ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2020 р. Справа№ 910/4551/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Попікової О.В.

Корсака В.А.

за участю:

секретаря судового засідання: Кульчицької І.А.,

представників сторін:

позивача: Новікова В.О.,

відповідача: Кривошея Д.А.,

прокуратури: Голуб Є.В.,

розглянувши апеляційну скаргу

Міністерства оборони України

на рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 (повний текст складено 16.08.2019)

у справі № 910/4551/19 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Феном Вест"

до Міністерства оборони України

за участю Генеральної прокуратури України

про розірвання договору,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 у справі №910/4551/19 позовні вимоги задоволено: розірвано договір про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 22.06.2017 № 286/1/17/24, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн" (найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Феном Вест" ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.11.2019) та Міністерством оборони України, з 19.12.2017.

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що невиконання позивачем зобов`язання з поставки продукції за договором № 286/1/17/24 від 22.06.2017 відбулося поза його волею, внаслідок істотної зміни обставин, а тому договір про постачання підлягає розірванню.

Не погоджуючись з рішенням, Міністерство оборони України звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.09.2019 справа № 910/4551/19 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф., Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 у справі №910/4551/19, розгляд справи призначено на 25.09.2019 о 14:00.

25.09.2019 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді - Калатай Н.Ф. (судді-доповідача) на лікарняному, з огляду на що ухвалою суду від 26.09.2019 розгляд справи призначено на 04.11.2019.

У судовому засіданні 04.11.2019 оголошувалась перерва до 20.11.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2019 визнано необґрунтованим клопотання ТОВ "Феном Вест" про відвід колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф., Зубець Л.П., Мартюк А.І. від розгляду справи № 910/4551/19; провадження у справі № 910/4551/19 зупинено; матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2019 колегією суддів у складі: Поляков Б.М., Доманська М.Л., Пантелієнко В.О. у задоволенні заяви ТОВ "Феном Вест" про відвід колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф., Зубець Л.П., Мартюк А.І. від участі у розгляді справи № 910/4551/19 відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.12.2019 поновлено апеляційне провадження, порушене за апеляційною скаргою Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 у справі № 910/4551/19, розгляд справи призначено на 18.12.2019 о 14:20.

18.12.2019 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді - Калатай Н.Ф. (судді-доповідача) у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2019 призначено справу № 910/4551/19 до розгляду на 15.01.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 визнано необґрунтованим клопотання ТОВ "Феном Вест" про відвід колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф, Зубець Л.П., Мартюк А.І. від розгляду справи № 910/4551/19; провадження у справі № 910/4551/19 зупинено; матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.01.2020 поновлено апеляційне провадження у справі № 910/4551/19, розгляд справи призначено на 12.02.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.02.2020 заяву колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф., Зубець Л.П., Мартюк А.І. про самовідвід від розгляду справи № 910/4551/19 задоволено, матеріали справи передано на повторний автоматизований розподіл для визначення складу суду.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.02.2020, справу № 910/4551/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Демидова А.М., Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 у справі № 910/4551/19 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі, розгляд апеляційної скарги призначено на 10.03.2020.

19.02.2020 суддею Північного апеляційного господарського суду Демидовою А.М. заявлено про самовідвід від розгляду справи № 910/4551/19.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 заяву судді Північного апеляційного господарського суду Демидової А.М. про самовідвід від розгляду справи № 910/4551/19 задоволено; матеріали справи передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою, відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.02.2020, справу № 910/4551/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Євсіков О.О., Попікової О.В., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 прийнято апеляційну скаргу Міністерства оборони України до провадження у визначеному складі суду; розгляд справи призначено на 16.03.2020.

У судовому засіданні 16.03.2020 оголошено перерву до 13.04.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 у справі № 910/4551/19 не відбудеться 13.04.2020; розгляд справи призначено на 07.05.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2020 розгляд справи відкладено на 04.06.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.06.2020 розгляд справи відкладено на 02.07.2020.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2020 справу №910/4551/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Євсікова О.О., суддів Попікової О.В., Корсака В.А. (у зв`язку з відпусткою судді Владимиренко С.В.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 прийнято апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 у справі №910/4551/19 до провадження у визначеному складі суду, розгляд апеляційної скарги у справі №910/4551/19 призначено на 02.07.2020.

У судовому засіданні 02.07.2020 оголошувалась перерва до 22.07.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 відкладено судове засідання на 19.08.2020.

Вимоги та доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевий суд не надав належної оцінки висновку Київської торгово-промислової палати від 25.09.2017 № 1703-4/470 та безпідставно прийняв його як належний доказ щодо зміни істотних обставин для розірвання договору, тоді як у ньому йдеться про можливість внесення змін до договору і лише в частині строків постачання продукції. Також, на думку апелянта, суд необґрунтовано відхилив його доводи про те, що позивач як юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, порушення контрагентом позивача - ТОВ "Трейд Коммодіті" своїх зобов`язань за договором поставки не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання зобов`язання постачальником, а мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності з огляду на обізнаність позивача з технічними умовами продукції та необхідності для її виробництва сировини, яка поставляється із-за кордону.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечив, зазначив, що рішення місцевого суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права і просив залишити вказане рішення без змін.

У судовому засіданні 19.08.2020 представники відповідача та прокуратури надали усні пояснення у справі, відповіли на запитання суду, просили задовольнити апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення у справі, відповів на запитання суду, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Частинами 1, 4 ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, 22.06.2017 між Міністерством оборони України (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд", яке перейменоване на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн" (протокол № 21-05/18 від 21.05.2018, т. 1 а. с. 49-50), а згодом - на Товариство з обмеженою відповідальністю "Феном Вест" (далі - постачальник), укладено договір №286/1/17/24 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин), для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України), умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язується поставити у 2017 році нафти і дистилятів (бензин) (лот 3 - бензин автомобільний А-80-Євро4-Е5 або еквівалент, а саме: еквівалент паливо моторне альтернативне А-80А-Д3) для потреб Міністерства оборони України згідно зі Специфікацією, а замовник - забезпечити приймання продукції та її оплату в асортименті, кількості, у строки та за цінами відповідно до Специфікації: найменування продукції - Паливо моторне альтернативне А-80А-Д3 (61-013-2969), ТУ У 24.6-3:2012 зі зм. 1,2, строк постачання - до 30.10.2017 включно, загальна кількість - 2.850 т, загальна вартість продукції з ПДВ складає: 74.926.728,00 грн.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (п. 10.1 договору).

Як зазначає позивач, з метою здійснення поставок палива моторного альтернативного А-80А-ДЗ, позивач як покупець уклав договір №2306 з постачальником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Трейд Комодіті", який є виробником палива відповідно до технічних умов ТУ У 24.6-3:2012 паливо моторне альтернативне А-80А для інжекторних та карбюраторних двигунів.

Згідно з вказаними вище технічними умовами Товариству з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" для виробництва палива необхідно було використовувати сировину - газовий конденсат, який Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" у свою чергу придбавав у постачальника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" за укладеним між вказаними підприємствами договором поставки № 2706 від 27.06.2017. У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" закуповувало газовий конденсат для виробництва палива за зовнішньоекономічним контрактом № РЕG-КРТ-010817, укладеним 01.08.2017 з компанією "Реtro Energy Group Limited" (м. Дубаї, Арабські Емірати).

Як вказує позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" за вказаним вище договором здійснило придбання та ввезення на територію України газового конденсату, але при поданні товару до митного оформлення за вантажною митною декларацією № UА504120/2017/105963 Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" отримало від митних органів відмову в оформленні вантажу для його ввезення в Україну, що підтверджується Карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.08.2017 №UA504120/2017/00023.

Товариство з обмеженою відповідальність "Хімпродторг ЛТД" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Миколаївської митниці ДФС України про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару № КТ UA-2017 від 14.08.2017, виданого Миколаївською митницею ДФС, визнання протиправним та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA504120/2017/00023.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 у справі № 804/5227/17 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімпродторг ЛТД" до Миколаївської митниці ДФС України про скасування рішення задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення про визначення коду товару № КТ UA-2017 від 14.08.2017, видане Миколаївською митницею ДФС, визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA504120/2017/00023.

Позивач листом від 04.09.2017 № 09/04 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті", в якому просив повідомити строки поставки бензину А-80А-ДЗ за договором поставки № 2306 від 23.06.2017 в кількості 10.330 тон, що призначено для поставки на користь отримувачів Міністерства оборони України.

Листом № 12/09-17 від 12.09.2017 ТОВ "Трейд Коммодіті" надало відповідь на зазначений лист позивача, в якому повідомило, що у зв`язку із затримкою митного оформлення сировини для виготовлення бензину А-80А-ДЗ з ініціативи митних органів виготовлення бензину розпочнеться пізніше, ніж очікувалось. Із врахуванням завантаженості потужностей виробництва та обсягу сировини, а також враховуючи зміщення графіку виробництва, очікувана дата поставки виготовленого бензину - до 25.12.2017.

15.09.2017 позивач звернувся до Київської торгово-промислової палати із запитом щодо надання висновку про істотну зміну обставин за договором постачання від 22.06.2017 № 286/1/17/24.

25.09.2017 Київська торгово-промислова палата надала висновок №1703-4/470, в якому КТПП підтвердила настання істотної зміни обставин за договором про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) від 22.06.2017 № 286/1/17/24, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтрейд" (яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн") та Міністерством оборони України.

Листом від 08.12.2017 № 08-12/17 Товариство з обмеженою відповідальністю "Трейд Коммодіті" повідомило позивача, що Національне антикорупційне бюро України проводить розслідування кримінального правопорушення, у зв`язку з чим накладено арешт на банківські рахунки підприємства та фактично заблоковані всі господарські операції ТОВ "Трейд Коммодіті", тож постачання ТОВ "Трейд Коммодіті" товару за договором поставки № 2306 від 23.06.2017 на сьогоднішній день є неможливим.

У зв`язку з викладеним вище позивач листом від 19.12.2017 № 19-12/17-08 звернувся до відповідача, в якому повідомив, що затримка постачання товару ТОВ "Трейд Коммодіті" суттєво впливає на можливість постачання продукції за договором, укладеним між Міністерством оборони України та ТОВ "Газтрейд", у встановлений строк та не залежить від волевиявлення ТОВ "Газтрейд", а тому враховуючи об`єктивні обставини, що спричинили неможливість виконання зобов`язань ТОВ "Газтрейд" за договором № 286/1/17/24 від 22.06.2017 позивач просить розглянути можливість розірвання договору.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що затримка постачання продукції за договором № 2306 від 23.06.2017 з боку ТОВ "Трейд Коммодіті" на користь позивача призвела до затримки постачання продукції за договором №286/1/17/24 від 22.06.2017, укладеним між сторонами, у зв`язку з чим позивач просить суд розірвати договір про постачання для державних потреб бензину А-80А-ДЗ від 22.06.2017 № 286/1/17/24, укладений між ТОВ "Газтрейд" (найменування якого змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптімус Конекшн", а згодом - на "Феном Вест") та Міністерством оборони України, у зв`язку з істотною зміною обставин з 19.12.2017.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновком Київської торгово-промислової палати від 25.09.2017 № 1703-4/470 встановлена наявність в період виконання позивачем своїх зобов`язань за Договором істотної зміни обставин. Зокрема, наданий висновок підтверджує, що порушення строків поставки продукції за вказаним Договором мало місце за відсутності вини з боку ТОВ "Газтрейд" (позивача) і відбулося поза його волею внаслідок істотної зміни обставин, якими сторони керувалися в процесі погодження умов договору та його укладення, зазначене суттєво вплинуло на можливість своєчасного виконання постачальником (ТОВ "Газтрейд") своїх зобов`язань за Договором. Зважаючи на викладене, суд першої інстанції визнав, що на час настання істотної зміни обставин, якими керувалися сторони при укладенні спірного Договору, наявні усі чотири умови, визначені ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), що свідчать про обґрунтованість доводів позивача.

Колегія суддів вважає висновок місцевого суду про наявність підстав для розірвання договору передчасним з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 цього Кодексу визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Дослідивши зміст Договору № 286/1/17/24, укладеного між Міністерством оборони України та ТОВ "Газтрейд" (найменування якого змінено на ТОВ "Оптімус Конекшн", а згодом - на "Феном Вест"), колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що вказаний правочин є договором поставки продукції за державним замовленням, правове регулювання якого здійснюється положеннями Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України "Про публічні закупівлі" та Закону України "Про особливості закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони". При цьому особливості укладання договорів за державним замовленням (державних контрактів) визначаються Законом України "Про публічні закупівлі" та Законом України "Про особливості закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони".

Відповідно до ст. 712 ЦК України продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

За приписами ст. ст. 509, 526 ЦК України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною 4 цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (ч. 2 ст. 652 ЦК України).

Отже, виходячи із правового аналізу сукупності наведених вище норм, колегія суддів апеляційного господарського суду відзначає, що законодавець пов`язує можливість розірвання договору не з безпосередньою наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, що настають при такій істотній зміні обставин.

Зокрема, при вирішенні спорів про розірвання договорів з підстав, передбачених ст. 652 ЦК України, необхідним є доведення позивачем того, яким чином змінились обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору та чому зміна обставин є істотною і не може бути усунута.

Відсутність хоча б однієї з умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України, тягне за собою відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю таких позовних вимог. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №910/12154/16, від 17.04.2018 у справі № 927/763/17.

Тобто, у будь-якому випадку, при вирішенні спору про розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин, мають бути досліджені обставини існування чотирьох умов, встановлених ч. 2 ст. 652 ЦК України, зокрема, обставини наявності підстав для розірвання договору, що встановлені у висновку Київської торгово-промислової палати №1703-4/4708 від 25.09.2017.

Позивач, наполягаючи на розірванні Договору № 286/1/17/24, вказує на те, що у зв`язку із незаконною затримкою Миколаївською митницею ДФС України партії сировини, яка поставлялась на виконання умов договорів, укладених позивачем з іншими контрагентами, для забезпечення поставки палива за спірним Договором, виникли обставини, які, на переконання позивача, є істотними та впливають на строки виконання взятих на себе договірних зобов`язань з поставки продукції, передбачити які він не міг на час укладення цього Договору. Крім того, ТОВ "Газтрейд" (правонаступником якого є ТОВ "Феном Вест") ніяким чином не могло вплинути на рішення Миколаївської митниці ДФС та втручатися в діяльність державних органів, як і постачальники за Договорами поставки № 2306 та № 2706 - ТОВ "Трейд Коммодіті" та ТОВ "Хімпродторг ЛТД" відповідно.

До матеріалів справи позивач додав Договір поставки №2306, відповідно п. 1 розділу 1 якого постачальник - ТОВ "Трейд Коммодіті" передає покупцю - ТОВ "Газтрейд" (найменування якого змінено на "Оптімус Конекшн", а згодом - на ТОВ "Феном Вест") товар у власність відповідно до видаткової накладної, а покупець сплачує обумовлену сторонами вартість товару у строки та в порядку, що визначається цим Договором. Сторони можуть попередньо підписати специфікацію на поставку товару. У випадку непідписання сторонами специфікації видаткова накладна вважається специфікацією до договору.

У п. 1 розділу 2 Договору поставки №2306 сторонами узгоджено, що найменування товару, його кількість та одиниця виміру визначається у відповідній видатковій накладній та/або специфікації.

Якість товару, що поставляється за цим Договором, має відповідати ГОСТ, ДСТУ та ТУ (п. 2 розділу 2 Договору поставки №2306).

Згідно з п. п. 1, 2 розділу 3 Договору поставки №2306 строки та умови поставки товару визначаються сторонами шляхом переговорів та можуть зазначатися у специфікації. У випадку неможливості здійснити поставку товару повністю або частково постачальник письмово повідомляє про це покупця в найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом двох робочих днів від дня, коли про неможливість поставки стало відомо постачальнику.

Специфікації, які були підписані між сторонами вказаного правочину, позивач не надав до матеріалів цієї справи.

Отже, зміст наведених вище умов Договору поставки №2306 спростовує твердження позивача про те, що його було укладено саме з метою забезпечення виконання зобов`язань з поставки палива моторного альтернативного А-80А-ДЗ за Договором № 286/1/17/24. Крім того, будь-яких домовленостей між сторонами щодо строків поставки товару Договір поставки №2306, укладений між позивачем та ТОВ "Трейд Коммодіті", не містить.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що аналогічні умови наявні в Договорі поставки № 2706, укладеному між ТОВ "Трейд Коммодіті" та ТОВ "Хімпродторг ЛТД". Тобто, умови і цього Договору унеможливлюють ідентифікацію товару як такого, що придбавався для забезпечення виконання Договору №286/1/17/32.

Як вбачається зі змісту висновку Київської торгово-промислової палати № 1703-4/470 від 25.09.2017 (т. 1 а. с. 44-47), він був складений на підставі дослідження поданих заявником документів, а саме позивач надав: Договір про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (бензин) № 286/1/17/24 від 22.06.2017 з додатками; витяг з інтернет-джерел за 07.04.2017 - сайту Prozorro щодо проведення відкритих торгів; Договір поставки від 23.06.2017 №2306 між ТОВ "Газтрейд" та ТОВ "Трейд Коммодіті"; Договір поставки від 27.06.2017 №2706 між ТОВ "Трейд Коммодіті" та ТОВ "Хімпродторг ЛТД"; технічні умови ТУ У 24.6-3:2012 Паливо моторне альтернативне А-80А для інженерних та карбюраторних двигунів, уведені в дію 22.02.12; Тендерна документація, затверджена протоколом засідання тендерного комітету міністерства оборони України від 07.04.2017 №75/169/1; Витяг з Протоколу засідання тендерного комітету Міністерства оборони України щодо розгляду пропозицій учасників відбору на закупівлю нафти і дистилятів (09130000-9) (бензин) від 08.06.2017 №75/169/3; Повідомлення Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України від 08.06.2017 про намір укласти договір; Вантажна митна декларація № UA504120/2017/105963; Картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.08.17 № UA504120/2017/00023; постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 у справі № 804/5227/17 за позовом ТОВ "Хімпродторг ЛТД" до Миколаївської митниці ДФС України; довідка від 15.09.2017; Статут ТОВ "Газтрейд", затверджений Загальними Зборами учасників ТОВ "Газтрейд". Протокол №10/04-17; Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 11.04.2017.

Отже, на дослідження Київській торгово-промисловій палаті документи, які підтверджували б придбання позивачем бензину автомобільного А-80-Євро4-Е5 або еквівалент, а саме еквівалент паливо моторне альтернативне А-80А-ДЗ, чи його контрагентом сировини, необхідної для виробництва зазначеної продукції згідно з технічними умовами "Паливо моторне альтернативне А-80А", що підлягає поставці Міністерству оборони України за Договором №286/1/17/32, не надавались.

Крім того колегія суддів зауважує, що Київська торгово-промислова палата у висновку про істотну зміну обставин (hardship) від 25.09.2017 № 1703-4/470 зазначила, що з настанням істотної зміни обставин згідно зі ст. 652 ЦК України за умовами Договору у позивача наявні підстави для внесення змін до нього, а не для розірвання договору.

Досліджуючи вказаний висновок, поданий позивачем як один з доказів та проаналізований судом першої інстанції, колегія суддів також відзначає таке.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про торгово-промислові палати в України" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) торгово-промислові палати мають право: проводити за дорученням державних органів незалежну експертизу проектів нормативно-правових актів з питань економіки, зовнішньоекономічних зв`язків, а також з інших питань, що стосуються прав та інтересів підприємців. Методичні та експертні документи, видані торгово-промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов`язковими для застосування на всій території України.

Разом з тим у висновку не вказано, що він складений за результатами незалежної експертизи і підписаний кваліфікованим і сертифікованим експертом. Вказаний документ підписаний начальником юридичного відділу Київської ТПП без визначення його (її) експертних повноважень.

Також висновок складений з посиланням на те, що саме безпідставна відмова Миколаївської митниці ДФС у митному оформленні партії сировини, яка поставляється за договором від 27.06.2017 № 2706, укладеним ТОВ "Трейд Комодіті" з ТОВ "Хімпродторг ЛТД" і є необхідною для виробництва палива і його постачання за Договором від 23.06.2017 № 2306 між ТОВ "Газтрейд" та виробником палива - ТОВ "Трейд Коммодіті", тягне за собою також затримку постачання продукції за Договором від 11.07.2017 № 286/1/17/24, укладеним між ТОВ "Газтрейд" та Міністерством оборони України.

Розділом VIII Договору №286/1/17 від 22.06.2017, укладеного між ТОВ "Газтрейд" та Міністерством оборони України, регламентовано, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (п. 8.1); доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або органом виконавчої влади за місцем виникнення вищезазначених обставин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, зокрема, - протиправні дії третіх осіб.

Порядок видачі таких сертифікатів встановлений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України (ТПП України) форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (далі - Регламент), затвердженим Рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 № 44(5) (у відповідній редакції). Регламент передбачає порядок засвідчення форс0мажорних обставин, процедуру видачі сертифіката, його підписання уповноваженими особами, внесеними до відповідного Реєстру, внесення до єдиного Реєстру сертифікатів тощо.

Отже, в Розділі VIII Договору №286/1/17 від 22.06.2017 сторони визначили підстави звільнення від відповідальності та органи, що підтверджують настання відповідних обставин.

Як вже зазначалось вище, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 у справі № 804/5227/17 визнано протиправним та скасовано рішення про визначення коду товару № КТ UA-2017 від 14.08.2017, видане Миколаївською митницею ДФС, визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA504120/2017/00023.

Таким чином в даному випадку можна було б стверджувати про наявність протиправних дій третіх осіб, які зумовили неможливість своєчасного виконання Договору.

Разом з тим позивач не надав доказів отримання в порядку, визначеному Законом України «Про торгово-промислові палати в Україні» та Регламентом, саме сертифіката про форс-мажорні обставини, а наданий ним висновок не відповідає наведеним вище вимогам законодавства.

Колегія суддів враховує, що чинне законодавство України та міжнародні акти (зокрема, Принципи УНІДРУА міжнародних комерційних договорів, ст. ст. 6.2.2 та 7.1.7) не ототожнюють поняття «обставини непереборної сили» (форс-мажор або force majeure) та «істотна зміна обставин» (hardship). Разом з тим за наведених вище обставин таке розмежування не має значення для правильного вирішення спору.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 ГПК України.

Відтак, за загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 237 ГПК України визначено обов`язковість вирішення питання при ухваленні рішення, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне і обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що місцевий господарський суд на підставі наданих позивачем доказів дійшов передчасного висновку про те, що безпідставна затримка митницею митного оформлення партії сировини, зумовила затримку постачання продукції за Договором №286/1/17/32, укладеного між ТОВ "Газтрейд" (найменування якого змінено на ТОВ "Феном Вест") та Міністерством оборони України.

Водночас колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що відповідно до ст.ст. 42, 44 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Статтями 525, 526 ЦК України Кодексу та статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Оскільки юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, колегія суддів вважає, що порушення контрагентом позивача своїх зобов`язань за договором поставки за своєю природою не є об`єктивними обставинами, які унеможливлюють належне (своєчасне) виконання зобов`язання постачальником товару, а мають характер звичайних ризиків підприємницької діяльності та могли бути ним передбачені при укладенні договору з огляду на обізнаність позивача з технічним умовами товару (продукції) та необхідності для її виробництва відповідної сировини, яка поставляється із-за кордону.

Тобто, укладаючи договір з визначеними строками поставки, саме позивач повинен був врахувати його умови та об`єктивно оцінити можливість виконання зобов`язання у визначений строк.

Доказів звернення до Міністерства оборони України з пропозицією щодо зміни умов договору в частині строків поставки продукції позивач до матеріалів справи не надав.

Отже, висновок суду першої інстанції про непередбачуваність обставин із затримки митного оформлення сировини є необґрунтованим та спростовується вищенаведеним.

Водночас аргументи відповідача в цій частині визнаються судом апеляційної інстанції обґрунтованими.

Колегія суддів також відзначає, що місцевим господарським судом при розірванні спірного Договору не було враховано, що придбання Міністерством оборони України вказаної продукції спрямоване на забезпечення виконання однієї із основних функцій міністерства із забезпечення належного рівня боєздатності, укомплектованості, бойової та мобілізаційної готовності і підготовки Збройних Сил України.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що позивач не надав належних і допустимих доказів, на підтвердження наявності одночасно чотирьох умов, визначених в ч. 2 ст. 652 ЦК України, відповідно до яких укладений між сторонами Договір №286/1/17/32 може бути розірваний за рішенням суду.

Крім того колегія суддів зазначає, що необхідною передумовою для розірвання договору за рішенням суду є встановлення обставин щодо дії спірного договору на момент подання відповідного позову, оскільки за змістом приписів ст. 188 ГК України, ст. 651 ЦК України розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/7981/17, від 18.11.2019 у справі №910/16750/18, від 11.02.2020 у справі №916/612/19.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу на те, що сторонами у даній справі був встановлений строк дії Договору № 286/1/17/24 - до 31.12.2017, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем поставка товару за цим Договором не здійснювалася, підстави для проведення розрахунків відсутні, вказаний у Договорі строк його дії не продовжувався. Отже, строк дії спірного Договору закінчився 31.12.2017, на що неодноразово звертав увагу відповідач.

Тобто, на момент подання ТОВ "Феном Вест" позовної заяви в даній справі (09.04.2019) та, відповідно, на дату ухвалення оскаржуваного рішення (08.08.2019) строк дії спірного Договору закінчився.

Задовольняючи позовну вимогу про розірвання Договору №286/1/17/24, місцевий господарський суд залишив поза увагою вказані обставини та, відповідно, неправильно застосував ст.ст. 651 - 653 ЦК України, ст. 188 ГК України, якими визначено підстави та порядок розірвання договору.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, позивач не надав суду апеляційної інстанції.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У справі, що розглядається, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції не надав вичерпної відповіді на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, а саме щодо наявності підстав для розірвання договору, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, спростовують висновки місцевого господарського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки колегія суддів встановила відсутність підстав для розірвання договору, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275 - 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 у справі №910/4551/19 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.08.2019 у справі №910/4551/19 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Феном Вест" (49101, м. Дніпро, вул. Вознесенська, буд. 25, кв. 11; ідент. код 40930702) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 6, ідент. код 00034022) 2.881,50 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

3. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4551/19.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складений 21.08.2020.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді О.В. Попікова

В.А. Корсак