ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2020 справа № 914/1244/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Горецької З.В., при секретарі Хороз І.Б., розглянувши в судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут", м. Львів

до відповідача: Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, м. Рудки, Самбірський район, Львівська область

про: стягнення заборгованості у розмірі 617 660,27 грн.

Представники сторін:

від позивача: Мачічка О.О. - адвокат

від відповідача: Музика Р.Т.

Представникам сторін роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.46 ГПК України. Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст.222 ГПК України здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу "Акорд".

ІСТОРІЯ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про стягнення заборгованості у розмірі 617 660,27 грн.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2020 р. позовну заяву передано для розгляду судді Горецькій З.В.

Ухвалою суду від 02.06.2020 року відкрито провадження у справі №914/1244/20 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 23.06.2020. Рух справи відображено в ухвалах суду.

Суд відкладав розгляд справи з огляду на неявку відповідача в перше підготовче засідання та у зв`язку з необхідністю попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 року №211 (зі змінами), з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також, листа Ради суддів України від 16.03.2020 року №9/рс-186/20.

Представник позивача в підготовче судове засідання 04.08.2020 р. з`явився, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити. Також подав письмову заяву щодо вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Представник відповідача в підготовче судове засідання 04.08.2020 р. з`явився, позов визнав повністю з підстав, зазначених у поданій раніше письмовій заяві. Також просив суд вирішити питання щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову.

В судовому засіданні 04.08.2020 р. судом закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

Враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення, в судовому засіданні 04.08.2020 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Аргументи позивача.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 14.02.2020 р. між позивачем та відповідачем укладено договір №41ЕВ797-1129-20 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, на виконання умов якого позивач передав, а відповідач прийняв у власність природний газ на загальну суму 617 164,13 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу. У зв`язку з тим, що відповідач, в порушення умов договору, оплату за переданий газ не здійснив, його заборгованість перед позивачем за поставлений газ становить 617 164,13 грн. основного боргу. Окрім того, позивачем нараховано пеню в розмірі 436,60 грн. та 3% річних в розмірі 59,54 грн. Загальний розмір заборгованості, що є предметом розгляду в даній справі, - 617 660,27 грн.

Аргументи відповідача.

Відповідач позовні вимоги в розмірі 617 660,27грн. визнав повністю, вважаючи їх обґрунтованими, про що подав письмову заяву.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

14.02.2020 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" та Рудківською міською радою Самбірського району Львівської області укладено договір №41ЕВ797-1129-20 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, постачальник (позивач) зобов`язується передати у власність споживачу (відповідачу) у 2020 році природний газ (далі - газ), а споживач (відповідач) зобов`язується прийняти та оплатити його вартість у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Згідно з п.п. 3.1., 3.2., 3.4.-3.7. Договору, розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Ціна 1 тис. куб. метрів природного газу складає 6 900,00 грн. Податок на додану вартість становить 1 380,00грн. Всього ціна газу за 1 тис. куб. метрів становить 8 280,00 грн. з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності. Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до умов Договору, застосовується ними при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим Договором. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу. Загальна сума Договору складається з місячних сум вартості газу поставленого споживачеві за даним Договором. Гранична ціна даного Договору становить 621 115,92 грн., у т.ч. ПДВ 103 519,32 грн. Дана гранична ціна передбачає максимальну величину коштів, які споживач сплатить постачальнику за природний газ за цим Договором.

На виконання умов Договору, позивач за період з лютого по квітень 2020 року, передав відповідачу газ на загальну суму 617 164,13 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 29.02.2020 р., від 31.03.2020 р. та 30.04.2020 р., копії яких долучено до матеріалів справи, та визнається відповідачем.

Відповідно до п.4.2. Договору, оплата газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: оплата в розмірі 100 % за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Відповідач взяті на себе зобов`язання по оплаті за газ не виконав.

Згідно п.п. 6.1., 6.2.1. Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України. У разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За невиконання грошового зобов`язання, позивачем, відповідно до ст.625 ЦК України та п.6.2.1. Договору, нараховано відповідачу пеню в розмірі 436,60 грн. та 3% річних в розмірі 59,54 грн.

ОЦІНКА СУДУ.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст.ст. 173, 174 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, в тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір №41ЕВ797-1129-20 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 14.02.2020 р. є договором поставки.

Як передбачено ч.1 ст.712 ЦК України та ч.1 ст.265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст.692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, за ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як визначено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачу природний газ. Водночас, Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області не виконала взяті на себе за Договором зобов`язання із оплати та не провела розрахунок з ТзОВ "Львівгаз збут" за газ, поставлений в лютому - квітні 2020 року.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно із ст. 617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем доведено факт невиконання відповідачем зобов`язань за договором.

Згідно ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Договором №41ЕВ797-1129-20 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 14.02.2020 р. передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.6.2.1.).

Згідно з ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У зв`язку з невиконанням Рудківською міською радою Самбірського району Львівської області зобов`язання із оплати вартості отриманого у власність газу, відповідно до п. 6.2.1. Договору, позивачем нараховано відповідачу та заявлено до стягнення пеню у розмірі 436,60 грн.

Перевіривши підстави, строки та правильність нарахування пені, суд дійшов висновку, що проведений позивачем розрахунок є правильним, а тому вимога ТзОВ "Львівгаз збут" про стягнення з відповідача 436,60 грн. пені є обґрунтованою.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з невиконанням Рудківською міською радою Самбірського району Львівської області грошового зобов`язання, відповідно до ст. 625 ЦК України, позивачем нараховано відповідачу та заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 59,54 грн.

Перевіривши підстави, строки та правильність нарахування 3% річних, суд дійшов висновку, що проведений позивачем розрахунок є правильним, тому вимога ТзОВ "Львівгаз збут" про стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 59,54 грн. є обґрунтованою.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача загальна сума боргу в розмірі 617 660,27 грн.

Вказані позовні вимоги відповідачем визнано в повному обсязі, про що подано відповідну письмову заяву.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 46 ГПК України, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що позивачем подано достатньо об`єктивних, допустимих та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, які відповідачем визнані в повному обсязі і таке визнання позову прийнято судом, виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про стягнення 617 660,27 грн. - обґрунтовані та підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до ч. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи те, що відповідач подав заяву про визнання позову до першого судового засідання з розгляду справи по суті, а саме 19.06.2020 р. (вх.№20087/20), суд, при вирішенні спору, повертає позивачу на підставі вищенаведеної норми 50% від сплаченого при поданні позову судового збору, а саме 4 632,45 грн.

В решті судовий збір в розмірі 4 632,45 грн., відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на відповідача.

Вирішення питання розподілу інших судових витрат, понесених сторонами, буде вирішено судом після прийняття рішення в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 130, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про стягнення заборгованості у розмірі 617 660,27 грн. - задоволити.

2. Стягнути з Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області (81440, Львівська обл., Самбірський р-н, м. Рудки, пл. Відродження, буд. 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" (79039, м. Львів, вул. Золота, буд. 42; ) 617 164,13 грн. - основного боргу, 59,54 грн. - три відсотки річних, 436,60 грн. пені та 4 632,45 грн. відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. Наказ видати в порядку ст. 327 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» (79039, м. Львів, вул. Золота, 42; ) з Державного бюджету України 50 % судового збору, сплаченого при поданні позову на підставі платіжного доручення №173 від 19.05.2020 р., в розмірі 4 632,45 грн.

5. Призначити на 18.08.2020 року о 11:00 год. судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут". Судове засідання відбудеться в приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою місто Львів, вулиця Личаківська, будинок 128 (2-й поверх).

6. Товариству з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" до 14.08.2020 подати до суду докази на підтвердження розміру понесених ним судових витрат.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 17 серпня 2020 р.

Суддя З.В. Горецька