевізника проекту Договору підписує його і додатки до нього, і один екземпляр повертає Перевізнику. (пп.3.5.1. Правил).

Якщо у Замовника є розбіжності по Договору, він зобов`язаний сформулювати свої пропозиції у протоколі розбіжностей і направити їх Перевізнику разом з Договором у 10-денний термін. (пп.3.5.2. Правил).

Перевізник зобов`язаний розглянути протокол розбіжностей Замовника, у разі потреби - спільно з ним, і включити до Договору всі прийняті пропозиції. (пп.3.5.3. Правил).

Відповідно до Договору Перевізник і Замовник у межах квартального плану за 10 днів до початку кожного місяця визначають місячні плани із декадними плановими завданнями на перевезення вантажів. (п.3.6. Правил).

На перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник надає Перевізнику при наявності Договору заявку відповідно до встановленої форми (додаток 4 до Договору).

Заявка подається Перевізнику у строк, визначений Договором. За погодженням із Перевізником Замовник може передати заявку на перевезення вантажів електронними чи іншими засобами зв`язку. У цьому випадку в такій заявці мають бути необхідні відомості, які характеризують найменування та кількість вантажу, адреси вантаження та розвантаження, відстані перевезення та рід упаковки. (п.3.8. Правил).

Перевізники можуть перевозити вантажі за разовим договором, примірна форма якого наведена в додатку 2. (п.3.9. Правил).

Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною .

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України).

Як вказано вище, позивач стверджує, що за результатами попередніх усних переговорів з електронної пошти ТОВ «Тріо» на електронну пошту ТОВ «Транс-Сервіс-1» надійшли пропозиції щодо укладення договорів на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 224/494 від 30.09.2019, № 225/495 від 30.09.2019, № 227/497 від 01.10.2019, № 228/499 від 01.10.2019, № 229/500 від 01.10.2019, № 246/535 від 18.10.2019.

Позивач, в якості доказів направлення йому вказаних договорів, надав до суду роздруківки з електронної пошти. Однак господарський суд зазначає, що вказані роздруківки не містять пряме посилання на спірні договори, у зв`язку із чим вони не можуть бути належними та достовірними доказами направлення позивачу договорів на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 224/494 від 30.09.2019, № 225/495 від 30.09.2019, № 227/497 від 01.10.2019, № 228/499 від 01.10.2019, № 229/500 від 01.10.2019, № 246/535 від 18.10.2019.

Також, господарський суд зазначає, що вказані договори, які зі слів позивача надіслані йому відповідачем для укладання, не містять підписів та відбиток печатки відповідача, що в свою чергу ставить під сумнів наявність у відповідача наміру укладання спірних договорів (в цілому, чи у вказаній позивачем редакції).

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що позивачем не надано належних та достовірних доказів, які б свідчили про те, що відповідачем було здійснено позивачу пропозиції щодо укладання договорів (оферти) на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 224/494 від 30.09.2019, № 225/495 від 30.09.2019, № 227/497 від 01.10.2019, № 228/499 від 01.10.2019, № 229/500 від 01.10.2019, № 246/535 від 18.10.2019 саме в наданих позивачем редакціях.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України).

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України).

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України).

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України (ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України).

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України).

В матеріалах справи містяться підписані відповідачем та скріплені його печаткою товарно-транспортні накладні № 2000998 від 30.09.2019, № 2001002 від 30.09.2019, № 2000998 від 01.10.2019, № 2001007 від 02.10.2019, № 2001013 від 03.10.2019, № 2001071 від 19.10.2019, які свідчать про те, що позивачем було надано відповідачу послуги з перевезення вантажів. Наведене відповідачем у відзиві не заперечується, однак посилається на відсутність укладеного договору та недосягнення згоди щодо ціни.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування (ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України).

Ціна є однією із найважливіших умов відплатного договору. Сторони мають право встановлювати ціну в договорі на власний розсуд. В окремих випадках, визначених законом, в договорах застосовуються ціни, що встановлені або регулюються уповноваженими на те органами. Тобто держава або уповноважені нею органи можуть встановлювати фіксовані ціни у вигляді граничного рівня цін або рівня рентабельності тощо.

Однак, господарський суд зазначає, що вказані товарно-транспортні накладні № 2000998 від 30.09.2019, № 2001002 від 30.09.2019, № 2000998 від 01.10.2019, № 2001007 від 02.10.2019, № 2001013 від 03.10.2019, № 2001071 від 19.10.2019 не містять в собі зазначення вартості наданих послуг.

Докази погодження між сторонами вартості здійснених позивачем перевезень в матеріалах справи відсутні.

Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору (ч. 4 ст. 632 Цивільного кодексу України).

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України).

Під провізною платою слід розуміти винагороду за послуги по доставці вантажу до пункту призначення та видачі його уповноваженій на його одержання особі. В ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України закріплено загальне правило визначення розміру провізної плати. Так, передбачено договірний порядок визначення розміру провізної плати. Однак, законодавець встановлює застереження щодо застосування даного правила наступного змісту: "провізна плата визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами". Тобто в Україні продовжує застосовуватися нормативне регулювання цін на окремі види перевезення. Крім того, законодавець пішов далі у врегулюванні питання визначення розміру провізної плати, закріпивши правило згідно якого, якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата. А розумна плата може визначатися згідно зі звичайними цінами, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Господарський суд зазначає, що позивач належними та достовірними доказами не довів, що зазначена ним вартість перевезень є звичайною, що склалася на аналогічні послуги на момент їх надання позивачем відповідачу.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем не надано належних та достовірних доказів, які б свідчили про здійснення відповідачем пропозиції позивачу щодо укладання договорів (оферти) на перевезення вантажів автомобільним транспортом № 224/494 від 30.09.2019, № 225/495 від 30.09.2019, № 227/497 від 01.10.2019, № 228/499 від 01.10.2019, № 229/500 від 01.10.2019, № 246/535 від 18.10.2019 саме в наданих позивачем редакціях, а наявні в матеріалах справи, товарно-транспортні накладні № 2000998 від 30.09.2019, № 2001002 від 30.09.2019, № 2000998 від 01.10.2019, № 2001007 від 02.10.2019, № 2001013 від 03.10.2019, № 2001071 від 19.10.2019 не містять в собі зазначення вартості наданих послуг, враховуючи те, що докази погодження між сторонами вартості здійснених позивачем перевезень в матеріалах справи відсутні, а позивач належними та достовірними доказами не довів, що зазначена ним вартість перевезень є звичайною, що склалася на аналогічні послуги на момент укладення спірних договорів, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 51 500,00 грн. вартості послуг з перевезення недоведеними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у розмірі 2 102,00 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 19.08.2020

Суддя І.В. Мілєва