ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 серпня 2020 року Справа № 903/72/20

Суддя Господарського суду Волинської області Костюк С. В., розглянувши матеріали по справі 903/72/20

за позовом: 1) Фізичної особи-підприємця Ревін Наталії Ярославівни

2) Фізичної особи-підприємця Криштапюка Миколи Миколайовича

3) Фізичної особи-підприємця Яким`юк Ірини Володимирівни

4) Фізичної особи-підприємця Міснік Олесі Стефанівни

5) Фізичної особи-підприємця Приймачук Анни Миколаївни

до відповідача: Луцької міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Луцькі ринки"

про визнання протиправним та скасування рішення Луцької міської ради,

за участю представників-учасників справи:

від позивачів: Деркач Д. В., ордери серії ВЛ: № № 011085, 011086, 011087, 011084,011088 від 03.02.2020, ФОП Ревін Н. Я., паспорт серія НОМЕР_1 виданий 02.06.2003; ФОП Яким`юк І. В., паспорт серія НОМЕР_2 виданий 10.11.2006;

від відповідача: Іщик В. А., довіреність № 1.1-8/3067/2020 від 07.07.2020;

від 3-ї особи: н/з.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

В с т а н о в и в:

Фізичні особи-підприємці: Ревін Н. Я., Криштапюк М. М., Яким`юк І. В., Міснік О. С., Приймачук А. М. звернулись до господарського суду з позовом до Луцької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Луцької міської ради № 69/1 від 29.01.2020 "Про припинення права постійного користування комунальному підприємству "Луцькі ринки" земельною ділянкою".

При обґрунтуванні заявленої вимоги вказують, що згідно рішення Луцької міської ради від 29.01.2020 вирішено:

- вилучити з постійного користування Комунального підприємства «Луцькі ринки» земельну ділянку на вул. Глушець, 1, що у м.Луцьку, площею 0,5904, кадастровий номер :11:050:0005 та віднести її до земель запасу Луцької територіальної громади;

- припинити Комунальному підприємству «Луцькі ринки» право постійного користування на земельну ділянку на вул.Глушець, 1, що у м.Луцьку, площею 0,5904, кадастровий номер :11.050:0005, для обслуговування ринку «Центральний»;

- доручити юридичному департаменту міськради подати документи на проведення державної реєстрації припинення права постійного користування, кадастровий номер :11:050:0005 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в порядку визначеному чинним законодавством;

- зобов`язати Комунальне підприємство «Луцькі ринки»: припинити дію договорів оренди торгівельних місць, укладеній з суб`єктами підприємницької діяльності, які здійснюють підприємницьку діяльність на земельній ділянці на вул. Глушець, 1, що у м.Луцьку, площею 0,5904, кадастровий номер :11:050:0005, до 02.02.2020 року у зв`язку з вилученням земельної ділянки; очистити шляхом демонтажу земельну ділянку на вул. Глушець, 1, що у м.Луцьку, площею 0,5904, кадастровий номер :11:050:0005, від розміщених на ній тимчасових споруд та інших конструкцій, в тому числі і паркану, та забезпечити відновлення порушеного благоустрою території до 03.02.2020року;

- Департаменту муніципальної варти міської ради в разі невиконання п.п.4.2 п.4 цього рішення провести демонтаж вказаних об`єктів у визначений законом спосіб та метод з забезпеченням відновленого порушеного благоустрою території після проведення демонтажу;

- відділу інформаційної роботи невідкладно довести рішення до відома громадськості через засоби масової інформації, а Комунальне підприємство «Луцькі ринки» невідкладно довести до відома суб`єктів господарювання, що мають у користуванні тимчасові споруди та інші конструкції;

- контроль за виконанням рішення покласти на першого заступника міського голови Г. Недопада та постійну комісію міської ради з питань земельних відносин та земельного кадастру (О.Козлюк).

Вважають, що оспорюване рішення прийняте з порушенням чинного законодавства, порушує права позивачів, оскільки договори оренди з КП «Луцькі ринки» діють до 30.06.2020; в договорах (п.5.1.2) визначено вичерпний перелік їх розірвання; оскаржуваним рішенням відповідач втрутився в господарські відносини сторін договору оренди торгових місць, що є порушенням вимог Конституції України та Господарського кодексу України.

При правовому обґрунтуванні заявленої вимоги посилається на рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-РП/2004, від 22.05.2018 № 5-р/2018, правову позицію Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду викладену в постанові від 14.01.2020 у справі № 910/15058/18.

Ухвалою суду від 05.02.2020 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.02.2020; ухвалою суду від 25.02.2020 відкладено підготовче засідання на 10.03.2020, а ухвалою від 10.03.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.03.2020; в подальшому за клопотанням відповідача у зв`язку із запровадженням на території України карантину, розгляд справи по суті неодноразово відкладався; ухвалою суду від 10.08.2020 повідомлено сторін про проведення розгляду справи по суті 18.08.2020.

Відповідач у відзиві на позов (а.с.85-90 т.1) вважає позов необґрунтованим, вказуючи, що вилучення земельної ділянки по оспорюваному рішенні проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема ч.1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», п.б) ч.1 ст. 141, ч.1-3 ст. 149, ст. 150 Земельного кодексу України, а саме після отримання згоди на вилучення земельної ділянки від КП «Луцькі ринки», лист № 1/101-23-1-05/2020 від 28.01.2020; зазначає, що оскільки міська рада не була стороною договорів оренди торговельних місць, укладених між КП «Луцькі ринки» та позивачами, правовідносини між сторонами договорів подібні до правовідносин пов`язаних з орендою та суборендою землі і тому до них по аналогії мають застосовуватись норми, що регулюють земельні відносини, а тому вважає, що припинення КП «Луцькі ринки» права користування земельною ділянкою тягне припинення договорів оренди торговельних місць; з врахуванням зазначеного просить в позові відмовити.

Представник позивачів подав додаткове пояснення (а.с.123-131) в якому вказує, що повноваження органів місцевих рад (зокрема і міських) в галузі торговельного обслуговування визначено ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»; даний перелік є вичерпний, питання діяльності ринків врегульовано Положенням про основні вимоги до організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків, затв. ПКМ 29.07.2009 № 868 і саме виходячи з даного Положення повинен був діяти відповідач, а тому посилаючись на рішення ЄС з прав людини у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» від 14.06.2007, відповідач при прийнятті оспорюваного рішення діяв за межами наданих повноважень. Також зазначає, що на момент прийняття оспорюваного рішення договори оренди є дійсними, належним чином виконуються сторонами; спірне рішення в частині «зобов`язання Департаменту муніципальної варти провести демонтаж об`єктів торгівлі» суперечить раніше прийнятому відповідачем рішенню від 29.07.2009 № 44/2 «Про правила благоустрою міста Луцька», що призвело до порушення порядку прийняття рішення органом місцевого самоврядування; вважає, що КП «Луцькі ринки» листом від 28.01.2020, на який посилається відповідач, не надало згоди на вилучення земельної ділянки в розумінні ст. 149 Земельного кодексу України, а лише не заперечувало дане вилучення, вказуючи, що між ним та підприємцями укладено більше 360 договорів, які діють до 30.06.2020 року. Вважає також, що при прийнятті спірного рішення відповідачем порушено Регламент, згідно п.29 якого проект рішення, що планується винести на розгляд ради, надається міському голові через відділ секретаріату не пізніше як за 21 робочий день до початку пленарного засідання сесії.

У відповіді на відзив відповідача (а.с.189-194 т.1) представник позивачів підтримав зазначене в позовній заяві та додатковому поясненні до неї; спростовує твердження відповідача, що оспорюване рішення не порушує прав позивачів, оскільки їх торгові об`єкти знаходяться на вилученій міською радою земельній ділянці, а тому вважає, що наведені у відзиві відповідача факти та аргументи не відповідають дійсності та не заслуговують на увагу суду.

Ухвалою суду від 12.03.2020, залишеною без змін постановою апеляційної інстанції від 28.04.2020, суд частково задоволив заяву позивачів про забезпечення позову (а.с.54-56, 70-73 т.2).

В судовому засіданні 18.08.2020, до початку розгляду спору по суті, представником відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України (відсутністю предмету спору) вказуючи, що оскаржуване рішення вичерпало свою дію в результаті його виконання, а тому жодні права позивачів не будуть відновлені внаслідок позитивного вирішення спору; питання договірних відносин позивачів мають вирішуватися безпосередньо з КП «Луцькі ринки», яке було стороною договорів оренди торговельних місць, строк дії яких закінчився 30.06.2020.

Представник позивачів заперечив дане клопотання.

Дане клопотання розглянуто судом та відхилено як необґрунтоване.

Так, відповідно до п.1 ч.1 ст. 231 ГПК України суд закриває провадження у справі в т.ч. у разі відсутності предмету спору.

Предметом спору по справі № 903/72/20 є визнання протиправним та скасування рішення Луцької міської ради № 69/1 від 29.01.2020 "Про припинення права постійного користування комунальному підприємству "Луцькі ринки" земельною ділянкою", законність якого оцінюється на момент його прийняття, а тому, на думку суду, відсутні правові підстави закриття провадження у справі із-за відсутності предмету спору.

Також представником відповідача подано заяву про відвід судді Костюк С. В., яка мотивована тим, що суддя не задоволила подану ним заяву про закриття провадження у справі та брала участь у розгляді справи № 903/684/18, а тому може бути прямо чи побічно заінтересована у вирішенні справи № 903/72/20, що безумовно викликає сумніви у її неупередженості або об`єктивності.

Заява про відвід розглянута суддею Костюк С. В. та відхилена про що винесена відповідна ухвала від 18.08.2020.

В судовому засіданні представник позивачів позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві, додатковому поясненні та відповіді на відзив, представник відповідача позов заперечує з підстав викладених у відзиві.

Як слідує з матеріалів справи предметом спору є визнання протиправним та скасування рішення Луцької міської ради від 29.01.2020 № 69/1 "Про припинення права постійного користування комунальному підприємству "Луцькі ринки" земельною ділянкою".

Згідно п.1 даного рішення вирішено: «вилучити з постійного користування Комунального підприємства «Луцькі ринки» земельну ділянку на вул. Глушець, 1, що у м.Луцьку, площею 0,5904, кадастровий номер :11:050:0005 та віднести її до земель запасу Луцької територіальної громади».

Позивачі вважають, що вилучення земельної ділянки у КП «Луцькі ринки» проведено з порушенням вимог Земельного кодексу України, оскільки землекористувач листом від 28.01.2020 № 1/101-23-1-05/2020 не надав згоди на вилучення земельної ділянки площею 0,5904 га, кадастровий номер :11:050:0005.

Зокрема, за ч.2 ст. 149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

В своєму листі КП «Луцькі ринки» вказало, що не заперечує на вилучення зазначеної земельної ділянки та віднесення її до земель запасу Луцької територіальної громади, зазначивши, що на даній земельній ділянці здійснюють свою підприємницьку діяльність 360 підприємців, з якими укладено договори оренди торгових місць до 30.06.2020 (а.с.91 т.1).

Аналізуючи зміст даного листа, суд вважає, що ним не давалась згода на вилучення земельної ділянки в розумінні ст. 149 Земельного кодексу України.

Як наслідок вилучення земельної ділянки припинено КП «Луцькі ринки» право постійного користування нею та доручено подати докази на проведення державної реєстрації припинення права постійного користування (п.п.2,3 рішення).

Позивачі вважають, що в даній частині рішення суперечить ст. 42 Конституції України, вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Господарському кодексу України, оскільки Луцька міська рада не мала повноважень втручатись у правовідносини, що виникли з договорів оренди торгових місць, укладеним між КП «Луцькі ринки» та підприємцями-позивачами.

Зокрема, ст. 42 Конституції України передбачено, що кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Повноваження органів місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно ст. 30 даного закону до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать зокрема, управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Відповідно до підпункту 8 пункту а (власні повноваження) частини 1 ст. 30 цього закону визначено, що до повноважень міських рад належить також організація місцевих ринків, ярмарків, сприяння розвитку всіх форм торгівлі.

Кабінетом Міністрів України 29.07.2009 прийнято постанову № 868 «Про деякі питання організації діяльності продовольчих, непродовольчих та змішаних ринків», дія якої спрямована на удосконалення діяльності ринків.

Відповідно до пункту 7 Положення реконструкція (переобладнання, модернізація) та закриття ринку здійснюються в установленому порядку за умови забезпечення підприємців іншими торговельними місцями з урахуванням рекомендацій місцевої галузевої ради підприємців.

Суб`єкт господарювання за рік до початку проведення робіт з реконструкції (переобладнання, модернізації) та закриття ринку повідомляє про це підприємців, які провадять торговельну діяльність на території ринку, та подає до органу місцевого самоврядування заяву про необхідність забезпечення таких підприємців іншими торговельними місцями.

Зазначена позиція підтверджена в листі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 25.11.2019 року (а.с.151 т.1).

Згідно ч.4 ст. 24 Господарського кодексу України, незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб`єктів господарювання забороняється.

З матеріалів справи вбачається, що між КП «Луцькі ринки» та позивачами по справі в липні 2018 були укладені договори оренди торгових місць, зі строком дії до 30.06.2019, додатковими угодами до даних договорів строк оренди продовжено до 30.06.2020 (а.с.17-34 т.1).

В пункті 5.1.2 договорів визначено підстави їх дострокового розірвання, а саме: несплати Орендарем більше 3-х місяців орендної плати; недосягнення згоди по обґрунтованому збільшенню орендної плати при настанні умов, передбачених п.4.3 Договору; невиконання Орендарем умов договору оренди; недотримання Правил торгівлі на ринках, затверджених спільним наказом Міністерства економіки та з питань Європейської інтеграції України, МВС України, ДПА України та Держкомстату України від 26.02.2002 №57/188/84/105.

А пунктом 8.6.1 договору оренди від 01.01.2020 року передбачено, що у випадку проведення реконструкції торгових рядів орендодавець зобов`язаний знайти можливість надання орендарю торгівельного місця.

З вищезазначеного слідує, що відповідач зобов`язанням припинити дію діючих договорів оренди торгівельних місць фактично втрутився в господарську діяльність 3-х осіб, що суперечить ст. 6 Господарського кодексу України, відповідно до положень якої заборонено незаконне втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування у господарські відносини.

Пункт 5 оскаржуваного рішення містить зобов`язання Департаменту муніципальної варти міської ради в разі невиконання п.п.4.2 п.4 цього рішення провести демонтаж вказаних об`єктів у визначений законом спосіб та метод з забезпеченням відновленого порушеного благоустрою території після проведення демонтажу.

Суд вважає, що в даній частині рішення суперечить порядку прийняття рішень органами місцевого самоврядування, зокрема, своїм же рішенням від 29.07.2009 № 44/2 Луцька міська рада затвердила Правила благоустрою міста Луцька, пунктом 9.4 даних Правил передбачено порядок демонтажу малих архітектурних форм, однак виходячи з діючих договорів оренди торгівельних місць факт самовільного встановлення контейнерів відсутній.

Щодо доводів позивачів про порушення Регламенту при прийнятті оспорюваного рішення, то слід зазначити, що дане порушення доведено матеріалами справи та не спростовано відповідачем належними доказами.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №910/15058/18 від 14 січня 2020 року вказано, що «рішення державного органу чи органу місцевого самоврядування, з якого виникають права та обов`язки у конкретної особи, повинно бути мотивованим, а тим більше - рішення, яким скасовується своє попереднє рішення, чим припиняються права відповідної особи. Колегія суддів зауважує, що процедури органів державної влади та місцевого самоврядування повинні бути прозорі та зрозумілі. В іншому випадку рішення органів влади не може вважатися правомірним.»

Частиною 3 ст.24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Згідно ч. 10 ст. 59 Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Проаналізувавши оскаржуване рішення на предмет відповідності нормам права, суд дійшов переконливого висновку, що рішення Луцької міської ради від 29.01.2020 № 69/1 прийнято всупереч діючому законодавству, а тому задовільняє позов.

Доводи відповідача щодо застосування аналогії закону, що стосується оренди землі суд вважає необґрунтованим, оскільки законодавством чітко визначено дані правовідносини.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову відповідно до ст. 129 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст. ст. 74, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задоволити.

2. Визнати протиправним та скасування рішення Луцької міської ради № 69/1 від 29.01.2020 "Про припинення права постійного користування комунальному підприємству "Луцькі ринки" земельною ділянкою".

3. Стягнути з Луцької міської ради на користь ФОП Ревін Наталії Ярославівни витрати по судовому збору в сумі 1471,40 грн.

4. Стягнути з Луцької міської ради на користь ФОП Криштапюка Миколи Миколайовича витрати по судовому збору в сумі 1471,40 грн.

5. Стягнути з Луцької міської ради на користь ФОП Яким`юк Ірини Володимирівни витрати по судовому збору в сумі 1471,40 грн.

6. Стягнути з Луцької міської ради на користь ФОП Міснік Олесі Стефанівни витрати по судовому збору в сумі 1471,40 грн.

7. Стягнути з Луцької міської ради на користь ФОП Приймачук Анни Миколаївни витрати по судовому збору в сумі 1471,40 грн.

8. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

26.08.2020.

Суддя С. В. Костюк