РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.07.2020Справа № 910/15112/19

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Рєпкіної Ю. Є., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

до Акціонерного товариства "Альфа-банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції

про стягнення грошових коштів в розмірі 290 838,44 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 23.12.2019),

Представники учасників процесу згідно протоколу від 29.07.2020

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2019 року Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - позивач, ВДВС) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (далі - відповідач, Банк) про стягнення грошових коштів в розмірі 203160,74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані відмовою відповідача від повернення грошових коштів у розмірі 203 160,74 грн після того, як відпала правова підстава їх утримання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2019 вищевказану позовну заяву було залишено без руху та встановлено строк ВДВС для усунення недоліків позовної заяви.

22.11.2019 до канцелярії суду надійшла заява від позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/15112/19, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін, встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив, додаткових письмових доказів, клопотань, заяв та пояснень.

23.12.2019 до канцелярії суду представником позивача подано уточнення позовної заяви.

14.01.2020 на офіційну електронну поштову скриньку суду надійшла заява позивача про заміну найменування позивача у справі, залучення відповідача та третьої особи. Зазначена заява містить відмітку посадової особи канцелярії про відсутність електронного цифрового підпису у поданому документі.

17.01.2020 до канцелярії суду надійшла заява позивача, аналогічна за змістом до заяви, поданої на офіційну електронну поштову скриньку суду 14.01.2020.

10.02.2020 Господарський суд міста Києва ухвалив здійснювати розгляд справи № 910/15112/19 за правилами загального позовного провадження, починаючи зі стадії відкриття провадження, задовольнити заяву позивача та замінити відповідача у справі Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" його правонаступником Акціонерним товариством " Альфа-банк", підготовче засідання призначити на 26.02.2020. Сторонам встановлено строки на вчинення процесуальних дій та подання доказів.

За наслідками судового засідання 26.02.2020 судом була постановлена ухвала, якою прийнята заява про збільшення розміру позовних вимог, змінена назва позивача, залучено до участі в справі Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції в якості третьої особі на стороні позивача та відкладений розгляд справи на 18.03.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Джарти В. В. на лікарняному призначене судове засідання не відбулося.

Ухвалою від 14.04.2020 судове засідання у справі призначено на 13.05.2020.

13.05.2020 до канцелярії суду надійшло клопотання представника позивача та третьої особи розгляд справи без його участі.

За наслідками судового засідання 13.05.2020 суд ухвалив відкласти підготовче засідання у справі на 04.06.2020.

04.06.2020 суд ухвалив проводити підготовче провадження у справі № 910/15112/19 в розумні строки, відкласти підготовче засідання на 18.06.2020 та дозволити представнику позивача та третьої особи приймати участь в засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів - через систему відеоконференцзв`язку - комплекс технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

12.06.2020 до суду надійшло клопотання позивача та третьої особи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

За наслідками судового засідання 18.06.2020 ухвалено відкласти підготовче засідання у справі на 08.07.2020 та дозволити представнику позивача та третьої особи приймати участь в засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів - через систему відеоконференцзв`язку - комплекс технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".

08.07.2020 на офіційну електронну поштову адресу суду надійшло клопотання позивача про долучення доказів.

За наслідками судового засідання 08.07.2020 судом була постановлена ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті в судовому засіданні 29.07.2020.

У призначеному судовому засіданні представник позивача та третьої особи просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини та факти, викладені в позові.

Представник відповідача у свою чергу заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Водночас, правом на подання відзиву у встановлений судом та чинним процесуальним законодавством строк відповідач не скористався.

З огляду на зазначене вище суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Відповідно статті 233 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На виконанні в Другому Приморському відділі державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - позивач, ВДВС) перебувало виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа Дніпровського районного суду м. Києва № 6-204 від 25.03.2009 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (далі - відповідач, Банк) 203160,74 грн. У ході проведення прилюдних торгів були реалізовані належні ОСОБА_1 на праві власності нежитлове приміщення магазину канцелярських товарів площею 32,7 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

У свою чергу, позивач отримані за результатами прилюдних торгів грошові кошти від ОСОБА_2. у розмірі 203160,74 грн перерахував згідно платіжного доручення № 2206 від 22.12.2011 з рахунку ВДВС на рахунок Банку із призначенням платежу: «кошти з ОСОБА_1 зг. в/л 6-204 від 25.03.09 р. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» д/в 10/23 без ПДВ».

Разом із цим, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11.02.2013 у справі № 1522/13063/11 було задоволено позов ОСОБА_1 до ВДВС, ОСОБА_2. та ПП «Спеціалізоване підприємство юстиція», третя особа: ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Одеської філії ПАТ «Укрсоцбанк», а саме:

- визнано дії державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Долинського М.М. Одеського міського управління юстиції щодо оцінки майна, неповідомлення про проведення оцінки та передачі майна у вигляді нежитлових приміщень магазину канцелярських товарів за адресою : АДРЕСА_1, як іпотечного, до торгівельної організації незаконними;

- визнано дії Приватного підприємства „Спеціалізоване підприємство юстиція" в особі його Одеської філії щодо порушення порядку проведення прилюдних торгів по продажу нежитлових приміщень магазину канцелярських товарів за адресою: АДРЕСА_1 , та продаж цього майна як іпотечного незаконними;

- визнано прилюдні торги, які відбулись 15.12.2011 з продажу нежитлових приміщень магазину канцелярських товарів за адресою : АДРЕСА_1 , недійсними;

- визнано протокол проведення прилюдних торгів № 10/320/11/1 від 15.12.2011 з додатком від 16.12.2011 недійсним;

- визнано акт державного виконавця другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Долинського М.М. від 20.12.2011 про реалізацію предмета іпотеки - нежитлових приміщень магазину канцелярських товарів за адресою: АДРЕСА_1 , недійсним;

- визнано свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення магазину канцелярських товарів за адресою: АДРЕСА_1 , видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Петровим Ю.М. на ім`я Платонової Ірини Володимирівни та зареєстроване за р.№ 1934, недійсним;

- стягнуто з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Приватного підприємства „Спеціалізоване підприємство юстиція" та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь держави судовий збір в сумі 8,50 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 29.08.2013 у справі № 1522/13063/11 рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.02.2013 частині позовних вимог про визнання незаконними дій щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності та щодо виготовлення звіту про оцінку майна з порушенням законодавства скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вимог. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.04.2014 касаційну скаргу другого Приморського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відхилено та залишено без змін рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11.02.2013 та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 29.08.2013.

У подальшому, ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до ПрАТ «Спеціалізоване підприємство юстиція», Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області, Приморського відділу ДВС ОМУЮ, третя особа: ПАТ «Укрсоцбанк» в особі Одеської філії ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення коштів. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2015 у справі № 522/19482/14-ц, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 09.11.2016, позов ОСОБА_2 задоволено: стягнуто з Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на користь ОСОБА_2 234 740 грн вартості придбаного нерухомого майна, реалізованого на прилюдних торгах; стягнуто з приватного підприємства „Спеціалізованого підприємства юстиція" на користь ОСОБА_2 7260 грн; стягнуто з Приватного підприємства «Спеціалізованого підприємства юстиція» та Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 72,60 грн та 2 347,40 грн відповідно.

На виконання виданого на підставі вищевказаного рішення суду виконавчого листа № 522/19482/14-ц від 14.12.2016 з ВДВС стягнуто на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 234 740 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1781 від 14.05.2018, меморіальним ордером № 11/11 від 11.05.2018 та повідомленням від 14.05.2018 про безспірне списання коштів з рахунку Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

За наведених обставин позивач, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, просив стягнути з Банка, як отримувача грошових коштів за майно, прилюдні торги з реалізації якого визнано судом недійсними, 203106,74 грн безпідставно набутих коштів, 68832,17 грн інфляційних втрат та 18899,53 грн трьох процентів річних.

Як вже зазначалось, відповідач своїм правом подання відзиву суду не скористався.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події, та зокрема, застосовуються до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Судом встановлено, що між сторонами відсутні договірні відносини та відповідач набув грошові кошти у розмірі 203106,74 грн. шляхом їх перерахування ВДВС із призначенням платежу: «кошти з ОСОБА_1 зг. в/л 6-204 від 25.03.09 р. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» д/в 10/23 без ПДВ» внаслідок реалізації на прилюдних торгах майна ОСОБА_1 , що придбане переможцем торгів ОСОБА_3 .

Водночас, у подальшому прилюдні торги від 15.12.2011 з продажу належного ОСОБА_1 нерухомого майна визнані судом у межах справи № 1522/13063/11 недійсними. У зв`язку з цим було задоволено відповідний позов переможця торгів ОСОБА_3 у справі № 522/19482/14-ц та стягнуто з ВДВС на користь ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 234 740 грн, що становило вартість придбаного нерухомого майна на прилюдних торгах, що визнані недійсними.

Наведені обставини встановлені судовими рішеннями у справах № 1522/13063/11, № 522/19482/14-ц та згідно з частиною 4 статті 75 ГПК України не потребують повторного доказування.

Матеріалами справи підтверджується списання з ВДВС у безспірному порядку грошових коштів у розмірі 234 740 грн на рахунок Платонової В.І. на підставі виконавчого листа № 522/19482/14-ц від 14.12.2016.

Беручи до уваги, що правова підстава для утримання відповідачем грошових коштів у розмірі 203106,74 грн відпала після визнання недійсними прилюдних торгів з продажу майна на користь відповідача, з позивача дана вартість майна списана за рішенням суду на користь переможця торгів, та позивач не пов`язаний із відповідачем договірними правовідносинами щодо цих грошових коштів, суд дійшов висновку про обґрунтованість пред`явленої позивачем кондикційної вимоги до відповідача про повернення вказаної суми безпідставно утриманих коштів.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 68832,17 грн інфляційних втрат та 18899,53 грн трьох процентів річних.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий ВДВС розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних, судом встановлено, що останній здійснено без урахування статті 253 ЦК України та часу, за який може бути нараховані інфляційні втрати.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Такі висновки суду підтверджуються висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18.

Одночасно суд зауважує, що згідно з приписами статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, право ВДВС на повернення безпідставно набутих відповідачем коштів за реалізоване на його користь майно виникло з наступного дня після залишенням ухвалою Апеляційного суду Одеської області у справі № 522/19482/14-ц від 09.11.2016 без змін рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14.12.2015, яким такі кошти стягнуті з ВДВС на користь переможця прилюдних торгів, визнаних судом недійсними.

Здійснивши арифметичний перерахунок заявлених ВДВС інфляційних втрат за період з грудня 2016 року по листопад 2019 року, тобто за всі повні місяці, в які мало місце невиконання грошового зобов`язання, та трьох процентів річних з урахуванням статті 253 ЦК України, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача 65531,80 грн інфляційних втрат та 18883,23 грн трьох процентів річних. Відтак, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, в межах вказаних сум.

Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із статтями 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши подані докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, а також зважаючи на помилки, які допустив позивач під час проведення розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 73-80, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Другого приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до Акціонерного товариства "Альфа-банк", за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції про стягнення грошових коштів в розмірі 290 838,44 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 23.12.2019) задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Альфа-банк" (03150, Україна, 03150, місто Київ, ВУЛИЦЯ ВЕЛИКА ВАСИЛЬКІВСЬКА, будинок 100; ідентифікаційний код 23494714) на користь Другого приморського відділу Державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (65023, Одеська обл., місто Одеса, Приморський район, ВУЛИЦЯ ПАСТЕРА, будинок 58; ідентифікаційний код 41404999) 203 106,74 грн (двісті три тисячі сто шість гривень 74 копійки) безпідставно отриманих грошових коштів, 18 883,23 грн (вісімнадцять тисяч вісімсот вісімдесят три гривні 23 копійки) три проценти річних, 65 531,80 грн (шістдесят п`ять тисяч п`ятсот тридцять одну гривню 80 копійок) інфляційних втрат та 4 312,83 грн (чотири тисячі триста дванадцять гривень 83 копійки) судового збору.

3. У іншій частині в позові відмовити.

4. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 21.08.2020.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ