ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 серпня 2020 року Справа № 903/364/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін матеріали по справі №903/364/20

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Київ

до ОСОБА_1 , м. Камінь-Каширський, Волинська область

про стягнення 15 513,21 грн.,

в с т а н о в и в:

25.05.2020 Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося з позовною заявою б/н від 13.04.2020 до господарського суду, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 15513,21 грн., з них: 10 000 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 30.01.2019, 3170,73 грн. заборгованості за відсотками за користування кредитом, 450 грн. заборгованості за користування кредитом, 1892,48 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору №б/н від 30.01.2019.

У клопотанні, доданому до позовної заяви, АТ КБ Приватбанк просить проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою суду від 27.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; у разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження запропоновано відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача, протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Ухвалу суду від 27.05.2020 було надіслано сторонам у справі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Ухвалу суду від 27.05.2020 відповідач отримав 02.06.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» Господарський процесуальний кодекс України, розділ X "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" визначено, що процесуальні строки у визначених ГПК України випадках не зупиняються, не поновлюються, а автоматично продовжуються.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Згідно зі ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 "Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень" встановлено такі нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): 1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1;2) у межах області та між обласними центрами України (в тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя)- Д+3, пріоритетної - Д+1;3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3;4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4,де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції вищезазначені нормативні строки пересилання збільшуються на 1 день.

Згідно з п.117 Правил надання послуг поштового зв`язку поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

З огляду на викладене, враховуючи набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" 17.07.2020, строки пересилання поштової кореспонденції, строк на подання відповідачем відзиву на позов закінчився.

Відповідач не надіслав суду відзиву на позов чи клопотання про продовження строку на його подачу.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на викладене, справу розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне.

30.01.2019 ОСОБА_1 було підписано заявку про надання кредиту за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку № НОМЕР_1 на умовах, які зазначені в заявці, а саме: вид кредиту - овердрафтовий кредит; мінімальний розмір ліміту - 10 000 грн.; максимальний розмір ліміту - 100 000 грн.; розмір відсоткової ставки - 30%; розмір щомісячної комісії (в т.ч. в пільговий період) - 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, в будь-який з днів за попередній місяць; пільговий період - 55 днів; термін користування кредитом - 12 місяців (а.с.7).

21.02.2020 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1

Таким чином, з 21.02.2020 відповідач втратила статус суб?єкта підприємницької діяльності.

Частиною 8 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно з висновком щодо застосування норм права, викладеним у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (пункт 73), з 15 грудня 2017 господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п.1 ч.1 ст.20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Позовну заяву надіслано до суду 21.05.2020, коли ОСОБА_1 втратила статус суб?єкта підприємницької діяльності.

Проте, враховуючи приписи ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, припинення фізичною особою - суб?єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 підприємницької діяльності, не припиняє її зобов`язань за договорами, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, які залишаються за нею як за фізичною особою.

Як вбачається із змісту заявки від 30.01.2019, кредит брався за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи - підприємця «Підприємницький», тобто для використання у підприємницькій діяльності.

Зі змісту заявки на отримання послуг вбачається, що відповідач - ОСОБА_1 підписанням цієї заявки на підставі ст. 634 ЦК України у повному обсязі приєднується до Умов та правил надання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький», що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк» у мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, які разом із заявою на відкриття рахунку та анкетою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, цією заявкою становлять кредитний договір між банком та клієнтом, примірник якого клієнт отримав шляхом самостійного роздрукування.

Підписанням цієї заявки клієнт висловлює свою пряму і безумовну згоду на встановлення банком будь-якого розміру кредитного ліміту за послугою «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький». Розмір ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку.

Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання клієнтом цієї заявки шляхом накладення електронного цифрового підпису у Приват24 для бізнесу.

На підтвердження факту підписання відповідачем заявки електронним цифровим підписом позивач подав файл перевірки електронного цифрового підпису (а.с. 8).

Позивач до матеріалів справи приєднав довідку про розміри встановлених кредитних лімітів №90130VOL0S0NK від 13.04.2020, згідно з якою відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_1 , а саме: 10 000 грн. з 02.02.2019; 10 000 грн. з 21.03.2019 (а.с. 9).

Відповідач використав кредит в розмірі 10 000 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, виписками з рахунку (а.с.10-18).

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У частині 1 статті 638 Цивільного кодексу України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

За ст. 7 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки мають право відкривати своїм клієнтам, зокрема, поточні рахунки. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 Цивільного кодексу України).

Водночас за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частина 1 статті 1066, частини 1, 2 статті 1067 Цивільного кодексу України).

Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (частина 4 статті 1068 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Таким чином, між сторонами виникли кредитні правовідносини, а для вирішення спору необхідно встановити умови та підстави виникнення спірних правовідносин, а також ступінь виконання сторонами зобов`язань.

На обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що у зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором в частині повернення суми кредиту, сплати відсотків, комісії у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 10 000 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом у розмірі 3170,73 грн., заборгованість по сплаті комісії за користування кредитом у розмірі 450 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором у розмірі 1892,48 грн.

З огляду на викладене, враховуючи узгодження у заявці терміну користування кредитом - 12 місяців, який сплинув, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 10 000 грн.

Щодо вимоги про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом, заборгованості зі сплати комісії, пені.

У позовній заяві позивач посилається на те, що кредитний договір укладено у формі договору приєднання.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, останній має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Як підтверджується матеріалами справи, у заявці відповідача на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» від 30.01.2019 зазначено розмір відсоткової ставки, розмір щомісячної комісії.

Проте, у заявці відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми, не визначено її розміру.

Позивач, обґрунтовуючи вимогу в частині пені посилається й на витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на сайті: https://privatbank.ua//terms як невід`ємну частину договору.

Однак, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що саме цей витяг з Умов розумів відповідач, ознайомився з ним і погодився, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, щодо сплати пені та саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Крім цього, витяг з Умов та Правил належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та Правила.

До правовідносин, які виникли між сторонами у справі, не можна також застосувати частину першу статті 634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача https://privatbank.ua//terms, могли змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (30.01.2019) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (25.05.2020), тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, який містить в матеріалах справи, не містить підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 30.01.2019 шляхом підписання заявки.

За таких обставин, коли не надано доказів, які свідчать про те, які конкретно були запропоновані Умови та правила банківських послуг відповідачу, відсутність у заявці домовленості сторін про сплату пені, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджуює наведених обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, яка враховується судом на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України.

Оскільки у заявці на отримання послуги «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» від 30.01.2019 зазначено розмір відсоткової ставки, розмір щомісячної комісії, підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 3170,73 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом, 450 грн. заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом.

У задоволенні позову про стягнення з відповідача 1892,48 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором слід відмовити у зв?язку з тим, що заявка не містить умови щодо відповідальності відповідача у формі стягнення неустойки (штрафу, пені).

У зв`язку із частковим задоволенням позову на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються судові витрати по справі, пов`язані з оплатою позивачем судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ч.3 ст. 207, ст. 526, 626, 628, 633, 634, 638, 1048, 1054, 1055, 1058, 1067, 1068 Цивільного кодексу України, ст. 129, ст. ст. 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (вул. Грушевського, буд. 1Д. м. Київ, 01001 ідентифікаційний код: 14360570) 10 000 грн. заборгованості, 3170 грн. 73 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 450 грн. заборгованості по сплаті комісії за користування кредитом, 1845 грн. 56 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

3. В позові про стягнення 1892 грн. 48 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено: 21.08.2020.

Суддя І. О. Якушева