ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1778/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль»

до 1) Приватного підприємства «Торговий дім»

2) ОСОБА_1

прo стягнення 106 462,12 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: не з`явився

відповідачів: не з`явилися

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - позивач) до 1) Приватного підприємства «Торговий дім» (надалі - відповідач1), 2) ОСОБА_1 (надалі - відповідач2) прo стягнення 106 462,12 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.07.2020 року відкрито провадження у справі №911/1778/20 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 30.07.2020 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 27.07.2020 року від представника позивача надійшла заява № 114/5-192645 від 27.07.2020 року про розгляд справи без участі представника позивача.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 30.07.2020 року не з`явився. Відповідачі, належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 30.07.2020 року не з`явилися. Розгляд справи відкладався на 13.08.2020 року.

В судове засіданні 13.08.2020 року сторони не з`явились.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 13.08.2020 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 28.03.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (Банк, Кредитор) та Приватним підприємством «Торговий дім» (Боржник, Позичальник, відповідач-1) було укладено Договір про надання овердрафту № 015/7333/345745 (надалі Кредитний договір), згідно умов якого Кредитор надає Позичальнику протягом строку доступності Овердрафту можливість використання Овердрафту в межах Поточного ліміту. На дату укладання Договору поточний ліміт складає 100 000 грн. строком до 28.03.2020 року, а Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 20,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором.

Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору, що підтверджується випискою по рахунку.

Відповідно до п. 4.1. Кредитного договору проценти за користування Овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 20 % річних. З дати скасування Максимального ліміту та Поточного ліміту з будь-яких підстав, зазначених в пунктах 8.2. та 8.3. (крім підпункту 8.3.4.) Договору, проценти за користування Кредитною заборгованістю розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 40 % річних.

Сторони погодили, що нарахування процентів за користування Овердрафтом/Кредитною заборгованістю здійснюється виходячи з зазначених у Договорах процентних ставок, щоденно на фактичну заборгованість Позичальника за Овердрафтом/Кредитною заборгованістю протягом всього строку наявності Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості (п.4.2. Кредитного договору).

Відповідно до умов п.4.4 Кредитного договору Позичальник зобов`язався сплачувати проценти за користування Овердрафтом/Кредитною заборгованістю щомісяця в Дату сплати процентів, та остаточно, при погашенні Овердрафту/Кредитної заборгованості з дотриманням порядку, передбаченого п.4.9 Договору, та з врахуванням наступних періодів:

- в першому календарному місяці користування Овердрафтом/Кредитною заборгованістю - за період з дня надання Овердрафту / виникнення заборгованості по день, що передує календарному дню сплати процентів;

- в наступних календарних місяцях - за період з календарного дня Дати сплати процентів попереднього місяця (включно) по день, що передує календарному дню Дати сплати процентів;

- в останній календарний місяць - за період з календарного дня Дати сплати процентів попереднього календарного місяця (включно) по день, що передує даті повного погашення Овердрафту/Кредитної заборгованості.

Протягом Строку Овердрафту Позичальник зобов`язаний здійснювати погашення Овердрафту не пізніше останнього дня Максимального строку Безперервного дебетового сальдо та не пізніше Дати закінчення Строку Овердрафту, в залежності від того, яка дата настане раніше.(п.5.1. Кредитного договору)

Відповідно до умов п.8.1.2 Кредитного договору сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов`язань, Кредитор має право вимагати дострокового стягнення, а Позичальник зобов`язався, на вимогу Кредитора, здійснити повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, відповідно до умов Кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.

Отже, за укладеним Кредитним договором у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах чітко встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості.

Також, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 28.03.2017 року між Банком та ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач-2) було укладено Договір поруки № 015/7333/345745/П (надалі - Договір поруки), відповідно до умов якого Поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов`язання перед Банком відповідати по зобов`язанням Боржника, що виникають з умов Кредитного договору (Договору про надання овердрафту № 015/7333/345745 від 28.03.2017 року) в повному обсязі цих зобов`язань.

Проте, як зазначає позивач, всупереч вимогам пп.4.4 та 5.1. Кредитного договору Позичальник не виконав взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснював щомісячно погашення кредитної заборгованості згідно умов Договору за кредитом.

У зв`язку з невиконанням Позичальником умов Кредитного договору, несплатою періодичних платежів на погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, на адресу Позичальника та Поручителя було направлено вимоги про дострокове виконання боргових зобов`язань за Кредитним договором за вихідним № 114/5-184121 від 23.04.2020 року та №114/5-184122 від 23.04.2020 року. Однак, у визначені Кредитором строки вимоги не були виконані, заборгованість не погашена.

Станом на 22.04.2020 року заборгованість Позичальника перед Банком за Кредитним договором складає: 106 462,12 грн., з яких заборгованості за кредитом 63 811,74 грн.; заборгованості за відсотками 42 650,38 грн.

Позивач зазначає, що відповідно до рішення Кредитора сума пені не заявляється до стягнення в рамках даного спору, однак продовжує нараховуватись, що не суперечить нормам чинного законодавства.

Відповідачі в ході розгляду спору в судові засідання не з`являлись, відзиви на позов не подали, позовні вимоги не заперечили та не спростували.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є кредитим договором, за яким, згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Пунктом 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України визначено якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до приписів ст.ст. 610, 554 Цивільного кодексу України Боржник та Поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Частина 1 статті 543 Цивільного кодексу України визначає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Згідно зі ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Матеріалами справи підтверджується і не заперечена та не спростовано боржником (відповідачем1) наведена в позові заборгованість за Кредитним договором.

Оскільки, виконання зобов`язання за Кредитним договором забезпечувалось порукою відповідача-2, виконання простроченого зобов`язання, покладається також на поручителя солідарно з боржником.

Відповідачі в ході розгляду спору позовні вимги не заперечили та не спростували, доказів оплати відповідної заборгованості та контррозрахунку позовних вимог не надали.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачами не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до Приватного підприємства «Торговий дім», ОСОБА_1 прo стягнення 106 462,12 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути солідарно з Приватного підприємства «Торговий дім» (08800, Київська обл., Миронівський р-н, м. Миронівка, вул. Чкалова, 10, кв. 16, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ІПН: НОМЕР_1 ) на корить Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) 63 811,74 грн. заборгованості за кредитом, 42 650,38 грн. заборгованості за відсотками та 2102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 27.08.2020 року