Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/700/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бережнюк В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРИ -А- ПЛЮС"

до відповідача Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості 235 170,00 грн.

Секретар судового засідання Лиманський А.Ю.

Представники:

Від позивача: Яковлева М.І.

Від відповідача: Годицький А.І.

Судові засідання проводилися у режимі відеоконференції. Поза межами приміщення суду в режимі ВКЗ брав участь представник відповідача за допомогою програмного забезпечення "EasyCon"; у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області у режимі ВКЗ брав участь представник позивача.

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 05.08.2020 р. до 10.08.2020 року на 12:30 год., у подальшому з 10.08.2020 р. до 21.08.2020 року на 14:00 год.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРИ-А-ПЛЮС" звернулося до господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості 235 170,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив умови Договору поставки №118 від 28.01.2019 р., а саме не розрахувався своєчасно та у повному обсязі за отриманий товар. Також позивач подав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, за яким витрати позивача попередньо становлять 3 527,56 грн. судового збору та 17 000,00 грн. оплата правничої допомоги.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Згідно з позовною заявою, остання обґрунтована тим, що 28.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРИ-А-ПЛЮС"(позивач, постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"(відповідач, замовник) укладено договір поставки, за яким постачальник зобов`язався поставити для потреб замовника продукцію, а замовник здійснити оплату продукції за кількістю та цінами, що передбачені специфікацією. На виконання умов вказаного договору позивач поставив відповідачу продукцію на суму 1 070 328,72 грн, про що свідчать видаткові накладні, однак відповідач розрахунки за отриманий товар провів несвоєчасно та не в повному обсязі. В зв`язку з чим позивач посить стягнути 235 170,00 грн. боргу.

29.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній не заперечує проти наявності заборгованості та повідомляє, що ДП НАЕК "Енергоатом" робить все можливе для забезпечення проведення розрахунків з постачальниками товарів, робіт та послуг.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін, результат їх розгляду.

Ухвалою суду від 15.07.2020 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

31.07.2020 р. від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

10.08.2020 р. від відповідача надійшов лист в якому зазначається про часткове погашення заборгованості шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача, а саме: сплачено 49050,00 грн. згідно платіжного доручення № 6188 від 30.07.2020 р., 20 000 грн згідно платіжного доручення № 6328 від 03.08.2020 р., оскільки загальна сума погашення боргу 69 050,00 грн., отже залишок боргу 166 120,00 грн.

20.08.2020 р. від позивача надійшла заява, у якій повідомив, що відповідач у процесі розгляду справи частково погасив борг, у сумі 49 050,00 грн. згідно платіжного доручення № 6188 від 30.07.2020 р., 20 000 грн. згідно платіжного доручення № 6328 від 03.08.2020 р., 50 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 6665 від 13.08.2020 р. Тому несплаченими залишаються 116 120,00 грн.

У судовому засіданні оголошувалася перерва з 05.08.2020 р. до 10.08.2020 року на 12:30 год., у подальшому з 10.08.2020 р. до 21.08.2020 року на 14:00 год.

Під час розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги, вказавши що станом на 21.08.2020 р. борг відповідача складає 116 120,00 грн., оскільки після відкриття провадження у справі боржник частково здійснив оплати в загальній сумі 119 050,00 грн.

Натомість представник відповідача надав пояснення, за якими визнав наявність боргу у сумі 116 120,00 грн.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

28.01.2019 р. між позивачем (постачальник) та відповідачем (замовник) укладено Договір поставки № 118. В порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язався поставити для потреб замовника продукцію, а замовник здійснити оплату поставленої продукції за кількістю та цінами, що передбачені специфікацією, що є додатком № 1 до договору.

У розділі 11 договору зазначено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками. Строк дії договору - по 31.12.2019, а в частині виконання гарантійних зобов`язань постачальника - до сплину гарантійних строків. Укладений сторонами договір оприлюднюється на веб - порталі уповноваженого органу згідно із Законом України "Про публічні закупівлі". Дата (момент) укладення договору зазначається у звіті про результати проведення процедури закупівлі, який автоматично формується електронною системою закупівель та оприлюднюється протягом одного дня після оприлюднення замовником договору про закупівлю на веб - порталі уповноваженого органу. Цей договір може бути змінений, розірваний або визнаний недійсним на підставі, передбаченій законом або за згодою сторін. Договір є укладений і в тому випадку, якщо відповідь про прийняття пропозиції укласти договір було відправлено та (або) одержано із запізненням.

Відповідно до п. 1.2., 1.4. договору предметом поставки є 44160000-9 магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби. Рік виготовлення продукції 2017 - 2019 роки.

Строки поставки продукції зазначено у специфікації (Додаток № 1 до даного Договору). Продукція поставляється на умовах DDP згідно з "Інкотермс-2010". Місце поставки та вантажоотримувач - 34400, м. Вараш, склад Рівненського відділення ВП "Складське господарство "ДП "НАЕК "Енергоатом" (п. 3.1. договору).

Згідно з п. 4.1. договору кількість та асортимент продукції визначається специфікацією до цього договору. При поставці продукції допускається відхилення фактичних показників щодо кількості, об`єму від передбаченої специфікацією в меншу сторону, пов`язане з особливостями виготовлення продукції безпосередньо виробником, при цьому максимальний розмір допустимого відхилення не може перевищувати 10%.

У розділі 8 договору сторони обумовили порядок передачі і приймання продукції. Так, приймання продукції здійснюється у відповідності з інструкціями № П-6 від 15.06.1965 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю" та № П-7 від 25.04.1966 "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю" при наявності товаросупроводжуючих документів: видаткової накладної або накладної, документів, які підтверджують якість продукції. Постачальник зобов`язаний скласти електронну податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) протягом терміну, встановленого п. 201.10 ПК України, та протягом 2-х календарних днів з дати реєстрації податкової накладної надати замовнику електронну квитанцію про реєстрацію шляхом направлення її на електронну адресу замовника . При виявленні невідповідності щодо кількості, якості та/або комплектності під час приймання продукції, замовник викликає представника постачальника для складання акту. У випадку неприбуття іногороднього представника постачальника протягом 7 днів після дати його виклику, акт прийомки продукції по кількості та якості за встановленою формою складається з представником громадськості або із представником іншої організації. Перехід права власності на продукцію за договором відбувається в момент поставки продукції. Датою поставки продукції вважається дата підписання видаткової накладної або накладної "вантажоотримувачем" продукції.

У специфікації № 53-122-01-19-07560 від 07.02.2019 до договору сторони погодили найменування, ДСТУ, ГОСТ, ТУ, креслення, технічні характеристики, строки поставки, одиницю виміру, кількість, ціну та суму продукції, що поставлялася відповідачу (а.с. 14).

Як установлено судом із матеріалів справи, 14.02.2019, 22.02.2019, 18.12.2019 та 28 02.2020 позивач поставив відповідачу продукцію - труби на загальну суму 1 070 328,72 грн, про що свідчать видаткові накладні № 7 від 14.02.2019 на суму 382 623,36 грн (відповідач отримав 15.02.2019, про що свідчить штемпель на накладній), № 14 від 22.02.2019 на суму 10 800,00 грн (відповідач отримав 04.03.2019, про що свідчить відповідна відмітка на накладній), №80 від 18.12.2019 на суму 441 735,36 грн (відповідач отримав 26.12.2019, про що свідчить штемпель на накладній) та № 11 від 28.02.2020 на суму 235 170,00 грн (відповідач отримав 06.03.2020, про що свідчить штемпель на накладній) (а.с. 16-19).

Відповідно до п. 2.1.- 2.4. договору ціна продукції, що поставляється за цим договором, становить 1 101 622,60 грн, крім того, ПДВ - 220 324,52 грн. Загальна сума договору становить 1321947,12 грн. Ціна на продукцію, що поставляється за цим договором, є остаточною та змінам не підлягає. До ціни продукції включена вартість упакування, маркування, страхування, доставки та інші понесені постачальником витрати на умовах поставки DDP Інкотермс - 2010.

Оплата за поставлену продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника згідно з видатковою накладною або накладною протягом 45 календарних днів з дати поставки, за умови реєстрації постачальником податкової накладної у ЄРПН (п. 6.1. договору).

Відповідач, отримавши продукцію, розрахунки за неї проводив частково та несвоєчасно, що підтверджується платіжними дорученнями № 4326 від 24.04.2019 на суму 10 800,00 грн, № 4327 від 24.04.2019 на суму 36 374,40 грн, № 4336 від 24.04.2019 на суму 45 714,24 грн, № 4337 від 24.04.2019 на суму 52 457,76 грн, № 4338 від 24.04.2019 на суму 5 491,20 грн, № 4339 від 24.04.2019 на суму 1 996,80 грн, № 4359 від 25.04.2019 на суму 475,20 грн, № 4360 від 25.04.2019 на суму 47 424,00 грн, № 4361 від 25.04.2019 на суму 56 709,12 грн, № 4362 від 25.04.2019на суму 57 664,80 грн, № 4777 від 15.05.2019 на суму 78 315,84 грн, № 3369 від 13.04.2020 на суму 22 401,60 грн, № 3370 від 13.04.2020 на суму 54 912,00 грн, № 3709 від 24.04.2020 на суму 62 348,40 грн, № 3710 від 24.04.2020 на суму 27 379,20 грн, № 3713 від 24.04.2020 на суму 19 980,72 грн, № 3715 від 24.04.2020 на суму 1 997,04 грн, № 3716 від 24.04.2020 на суму 2 496,00 грн, № 3717 від 24.04.2020 на суму 15 475,20 грн, № 3895 від 29.04.2020 на суму 119 360,40 грн, № 3896 від 29.04.2020 на суму 115 384,80 грн (а.с. 21-41).

Оплати здійснені на загальну суму 835 158,72 грн.

Позивач звернувся до відповідача із вимогою від 20 травня 2020 року (№20/05/20-3), у якій висловив прохання погасити борг у сумі 235 170,00 грн. Докази надіслання вимоги містяться у справі (арк.с. 42-43). Відповідь на вимогу до матеріалів справи не надана.

У зв`язку з викладенеми обставинами позивач звернувся до господарського суду із позовом про стягнення з відповідача 235 170,00 грн. заборгованості.

У процесі розгляду справи відповідач частково погасив борг. А саме: 49 050,00 грн. згідно платіжного доручення № 6188 від 30.07.2020 р., 20 000 грн. згідно платіжного доручення № 6328 від 03.08.2020 р., 50 000,00 грн. згідно платіжного доручення № 6665 від 13.08.2020 р.

Тому несплаченими залишаються 116 120,00 грн. основного боргу.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із несвоєчасною оплатою товару за договором поставки, та відповідальністю за порушення строків оплати за поставлений товар, регулювання яких здійснюється ГК України та ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Судом із фактичних обставин справи встановлено, що зобов`язання сторін ґрунтуються на договорі поставки.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частинами 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, наявність простроченої заборгованості підтверджена належними та допустимими доказами.

Матеріали справи свідчать, що після відкриття провадження у ній відповідач здійснив оплату боргу за отриманий товар у сумі 119 050,00 грн.

Таким чином станом на 21.08.2020 р. відсутній предмет спору у цій частині позовних вимог.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до частини 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи наведене та зважаючи на відсутність предмету спору в частині позовних вимог про стягнення 119 050,00 грн. провадження у справі №918/700/20 у цій частині підлягає закриттю.

Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 116 120,00 грн.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача, а відтак про наявність підстав для часткового задоволення позову та про стягнення з відповідача на користь позивача 116 120,00 грн. заборгованості по оплаті за отриманий товар. У частині вимог про стягнення 119 050,00 грн. провадження у справі №918/700/20 слід закрити.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У матеріалах позову позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 3 527,56 грн. та 17 000,00 грн.

Станом на 21.08.2020 р. позивач не подав доказів понесення витрат на оплату правничої допомоги. Проте 07.08.2020 р. надав заяву про те, що такі докази будуть представлені суду протягом п`яти днів після прийняття рішення за результатами вирішення спору.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір пропорції задоволених вимог проти заявлених складає 50,62%.

Зважаючи, що позов задоволено частково, на відповідача покладаються судові витрати понесені позивачем у виді сплаченого судового збору в розмірі 1 785,65 грн.

Крім того, пунктом 5 статтею 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом).

Тому позивач має право на повернення з бюджету судового збору в сумі 1 741,91 грн. після подання до суду відповідного клопотання, у зв`язку з тим, що у частині позовних вимог про стягнення 119 050,00 грн. провадження у справі закрито.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 231, 237-240 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (промзона, м.Вараш, Рівненська область, 34400, ідентифікаційний код 05425046) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИ-А-ПЛЮС" (49080, м. Дніпро, Шосе Донецьке, буд. 4, офіс 10, ідентифікаційний код 41690201) - 116 120 (сто шістнадцять тисяч сто двадцять) грн. 00 00 коп. заборгованості, 1 785 (одну тисячу сімсот вісімдесят п`ять) 65 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Закрити провадження у справі №918/700/20 в частині вимог про стягнення 119 050,00 грн. заборгованості.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 26 серпня 2020 року.

Суддя Бережнюк В.В.