РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.08.2020Справа № 910/7785/20

Господарський суду міста Києва у складі судді Чинчин О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Державного підприємства «УКРІНВЕСТБУД» (01024, м.Київ, ВУЛИЦЯ БАНКОВА, будинок 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 31405158)
до проТовариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» (03039, м.Київ, ПРОСПЕКТ ГОЛОСІЇВСЬКИЙ, будинок 17, офіс 3/1, Ідентифікаційний код юридичної особи 32920218) стягнення 762341,78 грн.
Представники: без повідомлення представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «УКРІНВЕСТБУД» (далі- Позивач) вернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» (далі-Відповідач) про стягнення 762341,78 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Інвестиційним договором від 05.04.2013 про будівництво житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом, овочесховища на три тисячі тон сільгосппродуктів, 8-ми квартирного житлового будинку та капітальний ремонт адміністративного будинку з прибудовою, окрему частину функцій Замовника за яким Позивач набув на підставі Договору від 08.04.2013 про передачу частини функцій замовника, у зв`язку з чим у Відповідача виникла заборгованість у розмірі 744832,54 грн. Зважаючи на наявність вказаної заборгованості Позивачем нараховано Відповідачу 9694,60 грн. інфляційних втрат та 7814,64 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 позовну заяву Державного підприємства «УКРІНВЕСТБУД» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №910/7785/20, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення Сторін про розгляд справи Судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 09.06.2020 направлено на адреси Сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення 23.06.2020 уповноваженій особі Відповідача ухвали суду від 09.06.2020 та повернення надісланого на адресу Позивача відправлення за закінченням встановленого терміну зберігання.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до інформації розміщеної на веб-сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням Державного підприємства «УКРІНВЕСТБУД» є 01024, м.Київ, ВУЛИЦЯ БАНКОВА, будинок 3.

Суд зазначає, що Ухвала Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 у справі № 910/7785/20 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу Державного підприємства «УКРІНВЕСТБУД», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Суд зазначає, що в матеріалах справи № 910/7785/20 відсутнє Повідомлення Позивача про зміну місцезнаходження під час розгляду справи.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що Позхивач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, Суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.04.2013 між Державним підприємством "Чайка (Замовник) та Державним публічним акціонерним товариством "Будівельна компанія "Укрбуд" (Інвестор) укладено Інвестиційний договір про будівництво житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом, овочесховища на три тисячі сільгосппродуктів, 8-ми квартирного житлового будинку та капітальний ремонт адміністративного будинку з прибудовою (а.с. 9-21)

Відповідно до п. 4.3.8 Інвестиційного договору Державному підприємству «Укрінвестбуд» передано окремі функції Замовника шляхом видачі довіреності або укладення договору про виконання окремих функцій замовника.

Підписання інвестором цього договору означає його згоду на можливу передачу Замовником Державному підприємству «Укрінвестбуд» окремих функцій Замовника. Додаткових погоджень цих дій Замовника від Інвестора не потрібно.

08.04.2013 між Державним підприємством "Чайка та Державнми підприємством «Укрінвестбуд» укладено Договір про передачу частини функцій замовника, за умовами якого Позивачу передано функції з проведення робіт, які оплачуються Інвестором за Інвестиційним договором від 05.04.2013, зокрема, технічний нагляд на об`єкті будівництва: житлово-офісного комплексу з підземним паркінгом, овочесховища на три тисячі сільгосппродуктів, 8-ми квартирного житлового будинку та капітальний ремонт адміністративного будинку з прибудовою. (а.с. 22-24)

Відповідно до п 2.1. Договору від 08.04.2013 загальна вартість робіт за цим Договором становить 0,9% від базисної вартості робіт з Будівництва Об`єктів відповідно до п. 4.2.16 Інвестиційного договору.

Пунктом 3.1 Договору від 08.04.2013 визначено, що технічний нагляд та інші функції замовника, що передаються відповідно до даного Договору, здійснюються Державним підприємством «УКРІНВЕСТБУД» протягом усього строку дії Інвестиційного договору.

Згідно з п.7.1 Договору від 08.04.2013 даний Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє протягом усього строку дії Інвестиційного договору, а в части ні гарантійних зобов`язань - згідно з чинним законодавством України.

Увалою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 затверджено мирову угоду у справі № 910/11994/17, укладену 02.03.2018 між Державним підприємством «Чайка» Державним публічним акціонерним товариством "Будівельна компанія "Укрбуд", Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-капітал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" за умовами пункту 1.1. якої відбулась зміна сторони інвестора за Інвестиційним договором з Державного публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укрбуд" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент".

Пунктом 1.3. Мирової угоди, затвердженої ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2018, визначено, що підписанням цієї угоди Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" підтверджує прийняття на себе усіх зобов`язань Державного публічного акціонерного товариства "Будівельна компанія "Укрбуд" за Основним договором (Інвестиційним договором), окрім тих, що фактично виконані ДПАТ "Будівельна компанія "Укрбуд" на момент укладення цієї угоди та їх виконання підтверджується належним чином оформленими актами приймання-передачі.

Листом № 07/01-170 від 04.04.2018 Державне публічне акціонерне товариством "Будівельна компанія "Укрбуд" повідомило Позивача про затвердження увалою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 у справі № 910/11994/17 мирової угоди 02.03.2018, умови зазначеної мирової угоди та запропонувало починаючи з 04.04.2018 з усіх питань щодо здійснення технічного нагляду за виконанням робіт з будівництва за Інвестиційним договором звертатись до Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" (а.с. 34-35)

Направленим Позивачу Листом № 0571 від 22.06.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" підтвердило зобов`язання зі сплатити за фактично виконані роботи по технічному нагляду на об`єкті будівництва з 01.10.2016 у сумі 2300000,00 грн. в термін не пізніше 31.09.2018 (а.с.36)

Позивач звернувся до Відповідача з Листом № 52 від 02.04.2019, в якому зазначає, що відповідачем не надано Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3) та Акти здачі-приймання робіт за фактично виконані роботи по технічному нагляду, не проведено відповідні розрахунки, у зв`язку з чим просить надати відповідні документи та сплати кошти за фактично виконані роботи по технічному нагляду на будівництві (а.с 37-38)

Між Позивачем та Відповідачем підписані Акти здачі приймання робіт (надання послуг) за фактично виконані роботи по технічному нагляду № 119 від 20.06.2019 на суму 352674,83 грн., № 209 від 30.09.2019 на суму 287874,83 грн., № 241 від 02.12.2019 на суму 596914,86 грн., всього на суму 1237464,52 грн. (а.с. 27-29)

Відповідачем, в рахунок оплати вартості фактично виконаних робіт по технічному нагляду, сплачено Позивачу 895970,75 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами від 02.07.2019 та від 05.12.2019. (а.с. 30-32)

У зв`язку з відсутністю подальших оплат Позивач направив Відповідачу Претензію (№ 202 від 26.12.2019) з вимогою у двадцятиденний строк сплатити заборгованість у розмірі 744832,54 грн. за фактично виконані роботи по технічному нагляду згідно з Актами здачі приймання робіт (надання послуг) № 209 від 30.09.2019 та № 241 від 02.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення від 09.01.2020. (а.с. 42-43)

Відповідач відповіді на Претензію не надав, заборгованість за фактично виконані роботи по технічному нагляду Позивачу не сплатив.

Як зазначає Позивач, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов`язань за Інвестиційним договором від 05.04.2013 з врахуванням Договору про передачу частини функцій замовника від 08.042013 щодо оплати фактично виконаних робіт по технічному нагляду у останнього утворилась заборгованість перед Позивачем у розмірі 744832,54 грн., з вимогою про стягнення якої звернувся до суду Позивач. Крім того, зважаючи на неналежне виконання Відповідачем зобов`язань, Позивачем нараховано 7814,64 грн. 3% річних, 9694,60 грн. інфляційних втрат.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства «УКРІНВЕСТБУД» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини;

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Дослідивши умови Інвестиційного договору від 05.04.2013 з врахуванням Договору про передачу частини функцій замовника від 08.04.2013 Судом встановлено, що за своєю правовою природою правовідносини сторін виникли у сфері виконання підрядних робіт.

Правовідносини підряду врегульовано §§ 1, 3 Глави 61 «Підряд» Цивільного кодексу України та Глави 33 «Капітальне будівництво» Господарського кодексу України.

Відповідно до частин 1, 2 статті 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як встановлено Судом, на виконання умов Інвестиційного договору від 05.04.2013 з врахуванням Договору про передачу частини функцій замовника від 08.04.2013 Позивачем виконано роботи по технічному нагляду на об`єкті будівництва у загальному розмірі 1237464,52 грн., на підтвердження чого Позивач надав Акти здачі приймання робіт (надання послуг) № 119 від 20.06.2019 на суму 352674,83 грн., № 209 від 30.09.2019 на суму 287874,83 грн., № 241 від 02.12.2019 на суму 596914,86 грн. (а.с. 27-29)

Відповідачем, в рахунок оплати вартості фактично виконаних робіт по технічному нагляду, сплачено Позивачу 895970,75 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами від 02.07.2019 та від 05.12.2019 (а.с. 30-32), залишок узгодженої сторонами вартості фактично виконаних робіт по технічному нагляду у розмірі 744832,54 грн. Відповідачем Позивачу не сплачено.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд акцентує увагу, що з умов Інвестиційного договору від 05.04.2013 та Договору про передачу частини функцій замовника від 08.04.2013 не вбачається строків оплати Позивачу вартості фактично виконаних робіт по технічному нагляду.

Разом з тим, Позивач направив Відповідачу Претензію (№ 202 від 26.12.2019) з вимогою у двадцятиденний строк сплатити заборгованість у розмірі 744832,54 грн. за фактично виконані роботи по технічному нагляду згідно з Актами здачі приймання робіт (надання послуг) № 209 від 30.09.2019 та № 241 від 02.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення від 09.01.2020. (а.с. 42-43)

Судом встановлено, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відповідно до ст. 74-79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження оплати відповідачем позивачу залишку вартості фактично виконаних робіт по технічному нагляду у строк, визначений у Претензії, отже, заборгованість Відповідача перед Позивачем за фактично виконані роботи по технічному нагляду становить 744832,54 грн.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Однак, Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи не було додано належних та допустимих доказів відповідно до статей 76 - 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем заборгованості у розмірі 744832,54 грн. за фактично виконані на підставі Інвестиційного договору від 05.04.2013 з врахуванням Договору про передачу частини функцій замовника від 08.04.2013 роботи по технічному нагляду, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 744832,54 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач також просив стягнути з Відповідача 9694,60 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 29.01.2020 по 04.06.2020, та 7814,64 грн. 3 % річних, нарахованих за період з 29.01.2020 по 04.06.2020.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013).

Перевіривши розрахунок 3 % річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем оплати вартості фактично виконаних робіти по технічному нагляду за Інвестиційним договором від 05.04.2013 з врахуванням Договору про передачу частини функцій замовника від 08.04.2013 у розмірі 7814,64 грн. 3 % річних, нарахованих за період з 29.01.2020 по 04.06.2020, вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому розмірі, оскільки розрахунок Позивача є арифметично вірним.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення їх сплати.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) - показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України.

Відповідно до ст. 3 вищевказаного Закону індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Отже, зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен місяць щодо якого обчислюється відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України - стягнення інфляційних витрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 924/312/18 та від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних, як збільшення суми основного боргу в період прострочки виконання боржником його грошового зобов`язання в зв`язку з девальвацією грошової одиниці України, у розмірі 9694,60 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 29.01.2020 по 04.06.2020, вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі, оскільки відповідно до частини 2 статті 237 Господарського процесуального кодексу України суд при ухваленні рішення не може виходити у рішенні за межі заявлених позовних вимог.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» на користь Державного підприємства «УКРІНВЕСТБУД» підлягає стягненню 744832,54 грн. боргу, 9694,60 грн. інфляційних втрат та 7814,64 грн. 3% річних..

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 124, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «УКРІНВЕСТБУД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» про стягнення 762341,78 грн. - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРБУД ДЕВЕЛОПМЕНТ» (03039, м.Київ, ПРОСПЕКТ ГОЛОСІЇВСЬКИЙ, будинок 17, офіс 3/1, Ідентифікаційний код юридичної особи 32920218) на користь Державного підприємства «УКРІНВЕСТБУД» (01024, м.Київ, ВУЛИЦЯ БАНКОВА, будинок 3, Ідентифікаційний код юридичної особи 31405158) 744832,54 грн. (сімсот сорок чотири тисячі вісімсот тридцять дві грн. 54 коп.) боргу, 9694,60 грн. (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто чотири грн. 60 коп.) інфляційних втрат, 7814,64 грн.. (сім тисяч шістсот дев`яносто чотири грн. 64 коп.) 3% річних, 11436,00 грн. (одинадцять тисяч чотириста тридцять шість грн. 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 17 серпня 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин