ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

10.08.2020 року м. Дніпро Справа № 876/26/20

Суддя Центрального апеляційного господарського суду Вечірко І.О. (доповідач), при секретарі судових засідань: Манчік О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву Приватного акціонерного товариства "Центральний Гірничо-збагачувальний комбінат"

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 05.06.2020 року

та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес"

про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 05.06.2020 року

у третейській справі № 14/126К-15 (головуючий третейський суддя - Терещенко О.В., третейські судді - Манелюк Д.М. (доповідач), Петрова Т.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес"

до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"

про стягнення 14 069 439,14 грн.

та за зустрічним

позовом Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес"

про стягнення 32 040 168,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення третейського суду.

Рішенням Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 05.06.2020 року у третейській справі № 14/126К-15 припинено провадження у справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 14 069 439,14 грн. за порушення умов договору № 483-52-10 від 04.04.2013 року (на капітальний ремонт секцій тепловозу 2ТЕ10М в об`ємі КР-2). Зустрічний позов Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" на користь Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" 22 428 117,60 грн. штрафу за порушення умов договору № 483-52-10 від 04.04.2013 року (на капітальний ремонт секцій тепловозу 2ТЕ10М в об`ємі КР-2). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" на користь Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" 25 500,00 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом. В решті зустрічних вимог Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" відмовлено.

Процедура провадження у справі в апеляційному господарському суді.

10.06.2020 року до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 05.06.2020 року у третейській справі № 14/126К-15.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2020 року справу № 876/26/20 передано для розгляду судді Вечірко І.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2020 року прийнято до розгляду заяву Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 05.06.2020 року у третейській справі № 14/126К-15. Розгляд заяви призначено в судове засідання на 30.06.2020 року.

30.06.2020 року до Центрального апеляційного господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 05.06.2020 року у третейській справі № 14/126К-15.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2020 року розгляд заяви Приватного акціонерного товариства "Центральний Гірничо-збагачувальний комбінат" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 05.06.2020 року у третейській справі № 14/126К-15 і заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" про скасування зазначеного рішення третейського суду об`єднано в одне провадження для спільного розгляду. Розгляд справи призначено на 10 липня 2020 року.

В судовому засіданні 10.07.2020 року оголошено перерву до 10.08.2020 року, витребувано у Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група": третейську справу № 14/126К-15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 14 069 439,14 грн. та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" про стягнення 32 040 168,00 грн.; регламент Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група". Зобов`язано Постійно діючий Регіональний третейський суд України при Асоціації "Регіональна правова група" надати в строк до 03.08.2020 року (включно) письмові пояснення щодо обставин не відповідності вимогам закону складу третейського суду, викладених в заяві про скасування рішення третейського суду.

22.07.2020 року на адресу Центрального апеляційного господарського суду від Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" надійшли: третейська справа № 14/126К-15; завірена головою суду копія регламенту Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група"; письмові пояснення.

В судових засіданнях 10.07.2020 року та 10.08.2020 року представники сторін надали пояснення щодо заяв про видачу наказу на виконання рішення третейського суду та скасування рішення третейського суду.

Розгляд заяв та клопотань учасників провадження у справі.

10.07.2020 року до початку розгляду справи до апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника ТОВ "Техно-Бізнес" про витребування доказів. У зазначеній заяві ТОВ "Техно-Бізнес" просило витребувати: у ПрАТ "Центральний ГЗК" докази взаємовідносин між ПАТ "Центральний ГЗК" та ТОВ ЮКК "Апріорі" з надання юридичних та консультаційних послуг за період з січня 2013 року по березень 2015 року включно, та у період з лютого 2017 року по грудень 2018 року, а саме - договори, акти виконаних робіт, докази оплати виконаних робіт, докази оплати виконаних робіт, докази внесеня даних відомостей до податкової звітності; у ТОВ ЮКК "Апріорі" докази взаємовідносин між ПАТ "Центральний ГЗК" та ТОВ ЮКК "Апріорі" з надання юридичних та консультативних послуг в період з січня 2013 року по березень 2015 року включно, та у період з лютого 2017 року по грудень 2018 року, а саме - договори, акти виконаних робіт, докази оплати виконаних робіт, докази внесення даних відомостей до податкової звітності; у ПрАТ "Центральний ГЗК" докази взаємовідносин між ПАТ "Центральний ГЗЕК" та АО "АК "Апріорі" за ндання юридичних та консультативних послуг в період з жовтня 2019 року по грудень 2019 року включно, а саме - договори, акти виконаних робіт, докази оплати виконаних робіт, докази внесення даних відомостей до податкової звітності; у АО "АК "Апріорі" докази взаємовідносин між ПАТ "Центральний ГЗК" та АО "АК "Апріорі" з надання юридичних та консультативних послуг за період з жовтня 2019 року по грудень 2019 року включно, а саме - договори, акти виконаних робіт, докази оплати виконаних робіт, докази внесення даних відомостей до податкової звітності; у Головного управління ДПС у Дніпропетровській області докази взаємовідносин між ПАТ "Центральний ГЗК" та ТОВ "ЮКК "Апріорі" з надання юридичних та консультативних послуг в період з січня 2013 року по березень 2015 року включно, та у період з лютого 2017 року по грудень 2018 року, а саме - договори, акти виконаних робіт, докази оплати виконаних робіт, докази внесення даних відомостей до податкової звітності; докази взаємовідносин між ПАТ "Центральний ГЗК" та АО "АК "Апріорі" з надання юридичних та консультативних послуг в період з жовтня 2019 року по грудень 2019 року включно, а саме - договори, акти виконаних робіт, докази оплати виконаних робіт, докази внесення даних відомостей до податкової звітності.

Розглянувши вказане клопотання апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з огляду на відсутність правових підстав для витребування в межах розгляду заяв про визнання недійсним рішення третейського суду та видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду доказів існування правовідносин між ПрАТ "Центральний ГЗК" та іншими юридичними особами, які не є учасниками третейської справи. При цьому, ТОВ "Техно-Бізнес" у даній справі має бути доведено не наявність правовідносин ПрАТ "Центрального ГЗК" з іншими юридичними особами, а наявність підстав для скасування рішення третейського суду в зв`язку з тим, що склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону.

Розгляд заяви про скасування рішення третейського суду.

Розглянувши матеріали заяви про скасування рішення третейського суду, суд вважає, що підстави для задоволення вказаної заяви відсутні, враховуючи наступне.

Заява ТОВ "Техно-Бізнес" про скасування рішення третейського суду мотивована тим, що третейський суд та ПрАТ "Ценральний ГЗК" є пов`язаними між собою особами. Даний третейський суд був створений Асоціацією "Регіональна правова група" наступного дня після реєстрації самої Асоціації. Метою створення даного третейського суду був розгляд спорів (з їх вирішенням, як у даному випадку, протягом майже п`яти років) за участю суб`єктів господарювання, які входять до Групи Метінвест, незалежно від місця їх знаходження (Дніпропетровська, Запорізька, Донецька, Луганська, Київська області та інші). ПрАТ "Центральний ГЗК" також входить до Групи Метінвест. Юридичні компанії - засновники Асоціації, власниками яких є судді даного третейського суду здійснюють абонентське юридичне обслуговування та надають правову допомогу емітентам - суб`єктам господарювання, що входять до складу Групи Метінвест, в тому числі і ПрАТ "Центральний ГЗК". Таким чином, на думку ТОВ "Техно-Бізнес", в третейській справі № 14/126К-15 даний третейський суд розглядав спір проти себе. В зв`язку з чим, склад Постійно діючого регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", яким прийнято рішення у справі № 14/126К-15, не відповідав вимогам закону.

У відзиві на заяву про скасування рішення третейського суду ПрАТ "Центральний ГЗК" просить відмовити в задоволенні заяви ТОВ "Техно-Бізнес", рішення третейського суду залишити без змін. Посилається на те, що рішення третейського суду було прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, а зазначені в заяві доводи є безпідставними. Відповідно до пункту 2.1. Положення про Постійно діючий Регіональний третейський суд України при Асоціації "Регіональна правова група", зареєстрованого Дніпропетровським обласним управлінням юстиції 30 травня 2006 року метою його діяльності є вирішення спорів щодо захисту майнових та немайнових прав та охоронюваних законом інтересів фізичних та юридичних осіб. Жодного обмеження кола осіб (крім передбачених законом) Положення не містить. За інформацією з сайту Третейського суду видно, що третейський суд розглядає спори за участю будь-яких юридичних осіб. Доводи ТОВ "Техно-Бізнес" про те, що судді третейського суду є "кінцевими бенефіціарними власниками компаній, які здійснюють абонентське юридичне обслуговування ПрАТ "Центральний ГЗК"" є безпідставними, такими що спростовуються витягами з ЄДР, наданими ТОВ "Техно-Бізнес", оскільки жоден з суддів, що приймав рішення у справі № 14/126К-15, не є кінцевим бенефіціарним власником компаній, зазначених у витягах. Річні звіти ПАТ "Центральний ГЗК" за 2013 та 2014 роки не можуть заслуговувати на увагу, тому що стосуються періоду, який не пов`язаний з розглядом спору, оскільки склад третейського суду було сформовано в 2016 році, а рішення у справі винесено в 2020 році. Предметом доказування в даному випадку є обставини упередженості та необ`єктивності певних суддів, при вирішенні конкретного спору в конкретний період. Надані звіти знаходяться поза межами періоду, коли розглядалась справа. Крім того, відомості в них не вказують на взаємозв`язок між колегією суддів, яка виносила спірне рішення, та ПрАТ "Центральний ГЗК". Наявність заінтересованості судді (суду) може мати місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Обставинами, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді (суду), можуть бути конкретні незаконні дії судді (суду) під час розгляду справи, які знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з його власними (особистими) інтересами. ТОВ "Техно-Бізнес" не наводить таких обставин, обґрунтування його вимог побудоване лише на підозрах та припущеннях. При укладенні договору № 483-52-10 від 04.04.2013 року, що містить третейське застереження, сторони були вільні у своєму виборі, при цьому список суддів є (і був) розміщений у вільному доступі у мережі Інтернет, отже ТОВ "Техно-Бізнес" мав можливість обирати будь-якого суддю. Слід звернути увагу, що ТОВ "Техно-Бізнес" склад третейського суду влаштовував, коли він звернувся до нього з позовом до ПрАТ "Центральний ГЗК". І лише після прийняття рішення судом у ТОВ "Техно-Бізнес" виникли будь-які надумані претензії до суду.

Постійно діючий Регіональний третейський суд України при Асоціації "Регіональна правова група" в письмових поясненнях зазначив, що сторони справи у реалізацію положень статті 5 Закону України "Про третейські суди", уклавши третейську угоду у вигляді третейського застереження у договорі, добровільно скористались правом передачі спору на розгляд третейського суду, чим вказали на довіру третейському суду та на обов`язковість виконання рішення третейського суду. Судді третейського суду у своїй діяльності керуються верховенством права, нормами законодавства, є об`єктивними, неупередженими, мають достатньо галузевих знань та професійного досвіду, ділових та моральних якостей, необхідних для вирішення спорів. Колегія третейських суддів у складі: Терещенко О.В. (головуючий), Манелюк Д.В. (доповідач), Петрова Т.А., яка здійснювала розгляд третейської справи № 14/126К-15 та якою було прийнято рішення від 05.06.2020 року, повністю відповідала всім вимогам статті 18 Закону України "Про третейські суди", була сформована з дотриманням норм Регламенту третейського суду. Обставини, які наведені заявником є лише надуманими припущеннями, такими, що не відповідають дійсності, чинному законодавству України та не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Відповідно до частини 2 статті 24 Господарського процесуального кодексу України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

Згідно із частиною 3 статті 349 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду.

За змістом статті 350 Господарського процесуального кодексу України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору № 483-52-10 від 04.04.2013 року (на капітальний ремонт секцій тепловозу 2ТЕ10М в об`ємі КР-2), відповідно до акту виконаних робіт № 1 від 24.11.2014 року Виконавцем (позивачем за первісним позовом - ТОВ "Техно-Бізнес") були виконані роботи з капітального ремонту тепловозу 2 ТЕ10М, зав. № 2562АБ, в розмірі 6 348 000,00 грн., а також додаткові роботи з капітального ремонту зазначеного тепловозу в розмірі 4 835 391,34 грн. Загальна сума виконаних робіт складає 11 183 391,34 грн. Замовником (відповідачем за первісним позовом - ПрАТ "Центральний ГЗК") була частково сплачена сума виконаних робіт у розмірі 3 700 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями. Залишок суми виконаних робіт з капітального ремонту у розмірі 7 483 391,34 грн. Замовником сплачена не була. Позивач за первісним позовом у своїй позовній заяві (уточненій) просив третейський суд стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 14 069 439,14 грн., яка складається з суми основного боргу за виконані роботи за договором в розмірі 7 483 391,34 грн., 3 % річних у розмірі 672 275,00 грн. та інфляційних втрат в розмірі 5 913 773,14 грн. за порушення умов договору.

Позивач за первісним позовом обґрунтував звернення до третейського суду на підставі пункту 8.2. договору № 483-52-10 від 04.04.2013 року (на капітальний ремонт секцій тепловозу 2ТЕ10М в об`ємі КР-2), за змістом якого якщо спори та розбіжності, які виникають у зв`язку з виконанням даного договору або які стосуються його укладення, зміни, порушення умов, недійсності, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється у Постійно діючому Регіональному третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" у відповідності до Регламенту вказаного суду. Рішення Третейського суду є остаточним та обов`язковим для сторін і підлягає виконанню в строки, вказані в рішенні суду.

Відповідач за первісним позовом - ПрАТ "Центральний ГЗК" звернувся до Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" із зустрічною позовною заявою до ТОВ "Техно-Бізнес" про стягнення 32 040 168,00 грн. за порушення умов договору № 483-52-10 від 04.04.2013 року (на капітальний ремонт секцій тепловозу 2ТЕ10М в об`ємі КР-2). Вказана сума складається з суми неустойки (штрафу) за неякісне виконання робіт в гарантійний період у розмірі 31 985 674,00 грн. та штрафу у розмірі 54 494,00 грн. - 100 % вартості вузлів, що вийшли з ладу.

В обґрунтування зустрічного позову позивач посилався на неналежне виконання відповідачем вимог діючого законодавства та умов договору, а саме - порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо якісного виконання робіт з капітального ремонту, обумовлених сторонами у договорі.

08.01.2019 року позивач за первісним позовом надав третейському суду заяву про відмову від позову ТОВ "Техно-Бізнес" до ПрАТ "Центральний ГЗК" та припинення провадження за первісним позовом на підставі пункту 3 статті 53 Закону України "Про третейські суди".

Рішенням Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 05.06.2020 року у третейській справі № 14/126К-15 припинено провадження у справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 14 069 439,14 грн. за порушення умов договору № 483-52-10 від 04.04.2013 року (на капітальний ремонт секцій тепловозу 2ТЕ10М в об`ємі КР-2). Зустрічний позов Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" на користь Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" 22 428 117,60 грн. штрафу за порушення умов договору № 483-52-10 від 04.04.2013 року (на капітальний ремонт секцій тепловозу 2ТЕ10М в об`ємі КР-2). Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" на користь Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" 25 500,00 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом. В решті зустрічних вимог Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" відмовлено.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про третейські суди" (надалі - Закон) юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Статтею 6 Закону встановлено право третейських судів в порядку, передбаченому цим Законом, на розгляд будь-яких справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Згідно з частинами 1, 2 статті 12 Закону третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди.

При цьому, імперативна норма частини 3 статті 12 Закону уточнює, що за будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 910/10701/17.

З огляду на наявність третейської угоди, яка укладена між сторонами у вигляді третейського застереження та викладена в договорі № 483-52-10 від 04.04.2013 року (на капітальний ремонт секцій тепловозу 2ТЕ10М в об`ємі КР-2) (пункт 8.2. договору), та враховуючи норми статті 6 Закону України "Про третейські суди" щодо підвідомчості справ третейським судам, даний спір міг бути переданий на розгляд Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група".

Згідно із статтею 18 Закону третейські судді не є представниками сторін. Третейським суддею може бути призначена чи обрана особа, яка прямо чи опосередковано не заінтересована в результаті вирішення спору, а також має визнані сторонами знання, досвід, ділові та моральні якості, необхідні для вирішення спору. Третейськими суддями не можуть бути: особи, які не досягли повноліття та особи, які перебувають під опікою чи піклуванням; особи, які не мають кваліфікації, погодженої сторонами безпосередньо чи визначеної у регламенті третейського суду; особи, які мають судимість; особи, визнані в судовому порядку недієздатними; судді судів загальної юрисдикції або Конституційного Суду України. У разі одноособового вирішення спору третейський суддя постійно діючого третейського суду повинен мати вищу юридичну освіту. У разі колегіального вирішення спору вимоги щодо наявності вищої юридичної освіти поширюється лише на головуючого складу третейського суду.

Відповідно до статті 14 Закону сторони мають право вільно призначати чи обирати третейський суд та третейських суддів. За домовленістю сторін вони можуть доручити третій особі (юридичній або фізичній) призначення чи обрання третейського суду чи суддів. Для призначення чи обрання третейських суддів у кожній справі необхідна їхня згода. У постійно діючих третейських судах призначення чи обрання третейських суддів здійснюється із затвердженого відповідно до статті 8 цього Закону списку третейських суддів, який за регламентом цього постійно діючого третейського суду може мати обов`язковий чи рекомендаційний характер.

Таким чином, при призначенні судді сторони керуються виключно принципом автономії волі сторін, власними переконаннями та вподобаннями і обирають такого суддю, освіта, досвід, авторитет і моральні якості якого будуть визнані обома сторонами.

За положеннями частин 1-3, 5 статті 16 Закону склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). Третейський суд може розглядати справи в складі одного третейського судді або в будь-якій непарній кількості третейських суддів. У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. За всіх умов третейський суд може розглядати справи в будь-якій непарній кількості третейських суддів.

Відповідно до статті 17 Закону формування складу третейського суду в постійно діючому третейському суді здійснюється в порядку, встановленому регламентом третейського суду.

Статтею 2.1. Регламенту Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" (надалі - Регламент) визначено, що третейський розгляд справи здійснюється Третейським судом у складі третейських суддів, які обираються сторонами або призначаються Головою Третейського суду з числа осіб, включених у список третейських суддів Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група". Третейський суд розглядає справи колегіально у складі трьох третейських суддів, про що Голова третейського суду виносить ухвалу.

Відповідно до статті 2.2. Регламенту формування складу третейського суду здійснюється у наступному порядку: при формуванні складу третейського суду кожна із сторін протягом п`яти днів з моменту отримання повідомлення третейського суду обирає по одному судді із затвердженого списку третейських суддів, про що письмово повідомляє третейський суд, а обрані у такий спосіб судді, обирають третейського суддю - головуючого при розгляді справи. Якщо одна із сторін не обере третейського суддю протягом 10 днів після одержання повідомлення третейського суду, або сторони обрали одного і того самого суддю, голова третейського суду призначає іншого суддю, а призначені у такий спосіб судді, обирають третейського суддю - головуючого при розгляді конкретної справи. У разі якщо обидві сторони у зазначений спосіб не обрали належну кількість суддів, голова третейського суду призначає двох суддів із затвердженого списку третейських суддів, а призначені у такий спосіб судді, обирають третього третейського суддю - головуючого при розгляді конкретної справи.

Наведене свідчить про те, що Регламент третейського суду передбачає можливість визначення самими сторонами персонального складу третейського суду і лише, якщо склад суду не визначено, він визначається головою третейського суду.

Як вбачається із матеріалів третейської справи, 18.12.2015 року до третейського суду надійшла заява ТОВ "Техно-Бізнес" від 16.12.2015 року № 92 про відбір судді для розгляду справи, відповідно до якої обрано суддю - Петрову Тетяну Алімівну (третейська справа т. 1, а. с. 70).

22.12.2015 року до третейського суду надійшла заява ПАТ "Центральний ГЗК" від 21.12.2015 року № 1320-А/26, відповідно до якої обрано суддю - Сідлецьку Світлану Олексіївну (третейська справа т. 1, а. с.71).

Третейські судді Петрова Т.А. та Сідлецька С.О. обрали третім третейським суддею - головуючим для вирішення спору між сторонами Палій Євгенію Анатоліївну.

Ухвалою Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 25.12.2015 року обрано колегію третейських суддів для розгляду справи у складі: Палій Є.А. (головуючий), Петрова Т.А. (доповідач), Сідлецька С.О. (третейська справа т. 1, а. с. 76).

Третейський суддя Петрова Т.А. у зв`язку з перебуванням у термінову відрядженні достроково припинила повноваження у справі.

Виходячи з положень статті 23 Закону, пункту 2.10. Регламенту третейського суду, якщо повноваження третейського судді припинені достроково, інший третейський суддя призначається чи обирається згідно з правилами, які застосовувались при призначенні чи обранні третейського судді, який змінюється.

Оскільки третейський суддя Петрова Т.А. був обраний ТОВ "Техно-Бізнес", останнє подало третейському суду заяву від 26.02.2016 року, відповідно до якої замість третейського судді Петрової Т.А. обрано третейського суддю Присяжного Дмитра Михайловича (третейська справа т. 1, а. с. 86).

Ухвалою Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 26.02.2016 року достроково припинено повноваження третейського судді Петрової Т.А., обрано колегію третейських суддів у складі: Палій Є.А. (головуючий), Присяжний Д.М. (доповідач), Сідлецька С.О. (третейська справа т. 1, а. с. 117).

11.03.2016 року представником позивача за первісним позовом було подано до третейського суду заяву про відвід складу третейського суду.

Ухвалою Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 11.03.2016 року відмовлено позивачу за первісним позовом у задоволенні заяви про відвід складу третейського суду (третейська справа т. 1, а. с. 173-174).

16.03.2016 року позивачем за первісним позовом подано до третейського суду заяву про відвід складу третейського суду.

Представником відповідача за первісним позовом в судовому засіданні 08.04.2016 року було подано до третейського суду клопотання про відвід колегії третейських суддів.

Ухвалою Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 08.04.2016 року задоволено заяви сторін про відвід складу третейського суду, надано сторонам час для обрання кандидатур для складу суду у справі (третейська справа т. 1, а. с. 186-188).

18.04.2016 року на адресу третейського суду надійшла заява позивача за первісним позовом від 15.04.2016 року, в якій зазначено, що в якості третейського судді для вирішення спору міс сторонами у справі не обрано жодного з кандидатур та звернуто увагу на те, що жоден суддя третейського суду не може розглянути справу по суті, оскільки позивач за первісним позовом не має довіри до будь-якої кандидатури третейського суду. Позивач за первісним позовом вказав, що має намір розглянути спір у господарському суді Дніпропетровської області.

Зі сторони відповідача за первісним позовом обрано кандидатуру третейського судді Стеця Олега Миколайовича (лист від 13.04.2016 року № 1471-А/26).

Головою третейського суду для розгляду справи було призначено третейського суддю Манелюка Дмитра Валентиновича. Третейські судді Стець О.М. та Манелюк Д.В. обрали третім суддею - головуючого для вирішення спору між сторонами у справі - Терещенко Ольгу Володимирівну .

Ухвалою Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 18.04.2016 року обрано колегію третейських суддів для розгляду справи у складі Терещенко О.В. (головуючий), Манелюк Д.В. (доповідач), Стець О.М.

Третейський суддя Стець О.М. у зв`язку з перебуванням у відрядженні достроково припинив повноваження у справі.

10.06.2016 року представник відповідача за первісним позовом звернувся до третейського суду із заявою про заміну третейського судді, в якій просив замінити третейського суддю Стеця О.М. на третейського суддю - Петрову Т.А.

Ухвалою Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 10.06.2016 року достроково припинено повноваження третейського судді Стеця О.М., обрано колегію третейських суддів у складі: Терещенко О.В. (головуючий), Манелюк Д.В. (доповідач), Петрова Т.А.

25.03.2016 року третейським судом отримано позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Центральний ГЗК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" про стягнення 32 040 168,00 грн. за порушення умов договору № 483-52-10 від 04.04.2013 року (на капітальний ремонт секцій тепловоза 2ТЕ10М в об`ємі КР-2) (справа № 14/48К-16).

На адресу третейського суду позивачем за вказаним позовом було направлено повідомлення № 68 від 11.04.2016 року, в якому ним в якості третейського судді для вирішення спору було обрано кандидатуру Сідлецької Світлани Олексіївни.

Зі сторони відповідача третейського суддю для вирішення спору не було обрано.

Головою третейського суду для розгляду справи призначено третейського суддю Стеця Олега Миколайовича. Третейські судді Сідлецька С.О. та Стець О.М. обрали третім третейським суддею - головуючого для вирішення спору Манелюка Дмитра Валентиновича.

Ухвалою Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 27.05.2016 року обрано колегією третейських суддів для розгляду справи № 14/48К-16 у складі: Манелюк Д.В. (головуючий), Сідлецька С.О. (доповідач), Стець О.М.

Іншою ухвалою Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 27.05.2016 року порушено третейський розгляд справи.

Ухвалою Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 24.06.2016 року визнано позовні вимоги у справі № 14/48К-16 зустрічними позовними вимогами до позовної заяви у справі № 14/126К-15. Розгляд справи здійснювати у складі: Терещенко О.В. (головуючий), Манелюк Д.В. (доповідач), Петрова Т.А.

Розгляд даної третейської справи неодноразово зупинявся у зв`язку із призначенням у справі судових експертиз.

Відповідно до статті 19 Закону України "Про третейські суди" третейський суддя не може брати участі у розгляді справи, а після його призначення чи обрання підлягає відводу чи самовідводу: якщо він особисто чи опосередковано заінтересований у результаті розгляду справи; якщо він є родичем однієї із сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, або перебуває з цими особами чи сторонами в особливих стосунках; на його прохання або за спільним рішенням сторін; у разі встановлення стороною обставин, які дають їй підстави вважати упередженим або необ`єктивним ставлення третейського судді до справи, про яке сторона дізналася після його обрання чи призначення; у разі тривалого, більш як один місяць від дня призначення чи обрання, невиконання ним обов`язків третейського судді у конкретній справі; у разі виявлення невідповідності третейського судді вимогам, встановленим статтею 18 цього Закону; якщо третейський суддя бере участь у вирішенні спору, який прямо чи опосередковано пов`язаний з виконанням ним службових повноважень, наданих державою.

Апеляційний господарський суд враховує, що після 24.06.2016 року та обрання третейських суддів у складі: Терещенко О.В. (головуючий), Манелюк Д.В. (доповідач), Петрова Т.А. для розгляду даної третейської справи сторонами не порушувалось питання щодо відводу суддів третейського суду, що може свідчити про відсутність обставин, які підтверджують неможливість участі суддів третейського суду у розгляді справи.

Також, апеляційний господарський суд погоджується із доводами ПрАТ "Центральний ГЗК", що той факт, що третейський суд створений Асоціацією регіональна правова група, працівниками якої надавались юридичні послуги ПрАТ "Центральний ГЗК" не свідчить про наявність у суддів третейського суду заінтересованості у розгляді справи.

Таким чином, доводи ТОВ "Техно-Бізнес" про те, що спір вирішено складом третейського суду, який не відповідав вимогам закону не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення третейського суду на підставі пункту 4 частини 2 статті 350 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 3, 4 статті 349 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.

Згідно з частиною 6 статті 349 Господарського процесуального кодексу України за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право: 1) постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін; 2) постановити ухвалу про повне або часткове скасування рішення третейського суду.

Рішення третейського суду прийнято у відповідності до вимог діючого законодавства та підстав для його скасування, апеляційним господарським судом не встановлено. Будь-яких інших обставин, за наявності яких рішення третейського суду підлягає скасуванню, які передбачено статтею 350 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень частини 4 статті 349 Господарського процесуального кодексу України щодо необмеженості суду доводами заявника під час розгляду заяви про оскарження рішення третейського суду, судом не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ТОВ "Техно-Бізнес" про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 05.06.2020 року у третейській справі № 14/126К-15 слід відмовити, а вказане рішення третейського суду - залишити без змін. Судовий збір, сплачений заявником при поданні заяви про скасування рішення третейського суду, на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на заявника.

Розгляд заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Розглянувши матеріали третейської справи та заяву ПрАТ "Центральний ГЗК" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група", заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про задоволення вказаної заяви з огляду на наступне.

04.04.2013 року між ТОВ "Техно-Бізнес" (виконавець) та ПрАТ "Центральний ГЗК" (замовник) укладено договір № 483-52-10 на капітальний ремонт секцій тепловозу 2ТЕ10М в об`ємі КР-2 (надалі - Договір).

Відповідно до пункту 8.2 Договору, якщо спори та розбіжності, які виникають у зв`язку з виконанням даного Договору або які стосуються його укладення, зміни, порушення умов, недійсності, не будуть врегульовані шляхом переговорів, їх розгляд здійснюється у Постійно діючому Регіональному третейському суді України при Асоціації "Регіональна правова група" у відповідності до Регламенту вказаного суду. Рішення третейського суду є остаточним та обов`язковим для сторін і підлягає виконанню в строки, вказані в рішенні суду.

Стаття 50 Закону України "Про третейські суди" встановлює, що сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейські суди вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду.

Відповідно до статті 55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Як вбачається із рішення третейського суду від 05.06.2020 року, це рішення підлягає негайному виконанню.

Статтею 57 Закону України "Про третейські суди" встановлено, що рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно із статтею 327 Господарського процесуального кодексу України та пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", є наказ.

Згідно із статтею 56 Закону України "Про третейські суди", заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви. При розгляді заяви про видачу виконавчого документа компетентний суд повинен витребувати справу з постійно діючого третейського суду, в якому зберігається справа, яка має бути направлена до компетентного суду протягом п`яти днів від дня надходження вимоги. У такому випадку строк вирішення заяви про видачу виконавчого документа продовжується до одного місяця. Ухвала про видачу виконавчого документа направляється сторонам протягом п`яти днів з дня її прийняття.

Сторона, на користь якої виданий виконавчий документ, одержує його безпосередньо у компетентному суді. Після розгляду компетентним судом заяви про видачу виконавчого документа справа підлягає поверненню до постійно діючого третейського суду.

Стаття 352 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду.

Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно із статтею 354 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейському суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

В судовому засіданні при розгляді заяви господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 355 Господарського процесуального кодексу України встановлено підстави для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а саме - суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо: на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом; справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейська угода визнана недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом; постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу; третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених у статті 56 Закону України "Про третейські суди" та статті 355 Господарського процесуального кодексу України.

Судом встановлено, що рішення третейського суду від 05.06.2020 року у третейській справі № 14/126К-15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 14 069 439,14 грн. та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" про стягнення 32 040 168,00 грн. не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейськими угодами; вказані третейські угоди не визнані недійсними компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідає вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді суду сторонами не надано; рішення третейського суду не містить способу захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

З огляду на наведене та враховуючи, що ТОВ "Техно-Бізнес" рішення третейського суду добровільно не виконано, заява ПрАТ "Центральний ГЗК" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 05.06.2020 року у третейській справі № 14/126К-15 підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду покладаються на ТОВ "Техно-Бізнес".

Керуючись статтями 234, 346-354, 356 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" про скасування рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 05.06.2020 року у третейській справі № 14/126К-15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" до Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 14 069 439,14 грн. та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" про стягнення 32 040 168,00 грн.

Рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 05.06.2020 року у третейській справі № 14/126К-15 - залишити без змін.

Задовольнити заяву Приватного акціонерного товариства "Центральний Гірничо-збагачувальний комбінат" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 05.06.2020 року у третейській справі № 14/126К-15.

Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група" від 05.06.2020 року у третейській справі № 14/126К-15.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" (53032, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Вільне, вул. Меліоративна, 26, ідентифікаційний код юридичної особи - 34919251) на користь Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (50066, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код юридичної особи - 00190977): 22 428 117,60 грн. штрафу за порушення умов договору № 483-52-10 від 04.04.2013 року (на капітальний ремонт секцій тепловозу 2ТЕ10М в об`ємі КР-2); 25 500,00 грн. витрат, пов`язаних з вирішенням спору третейським судом.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техно-Бізнес" (53032, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Вільне, вул. Меліоративна, 26, ідентифікаційний код юридичної особи - 34919251) на користь Приватного акціонерного товариства "Центральний гірничо-збагачувальний комбінат" (50066, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код юридичної особи - 00190977) 1 051,00 грн. судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Відповідні накази видати після набрання ухвалою законної сили.

Третейську справу № 14/126К-15 повернути до Постійно діючого Регіонального третейського суду України при Асоціації "Регіональна правова група".

Роз`яснити учасникам провадження у справі, що дана ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвала суду, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено - 18.08.2020 року.

Суддя І.О. Вечірко