ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2020 р. Справа№ 910/11961/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Алданової С.О.

Мартюк А.І.

секретар судового засідання: Пастернак О.С.

представники учасників справи у судове засідання 18.08.2020 не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району міста Києва"

на ухвалу Господарського суду міста Києва

про відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими

обставинами судового рішення

від 19.03.2020 (повний текст складено - 07.04.2020)

у справі №910/11961/19 (суддя - Привалов А.І.)

за позовом 1) Печерської районної в місті Києві державної адміністрації

2) Комунального підприємства "Керуюча компанія з

обслуговування житлового фонду Печерського району

міста Києва"

до Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне

управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів

та споруд на них Шевченківського району міста Києва"

про виселення з нежитлового приміщення

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району міста Києва" надійшла заява про перегляд судового рішення у справі №910/11961/19 за нововиявленими обставинами.

Подана заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами мотивована тим, що 17.02.2020 на адресу заявника надійшов витяг з Протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності №41/176 від 22.10.2019, згідно з яким вказаною комісією було прийнято рішення про поновлення Комунальному підприємству "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" терміну подачі документів для продовження строку дії Договору оренди нежитлового приміщення, розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 3, літ. А, що є нововиявленою обставиною на думку заявника.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 у справі №910/11961/19 в задоволенні заяви Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району міста Києва" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 - відмовлено. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/11961/19 залишено в силі.

Ухвала Господарського суду міста Києва обґрунтована тим, що вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами визначено в ст. 320 ГПК України. Доводи відповідача на які посилається останній є необґрунтованими, оскільки обставини, про які зазначає заявник, не є нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України.

За висновками суду першої інстанції, заявник фактично ставить під сумнів судове рішення у справі №910/11961/19, яке набрало законної сили, та заявляє вимоги, спрямовані на повторний розгляд справи та винесення іншого судового рішення.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 у справі №910/11961/19 та прийняти нове рішення, яким заяву Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району міста Києва" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/11961/19 задовольнити. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/11961/19 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими. Відтак, оскаржуваний судовий акт у цій справі ухвалений із порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача про те, що зазначені нововиявлені обставини є фактичними даними, що спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, а саме остаточного припинення дії Договору, у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено та подальшої неможливості його продовження. При цьому наведені відповідачем фактичні дані не є переоцінкою доказів, оцінених судом першої інстанції у процесі розгляду справи або доказами, які не оцінювалися судом.

На думку скаржника, обставина на яку посилається останній у своїй заяві має істотне значення для розгляду даної справи. Факт поновлення терміну подачі документів є підставою для перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду від 07.11.2019, оскільки у відповідача з`явилось право продовжити строки дії Договору до моменту постановлення судового рішення у справі №910/11961/19.

Окрім того, в тексті апеляційної скарги скаржником викладено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, з обгрунтуванням причин такого пропуску.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2020 апеляційну скаргу Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району міста Києва" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П., судді: Алданова С.О., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали задоволено.

Поновлено скаржнику пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження судового акта та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району міста Києва" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 у справі №910/11961/19, апеляційний перегляд призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 30.06.2020.

Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 відкладено розгляд справи №910/11961/19 на 18.08.2020.

У зв`язку з перебуванням судді Калатай Н.Ф., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2020, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя - доповідач), судді: Алданова С.О., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2020 прийнято справу №910/11961/19 за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району міста Києва" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 до провадження у зазначеному вище складі колегії суддів. Вирішено здійснювати розгляд даної справи у раніше призначені дату та час (18.08.2020 о 11 год. 00 хв.).

18.08.2020 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від позивача-2 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких останній зазначає про те, що відповідачу обставини/докази, які він вважає нововиявленими, на час розгляду справи були відомі і доступні. Володіючи такою інформацією, яка могла би призвести до іншого результату судового розгляду, з боку відповідача жодних дій вчинено не було.

Також у своїх запереченнях позивач-2 просить суд апеляційної інстанції розгляд справи проводити без участі повноважного представника останнього.

У судове засідання 18.08.2020 представники учасників справи не з`явились, про поважність причин нез`явлення суд не повідомили, будь-яких заяв або клопотань з цього приводу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Колегія суддів звертає увагу на те, що сторони належним чином повідомлені про місце, дату і час судового розгляду, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення учасникам судового процесу.

У свою чергу, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвали Північного апеляційного господарського суду у справі №910/11961/19 оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також слід врахувати, що Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 у справі №2103/490/2012 вказав про те, що сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В силу приписів статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Одним із основних принципів (засад) господарського судочинства є, зокрема, розумність строків розгляду справи.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним вважається строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

За приписами частини першої ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті шостої даної Конвенції (§ 66, § 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й усіх осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а також враховуючи те, що явка представників учасників справи в судові засідання не була визнана обов`язковою, судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників учасників справи.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В судовому засіданні 18.08.2020 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови суду.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у серпні 2019 року Печерська районна в місті Києві державна адміністрація та Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" звернулися до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району м. Києва" про виселення з нежитлового приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що укладений між позивачами та відповідачем Договір №3/601 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 18.05.2016 припинив свою дію 16.05.2019, у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, а відтак, на підставі ч. 1 ст. 785 ЦК України та ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у відповідача виник обов`язок повернути орендодавцеві об`єкт оренди - нежитлове приміщення площею 88, 50 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 3.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 07.11.2019, повний текст підписаний 21.11.2019, у справі № 910/11961/19 позов задоволено повністю. Виселено Комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району" м. Києва з нежитлового приміщення, розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 3, загальною площею 88, 50 кв.м., та стягнуто витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921, 00 грн.

На виконання вказаного рішення видано відповідні судові накази.

21.02.2020 до загального відділу діловодства суду першої інстанції від відповідача надійшла заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Подана заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами мотивована виключними обставинами на які посилається відповідач.

Відмовляючи у задоволенні заяви відповідача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наведені в заяві обставини не є нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України

Отже, предметом перегляду у цій справі є ухвала, постановлена судом першої інстанції за результатами розгляду заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленим обставинами.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За приписами ч. 1, 2 ст. 320 ГПК України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для правильного вирішення даної конкретної справи. Якби нововиявлена обставина була відома суду під час винесення судового акта, то вона обов`язково вплинула б на остаточні висновки суду; юридичний факт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Водночас, нововиявленими можуть бути визнані лише істотно значимі, суттєві обставини, тобто такі обставини, обізнаність суду стосовно яких у розгляді справи забезпечила б прийняття цим судом іншого рішення.

Так, в обґрунтування існування нововиявлених обставин заявник зазначає, що вимоги позивачів були обґрунтовані тим, що укладений між позивачами та відповідачем Договір №3/601 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 18 травня 2016 року припинив свою дію, у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, а відтак, на підставі ч. 1 ст. 785 ЦК України та ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у відповідача виник обов`язок повернути орендодавцеві об`єкт оренди - нежитлове приміщення площею 88, 50 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Лютеранська, 3.

Згідно з п. 9.1 Договору, цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє до з 18.05.2016 до 16.05.2019 включно, за умови укладання охоронного договору з відповідним органом культурної спадщини.

Відповідно до п. 9.7. Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його дії протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються відповідним договором, який є невід`ємною частиною цього договору.

При цьому, пунктом 4.2.22 Договору для продовження дії договору оренди орендар за три місяці до дати закінчення договору має надати орендодавцю новий звіт з незалежної оцінки об`єкта.

В строк, передбачений п. 4.2.22 Договору, відповідач надати вищезазначені документи не встиг. Договір вчасно продовжено не було.

Однак, після постановлення рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі № 910/11961/19 та набрання ним чинності, а саме 30.01.2020, відповідачу стали відомі обставини, які є істотними для справи, і які не були відомі під час розгляду цієї справи, а саме:

22.10.2019 (до постановления рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/11961/19) Постійною комісією Київської міської ради з питань власності (Протокол №41/176 підпункт 42.43.) комунальному підприємству "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району" м. Києва було поновлено терміни подачі документів для продовження строку дії договору оренди нежитлового приміщення на вул. Лютеранській, 3, літ. А., про що офіційно відповідача було повідомлено та надіслано належним чином завірений витяг з протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності №41/176 тільки 17.02.2020.

Отже, на думку заявника, поновлення йому Постійною комісією Київської міської ради з питань власності терміну подачі документів для продовження строку дії договору оренди нежитлового приміщення на вул. Лютеранській, 3, літ. А, є нововиявленою обставиною та підставою для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 07.11.2019 у справі №910/11961/19.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що такі доводи відповідача є необґрунтованими, оскільки обставини, про які зазначає заявник, не є нововиявленими в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, які б впливали на необхідність перегляду судового рішення у даній справі.

При цьому слід зазначити, що відповідачем не повідомлено суду будь-яких матеріально-правових фактів, які б в установленому порядку спростовували факти, що були покладені в основу судового рішення у справі №910/11961/19 (у тому числі, фактів укладення додаткової угоди з позивачами щодо продовження строку дії договору оренди нежитлового приміщення на вул. Лютеранській, 3, літ. А до ухвалення рішення по справі, оскільки поновлення терміну подачі документів для продовження строку дії договору оренди не є безумовною підставою для твердження, що строк дії оренди буде в обов`язковому порядку продовжений).

Апеляційний господарський суд зазначає, що скаржником не доведено належними та допустимими доказами існування нововиявлених обставин відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 320 ГПК України, які в установленому порядку спростовують факти, що були покладено в основу судового рішення у справі №910/11961/19. Тому доводи скаржника відхиляються судом апеляційної інстанції, як безпідставні.

За приписами ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 18.11.2004 у справі «Правєдная проти Росії»», заява №69529/01, п. 27-28, та рішення від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» №2, заява №19960/04, п. 46) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Більше того, жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п. 51 - 52 рішення Суду у справі «Рябих проти Росії» від 24.06.2003; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 «Агротехсервіс проти України»; п. 42-44 рішення Суду у справі «Желтяков проти України» від 9.06.2011).

Отже, процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції та положенням законодавства України та мають бути збалансовані з реальністю правового захисту та ефективністю рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що скаржником не наведено нововиявлених обставин, з яким закон пов`язує можливість перегляду судового рішення. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, понесені судові витрати за перегляд ухвали в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району міста Києва" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 у справі №910/11961/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.03.2020 у справі №910/11961/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Комунальним підприємством "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Шевченківського району міста Києва".

4. Матеріали справи №910/11961/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення, відповідно до ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 21.08.2020.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді С.О. Алданова

А.І. Мартюк