УХВАЛА

м. Київ

17.08.2020Справа № 910/6022/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА"

до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

про стягнення 26 417,39 грн.

без виклику представників учасників справи.

Суддя Приходько І.В.

ВСТАНОВИВ:

30.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" (далі - позивач) з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі - відповідач) про стягнення 26 417,39 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 (суддя Курдельчук І.Д.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" проценти у розмірі 12851,74 грн, пеню в розмірі 13565,65 грн, 2102,00 грн судового збору, 5000,00 грн витрат на правову допомогу.

11.08.2020 року до суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення у справі в частині вирішення питання щодо здійснення розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

Розпорядженням Керівника апарату Господарського суду міста Києва від 12.08.2020 за № 05-23/1031 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи (у зв`язку з відпусткою судді Курдельчука І.Д.), призначено проведення повторного автоматизованого розподілу даної справи.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2020 для розгляду заяви визначено суддю Приходько І.В.

Розглянувши вищевказану заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Отже, з умов статті 221 та ч. 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що можливість вирішення питання про судові витрати після ухвалення судового рішення з поданням відповідних доказів в підтвердження їх понесення, можливе лише у випадку розгляду справи в порядку загального позовного провадження з про веденням судових дебатів, під час яких стороною і заявляється про понесення нею таких витрат, у зв`язку з розглядом справи.

Відповідно до ч. 2, 3, 8 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Як встановлено судом дана справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження, про що позивачу було відомо, оскільки, він отримав ухвалу про відкриття провадження у справі, а також надав відповідь на відзив, який надійшов до суду 09.06.2020. У вказаній відповіді на відзив позивач, зокрема, надав обґрунтування щодо правомірності покладення на відповідача суми судових витрат на надання правової допомоги у розмірі 5000 грн. Жодних питань стосовно покладення на відповідача судових витрат у розмірі більшому ніж 5000 грн. станом на момент винесення рішення по справі позивачем прушено не було. При цьому, в рамках даної справи судові дебати не проводились, а тому норма ст. 221 ГПК України в даному випадку не застосовується.

При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, які мають бути подані до початку розгляду справи по суті, тобто протягом 30 днів, з дня відкриття провадження у справі.

Отже, позивач зобов`язаний був подати наявні в нього докази в підтвердження витрат на правову допомогу разом з заявами по суті спору (позовна заява, відповідь на відзив).

В той же час, як вбачається із мотивувальної частини рішення господарського суду міста Києва від 05.08.2020 у даній справі, питання щодо відшкодування судових витрат позивача в частині витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. було розглянуте судом, вирішене по суті та задоволено, внаслідок чого з відповідача на користь позивача було стягнуто зазначену суму судових витрат.

Таким чином, питання щодо покладення на відповідача суми понесених позивачем судових витрат було розглянуте судом по суті та з приводу нього ухвалено рішення суду.

Згідно з статтею 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на розгляд та вирішення судом під час розгляду справи № 910/6022/20 по суті питання про розподіл судових витрат, в тому числі витрат позивача на професійну правничу допомогу (вимогу про стягнення якої заявлено у заяві про ухвалення додаткового рішення), у суду відсутні правові підстави для переоцінки даних обставин та ухвалення додаткового рішення, у зв`язку чим суд відмовляє у прийнятті додаткового рішення у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та ухвалення додаткового рішення у справі №910/6022/20 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Приходько