ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2020 р. Справа № 911/2053/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Янченка А.В., розглянувши у місті Києві у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-англійського підприємства з іноземною інвестицією "Соломія"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп"

про стягнення 448 545, 37 грн

За участю представників: згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

20.07.2020 до канцелярії Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-англійського підприємства з іноземною інвестицією "Соломія" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" (далі - відповідач) про стягнення 448 545,37 грн боргу за поставлений згідно договору № 1І035076 від 30.12.2016 товар.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 1І035076 від 30.12.2016.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу від 20.07.2020 вказану позовну заяву передано до розгляду судді Горбасенку П.В.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/2053/20 та призначено підготовче засідання на 07.08.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.08.2020 підготовче засідання у справі № 911/2053/20 закрито та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 21.08.2020.

17.08.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 17417/20), згідно якого представник відповідача просить суд поновити пропущений строк для подачі відзиву та доказів, приєднати відзив та докази до матеріалів справи, відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

Згідно ч. 8 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України).

Суд встановив, що ухвалою Господарського суду Київської області від 21.07.2020 запропоновано відповідачу надати суду у письмовій формі у строк до 05.08.2020: - відповідно до ст. 165 ГПК України відзив на позовну заяву разом з доказами направлення копій відзиву іншій стороні; - додаткові докази по справі (за наявності) разом з доказами направлення копій вказаних доказів іншій стороні; - заяви та клопотання, які відповідно до ст. 182 ГПК України мають бути вирішені у підготовчому засіданні (за наявності) разом з доказами направлення копій вказаних заяв та/чи клопотань на адресу іншої сторони.

Постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів", в редакції постанови Кабінету Міністрів України №500 від 17.06.2020 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території, зокрема, Київської області, м. Києва (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. на території, зокрема, Київської, м. Києва карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Водночас, пунктом 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, в редакції станом на 03.07.2020, було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

17.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 №731-IX, відповідно до пункту 1 розділу І постановлено внести зміни до законодавчих актів України, зокрема пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України викладено в такій редакції:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 №731-IX процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

З огляду вищевказаних процесуальних приписів, оскільки відповідач подав відзив та докази з порушенням встановленого судом строку для вказаних процесуальних дій, суд дійшов висновку про залишення поза увагою відзиву на позов відповідача та викладених у ньому заперечень, як наслідок вирішення спору у даній справі за наявними в ній матеріалами. Подані відповідачем докази не приймаються судом.

Клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку для подачі відзиву та доказів не підлягає задоволенню судом, оскільки виходячи із положень ст. 119 ГПК України, строк, встановлений судом (в тому числі для подачі відзиву на позов та доказів), може бути лише продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду, в той час коли строк, встановлений законом, суд поновлює.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю СП «Соломія» (далі - Виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" (далі - Замовник) укладено договір № 1І035076, за умовами якого виробник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених договором, виготовити, відповідно до Технічних умов товару, та поставити товар замовнику під торговими знаками, для подальшого продажу замовником, а замовник - прийняти та оплатити виготовлений та поставлений товар на умовах договору.

Загальна сума договору складається з суми накладних, по яким була здійснена поставка товару, що додаються до договору (п. 4.3. договору).

Згідно п.п. 4.4., 4.6. договору оплата за товар здійснюється щосереди в українській національній валюті - гривні в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на банківський рахунок виробника через 80 днів з моменту приймання-передачі товару та підписання накладної про прийняття товару. У випадку якщо день оплати (середа) випадає на святковий день, то оплати здійснюються найближчої середи, яка є робочим днем. При цьому сторони домовилися про те, що замовник здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума заборгованості за товар буде складати не менше ніж 500 грн.

Зобов`язання замовника по оплаті товару вважається виконаним з моменту списання коштів з його банківського рахунку.

Відповідно до п. 5.5. договору пунктом поставки товару за договором є склад замовника, адреса якого вказана в замовленні.

За умовами п. 6.1. вказаного договору перехід права власності на товар від виробника до замовника здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі покупця та підписання накладної.

Пунктом 10.1. договору поставки узгоджено, що даний договір набирає силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Суд встановив, що на виконання договору № 1І035076 від 30.12.2016 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 3 625 862,84 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та товарно-транспортними накладними.

Відповідач за отриманий від позивача товар, в порушення договору № 1І035076 від 30.12.2016, розрахувався частково, сплативши 2 987 619,46 грн, повернув частину товару на суму 10 888,80 грн та здійснено взаємозалік зустрічних однорідних вимог на загальну суму 178 809,01 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), актами про псування, бій, недопоставку або надлишок товару, актами перевірки розрахунків та довідкою АТ «Ощадбанк» № 100.40/0123-11 від 27.01.2020, внаслідок чого на момент ухвалення судового рішення борг відповідача перед позивачем за отриманий згідно договору № 1І035076 від 30.12.2016 товар склав 448 545,37 грн (3 625 862,64 грн - 2 987 619,46 грн - 10 888,80 грн - 178 809,01 грн), що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Предметом позову є вимога про стягнення 448 545,37 грн боргу за поставлений згідно договору № 1І035076 від 30.12.2016 товар.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини поставки.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як передбачено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що на виконання договору № 1І035076 від 30.12.2016 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 3 625 862,84 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними та товарно-транспортними накладними; відповідач за отриманий від позивача товар, в порушення договору № 1І035076 від 30.12.2016, розрахувався частково, сплативши 2 987 619,46 грн, повернув частину товару на суму 10 888,80 грн та здійснено взаємозалік зустрічних однорідних вимог на загальну суму 178 809,01 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), актами про псування, бій, недопоставку або надлишок товару, актами перевірки розрахунків та довідкою АТ «Ощадбанк» № 100.40/0123-11 від 27.01.2020, внаслідок чого на момент ухвалення судового рішення борг відповідача перед позивачем за отриманий згідно договору № 1І035076 від 30.12.2016 товар склав 448 545,37 грн (3 625 862,64 грн - 2 987 619,46 грн - 10 888,80 грн - 178 809,01 грн), що підтверджується наявними матеріалами справи та не спростовано відповідачем.

Враховуючи те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення складає 448 545,37 грн, який не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 448 545,37 грн боргу за поставлений згідно договору № 1І035076 від 30.12.2016 товар є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що позивачем за майнові вимоги про стягнення 448 545,37 грн було сплачено 6 728,19 грн судового збору, хоча повинен був сплатити 6 728,18 грн (1,5 % від 448 545,37 грн), переплативши до Державного бюджету України 0,01 грн судового збору, повернення яких на підставі ст. 7 Закону України «Про судовий збір» можливе за клопотання особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 6 728,18 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-англійського підприємства з іноземною інвестицією "Соломія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" про стягнення 448 545, 37 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астерс Груп" (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, буд. 6-Г; ідентифікаційний код 35995595) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю спільного українсько-англійського підприємства з іноземною інвестицією "Соломія" (04128, м. Київ, Святошинський район, вул. Берковецька, буд. 6 А; ідентифікаційний код 25586053) 448 545 (чотириста сорок вісім тисяч п`ятсот сорок п`ять гривень) 37 коп. боргу за поставлений згідно договору № 1І035076 від 30.12.2016 товар та 6 728 (шість тисяч сімсот двадцять вісім гривень) 18 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 21.08.2020.

Суддя П.В.Горбасенко