РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.08.2020Справа № 910/7344/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Дочірнього підприємства «Пулинський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального підприємства «Житомироблагроліс» (12000, Житомирська область, Пулинський район, смт Пулини, вул. Грушевського, 24, код 20420193)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Креоген Груп» (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, 91, код 39089044)

про стягнення 258 514,04 грн,

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Пулинський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального підприємства «Житомироблагроліс» (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Креоген Груп» (далі - відповідач) про стягнення 258 514,04 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов договору поставка № 85 від 21.06.2019 щодо оплати у повному обсязі вартості отриманої продукції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2020 відкрито провадження у справі № 910/17344/20 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі 29.05.2020 позивач згідно повідомлення про вручення поштового відправлення № 933 отримав 05.06.2020, відповідач згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення № 941 - 05.06.2020

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частиною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

21.06.2019 між позивачем - Дочірнім підприємством «Пулинський лісгосп АПК» (постачальник за договором) та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Креоген Груп» (покупець за договором) був укладений договір поставки № 85 (далі -договір), відповідно до якого постачальник зобов`язався відпустити покупцю товар (лісоматеріали круглі), а покупець зобов`язався прийняти та оплатити товар у порядку та на умовах, передбачених даним договором.

До договору сторонами підписано Додатком № 1 - Специфікацію № 1, в якій визначено найменування продукції, її характеристику, кількість, ціну та вартість, а також Протокол № 1 проходження ціни на лісоматеріали круглі.

Пунктом 2.1 договору визначено, що сума цього договору складається з загальної вартості товару, що буде відпущено покупцю згідно усіх відповідних супровідних документів.

Згідно з п.п. 2.3., 2.4 договору платіж здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця на умовах 100% передоплати. Оплата за договором вважається здійсненою з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в цьому договорі.

За умовами п. 3.1 договору товар відпускається покупцю після оплати за товар.

Сторони відповідно до п. 3.4. договору узгодили, що товар вважається фактично переданий покупцю з моменту підписання уповноваженими представниками сторін відповідних супровідних документів.

Поставка здійснюється на умовах: франко-проміжний склад, продукція вивозиться покупцем само вивозом (пп. 3.5-3.6 договору).

Відповідно до п. 9.1 договору останній набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його тексту печатками сторін і діє до 31.12.2019.

Матеріалами справи встановлено, що у період з 02.10.2019 по 23.12.2019 позивачем на виконання умов договору було поставлено товар на загальну суму 873551,24 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними № 61386 від 02.10.2019, № 61593 від 03.10.2019, № 61396 від 07.10.2019, № 61780 від 11.10.2019, № 62026 від 14.10.2019, № 61884 від 17.10.2019, № 61872 від 21.10.2019, № 62201 від 23.10.2019, № 62256 від 24.10.2019, № 62270 від 29.10.2019, № 62704 від 01.11.2019, № 62300 від 05.11.2019, № 62520 від 08.11.2019, № 62021 від 12.11.2019, № 62517 від 17.11.2019, № 62654 від 18.11.2019, № 62913 від 19.11.2019, № 63005 від 22.11.2019, 63013 від 25.11.2019, № 63023 від 28.11.2019, № 63024 від 28.11.2019, № 62214 від 28.11.2019, № 63046 від 02.12.2019, № 63049 від 03.12.2019, № 63040 від 12.11.2019, № 63602 від 13.12.2019, № 62737 від 16.12.2019, № 63906 від 23.12.2019, копії яких містяться в матеріалах справи,

Відповідач за поставлений товар розрахувався частково, здійснивши за платіжними дорученнями № 261 від 29.11.2019, № 268 від 04.12.2019, № 281 від 05.12.2019, № 458 від 24.03.2020, № 492 від 06.04.2020, № 567 від 14.05.2020 оплату товару у загальному розмірі 615037,20 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з претензією-вимогою за № 400 від 17.04.2020 про сплату заборгованості за поставлений товар, проте відповідач заборгованість у повному обсязі не погасив.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказав на наявність заборгованості за поставлений товар у сумі 258 514,04 грн, яка залишилась неоплаченою.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, судом встановлено наступне.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Поряд з цим, стаття 712 Цивільного кодексу України регулює відносини, що виникають з договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на положення п. 3.1 договору, строк оплати відповідачем отриманої продукції по вищевказаних ТТН є таким, що настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 258 514,04 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення суду не надано.

Приписами ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, за відсутності доказів погашення заборгованості у заявленому розмірі 258 514,04 грн, суд дійшов висновку, що вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 237-238, 248-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Креоген Груп» (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, 91, код 39089044) на користь Дочірнього підприємства «Пулинський лісгосп АПК» Житомирського обласного комунального підприємства «Житомироблагроліс» (12000, Житомирська область, Пулинський район, смт Пулини, вул. Грушевського, 24, код 20420193) заборгованість у розмірі 258 514,04 грн (двісті п`ятдесят вісім тисяч п`ятсот чотирнадцять гривень 04 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 877,71 грн (три тисячі вісімсот сімдесят сім гривень 71 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано 20.08.2020.

Суддя О.Г. Удалова