ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.08.2020 Справа№ 914/1166/20

м.Львів

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Кард" від 14.08.2020 №14/08 (вх.№1935/20 від 18.08.2020)

про забезпечення позову

у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Кард", м.Київ,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Явір-Інвест.", с.Бердихів, Яворівський район, Львівська область,

про стягнення 361 406,50грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіон Кард" звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Явір-Інвест." про стягнення 361 406,50 грн.

Ухвалою від 19.05.2020 (суддя Запотічняк О.Д.) відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено розгляд справи в підготовчому засіданні на 02.06.2020. Подальший хід розгляду справи викладено в ухвалах суду. Так, зокрема, ухвалою суду від 27.07.2020 призначено розгляд справи на 08.09.2020.

18.08.2020, за вх.№1935/20, від Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Кард" надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в межах заявлених позовних вимог у розмірі 361406,50 грн, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Явір-Інвест." (, місцезнаходження: 81064, Львівська область, Яворівський район, с.Бердихів, вул.Промислова, буд.8) та знаходиться на банківському рахунку НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк» (МФО 325321) та на будь-яких інших рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Явір-Інвест.", виявлених під час виконання ухвали суду до набрання рішенням у цій справі законної сили.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Запотічняк О.Д., згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020, заяву про забезпечення передано для розгляду судді Кітаєвій С.Б.

В обгрунтування заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіон Кард" зазначає, що звернення Позивача до суду обумовлено наявністю у Відповідача перед ним значної заборгованості, сума якої включає заборгованість за поставки партій товару проведених за видатковою накладною № 5610 від 16.01.2020, частково на суму 12 710,00 грн., за видатковою накладною № 15053 від 10.02.2020 на суму 110 000,00 грн., за видатковою накладною № 18185 від 17.02.2020 на суму 132 166,50 грн., та за видатковою накладною №23993 від 10.02.2020 на суму 106 530,00 грн. на умовах Договору поставки № 30/08/19 від 30.08.2019.

Заявник вважає, що ТОВ "Явір-Інвест." в порушення умов Договору та чинного законодавства України не виконує своїх грошових зобов`язань, на претензію ТОВ «Регіон Кард» не відреагував, у судові засідання не з`являється з різних причин, намагається затягнути строки розгляду справи та вводить суд в оману, стверджуючи про проведення переговорів між сторонами щодо врегулювання спору мирним шляхом. Посадові особи ТОВ "Явір-Інвест." уникають розмов і зустрічей з представниками ТОВ «Регіон Кард», не відповідають на телефонні дзвінки.

Посилаючись на інформацію, наявну в Єдиному державному реєстрі судових рішень, заявник вважає, що Відповідач зарекомендував себе "як не доброчесний і не надійний контрагент", оскільки тільки за 2019 рік та перше півріччя 2020 року судовими органами України присуджено до стягнення з ТОВ "Явір-Інвест." 2 136 553,77 грн. на користь 8 (восьми) різних стягувачів, контрагентів Відповідача, тоді як розмір статутного капіталу ТОВ "Явір-Інвест." становить 170 000,00 грн.

Заявник вважає, що оскільки грошові кошти, які належать ТОВ «Явір-Інвест.», знаходяться у його повному та безперешкодному володінні на розрахунковому рахунку, Відповідач може витратити вказані грошові кошти не на погашення заборгованості перед Позивачем, що в свою чергу зробить неможливим виконання ймовірного рішення суду у цій справі.

20.08.2020, за вх.№24778/20, від Відповідача поступило заперечення проти заяви ТОВ «Регіон Кард» про забезпечення позову. З підстав, наведених у запереченнях відповідач стверджує, що Позивач не доводить та не підтверджує належними і допустимими доказами те, що невжиття запропонованих ним в заяві заходів до забезпечення позову може у майбутньому істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Розглянувши заяву суд зазначає наступне.

Стаття 136 ГПК України визначає підстави для забезпечення позову. Так зокрема, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.п. 2, 10 ч. 1 ст. 137 ГПК України, позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії та іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на можливість в майбутньому чи припущення щодо можливості вчинення відповідачем дій, спрямованих на утруднення виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Таким чином, аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

В свою чергу слід відзначити, що вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи. Тобто, це заходи з припинення дій, які можуть утруднити виконання у майбутньому рішення суду чи зробити його виконання неможливим, а тому заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання судового рішення.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

З огляду на предмет спору у даній справі та заходи забезпечення позову, які позивач просить вжити, звертаючись із даною заявою про забезпечення позову, позивач повинен довести, що наявні у відповідача грошові кошти можуть зникнути або зменшитись в результаті об`єктивних (незадовільний фінансовий стан, наявність невиконаних безспірних зобов`язань, відкритих виконавчих проваджень щодо відповідача тощо) або суб`єктивних (вчинення відповідачем умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення виконання зобов`язань за спірним договором) причин.

Посилання на невиконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №30/08/19 від 30.08.2019, як на підставу для забезпечення позову у даній справі, господарським судом не приймаються до уваги, оскільки такі обставини є безпосередньо предметом позову у даній справі, а факт ухилення відповідача від виконання зобов`язань не є встановленим та підлягає доведенню під час вирішення справи по суті і сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

При цьому, господарським судом враховується висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 13.04.2018р. у справі №916/2828/17 та від 14.06.2018р. у справі №910/361/18.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.17 постанови від 26.02.2019р. у справі №914/1353/16, в п.6.3. постанови від 25.02.2019р. у справі №924/789/18, в п.14 постанови від 25.02.2019р. у справі №922/2673/18).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.6.4 постанови від 25.02.2019р. у справі №908/658/18, п.14 постанови від 15.01.2019р. у справі №915/870/18).

В матеріалах справи відсутні докази вчинення Відповідачем умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення виконання грошових зобов`язань перед Позивачем. Можливе порушення Відповідачем умов договору (рішення у цій справі ще не ухвалено, а фактичні обставини не встановлено) не може бути самостійною підставою для висновку, що відповідач навмисно ухиляється від виконання договору та що наявні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, наявні на рахунках Відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Заява позивача про забезпечення позову ґрунтується виключно на припущеннях щодо можливого (у майбутньому) ухилення Відповідача від виконання рішення суду в даній справі, в разі задоволення позову.

З огляду на наведене вище, підстав для задоволення заяви про забезпечення позову суд не вбачає, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Львівської області, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Кард" від 14.08.2020 №14/08 (вх.№1935/20 від 18.08.2020) про забезпечення позову - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

3. Ухвала може бути оскаржена у порядку ст.256,257 ГПК України.

Суддя С.Б. Кітаєва