ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Справа № 915/408/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ржепецького В.О., за участі секретаря судового засідання Матвєєвої А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна корпорація Юг,

юридична адреса: 54007, м. Миколаїв, вул. Волонтерська, 74 (),

до відповідача: Миколаївської міської ради,

юридична адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20 (),

про: визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною,

за участі представників учасників справи:

від позивача: Степіна Н.Г., згідно ордеру

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

08.04.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна корпорація Юг звернулось до Господарського суду Миколаївської області із позовом б/н від 07.04.2020 року (вх. №4407/20 від 08.04.2020 року) до Миколаївської міської ради, в якому просить визнати додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, який зареєстровано Миколаївською міською радою 21.05.2010 за №7577, укладеною в редакції позивача.

Як на підставу свого позову позивач посилається зокрема на приписи ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2020, справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/408/20 та визначено головуючим у справі суддю Ржепецького В.О.

Ухвалою суду від 13.04.2020 позовну заяву залишено без руху з підстав недотримання позивачем п.п. 8, 9, 10 ч. 3 ст. 162, п. 2 ч. 1, ч. 2 ст 164 ГПК України

23.04.2020 позивачем подано до господарського суду заяву від 22.04.2020 про усунення недоліків.

Ухвалою від 28.04.2019 судом постановлено: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за правилами загального позовного провадження, дату підготовчого засідання визначити після скасування обмежувальних протиепідемічних заходів, про що повідомити учасників справи додатково відповідною ухвалою, підготовче провадження у справі провести поза межами встановленого ч.3 ст.177 ГПК України строку у розумний строк, тривалість якого обумовлюється запровадженням в Україні карантину через спалах у світі коронавірусу COVID-19, встановлено сторонам процесуальні строки для надання суду заяв по суті справи.

Ухвалою суду від 09.06.2020 підготовче засідання для розгляду справи призначено на 02 липня 2020 року о 10:45, запропоновано учасникам справи викласти правову позицію в заявах по суті справи.

02.07.2020 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву.

Відповідач позовні вимоги заперечує, просить у задоволені позовну відмовити в повному обсязі.

Заперечення обгрунтовано посиланням на норми ст. 19 Конституції України, п. 34 ч.1 ст. 26, ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ч. 1 ст. 116 , ч. 1 ст. 124, ч. 1,2 ст. 134 Земельного кодексу України, ст. 13, 15, 30 Закону України «Про оренду землі» та мотивовано тим, що заяву про поновлення договору оренди землі заявником подано 19.06.2019, тобто ще до закінчення дії договору оренди в порядку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами на підставі частин 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", а не на підставі частини 6 статті 33 вищезазначеного Закону. Зазначену заяву було повернуто заявнику у зв`язку з необхідністю надання матеріалів, передбачених висновком департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 23.12.2019 №2565.

Відповідач просить суд звернути увагу на правові позиції, викладені в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 16.09.2019 у справі №908/2314/18.

Заявою (вх. №8001/20 від 02.07.2020) представник відповідача підтримує відзив та просить суд розглядати справу за відсутності представника Миколаївської міської ради.

02.07.2020 судом постановлено протокольну ухвалу, про закриття підготовчого провадження у справі та призначення розгляду справи по суті на 10 серпня 2020 року об 11:30 год.

Заявою (вх. №9794/20 від 10.08.2020) представник відповідача підтримує відзив та просить суд розглядати справу за відсутності представника Миколаївської міської ради.

Згідно з приписами ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід вважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19 від 11.03.2020 №211 з 12 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року на усій території України установлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 № 239, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року на усій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 № 291, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та продовжено карантин до 11 травня 2020 року на усій території України.

Постановою Кабінету Міністрів України Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 № 343, внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, зокрема уряд продовжив карантин до 22 травня 2020 року на усій території України та послабив деякі карантинні обмеження.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів, зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №500, зокрема уряд установив з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19 від 11.03.2020 №211.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 №540-IX (який набрав чинності 02.04.2020) розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України було доповнено частиною 4 такого змісту:

"Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

В подальшому у відповідності до Закону України від 18.06.2020 № 731-IX Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), який набрав чинності з дня, наступного за днем його опублікування (з 17.07.2020); процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X Прикінцеві положення ГПК України в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020№ 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Отже, усі процесуальні строки, продовжені судом відповідно до пункту 4 розділу X Прикінцеві положення ГПК України в редакції Закону України від 30.03.2020№ 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом тобто з 07.08.2020.

У судовому засіданні 10.08.2020 позивач позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач правом участі у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Явка представника відповідача у судове засідання не визнавалась судом обов`язковою.

Враховуючи, що відповідач повідомлявся за юридичною адресою про розгляд справи, заяв або клопотань, в тому числі щодо неможливості захисту своїх прав та законних інтересів в умовах карантину, на розгляд суду не подано, суд, керуючись засадами рівності учасників судового процесу перед законом і судом, розумності строків розгляду справи, вважає обґрунтованим постановлення рішення в цій справі у строк, визначений на підставі наведених норм Закону.

Відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази (ч.3 ст.2, ч.3 ст.13, ч.1 ст.14 ГПК України).

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.ст.76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням тих чи інших процесуальних дій.

10.08.2020 року судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Миколаївської міської ради від 22.04.2010 №45/38 між Миколаївської міською радою, як орендодавцем та ТОВ «Будівельна корпорація-Юг», як орендарем, 13.05.2010 було укладено договір оренди землі, який зареєстровано у книзі записів договорів оренди землі Миколаївській міській раді 21.05.2010 за № 7577 та у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 21.05.2010 за №15 (надалі Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Миколаївська міська рада на підставі рішення Миколаївської міської ради від 22.04.2010 №45/38 передає, а ТОВ «Будівельна корпорація-Юг» приймає в оренду земельну ділянку для організації будівельного майданчика (без врахування дворової території) для будівництва житлової вставки поміж житловими будинками по вул. Адміральській, 12 та по вул. Набережній, 5 /Центральний район/.

За умовами п.2.1. Договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 600 кв.м, у тому числі земельна ділянка №1 площею 400 кв.м., земельна ділянка №2 площею 200 кв.м, без права передачі її в суборенду.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що Договір діє протягом 5 років з дати його державної реєстрації. Після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії Договору звернутись письмово до орендодавця з проханням щодо продовження строку дії договору. Підставою для поновлення Договору оренди буде відповідне рішення міської ради.

В подальшому, на підставі рішення Миколаївської міської ради від 16.05.2013 №28/38 між сторонами було укладено договір про зміни №297-14 до договору оренди землі, який зареєстровано у книзі записів договорів оренди землі Миколаївської міської ради 21.05.2010 за №7577.

З врахуванням внесених змін, за умовами зазначеного Договору оренди землі № 7577, було продовжено оренду земельної ділянки для організації будівельного майданчика для будівництва житлової вставки поміж житловими будинками по вул. Адміральській, 12 та по вул. Набережній, 5 /центральний район/ загальною площею 600 кв.м. (за функціональним призначенням землі, які використовуються для відпочинку та інші відкриті землі), у тому числі ділянка №1 площею 200 кв.м. (кадастровий номер :09:003:0005) та ділянка №2 площею 400 кв.м. (кадастровий номер :09:003:0004), без права передачі її в суборенду (п. 1.1., 1.2. Договору про зміни).

Відповідно до п. 1.4. Договору про зміни, Договір діє до 01.01.2020. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку договору оренди землі. Підставою для укладення Договору на новий строк буде відповідне рішення орендодавця.

Таким чином, орендар зобов`язаний був повідомити Орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладання договору на новий строк до 01.07.2019.

19.06.2019 позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради заяву (реєстраційний № 000457) про поновлення договору оренди земельної ділянки з доданим до неї пакетом документів, у тому числі проектом додаткової угоди.

Миколаївською міською радою не прийнято рішення про поновлення або відмову в поновленні договору оренди.

21.02.2020 на адресу позивача надійшов лист відповідача від 20.02.2020 року з повідомленням про необхідність надання матеріалів, які рекомендовані висновком департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 23.12.2019 №17-2565.

Згідно вказаного висновку від 23.12.2019 №17-2565 Департамент архітектури та містобудування Миколаївської міської ради погоджує поновлення договору оренди на земельну ділянку загальною площею 600,0 кв.м, наданої рішенням міської ради від 22.04.2010 №45/38.

06.03.2020 позивач звернувся до Миколаївської міської ради із заявою (реєстраційний номер №000140 від 06.03.2020) про поновлення договору оренди землі зареєстрованого у Книзі реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 21.05.2010за № 7577 та у Управлінні Держкомзему у м.Миколаїв, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 21.05.2010 за №15, до якої було додано, зокрема, і проект додаткової угоди про поновлення дії договору оренди землі строком на 5 років, до 01.01.2025 р., на тих самих умовах.

Відповіді на свої звернення щодо поновлення договору оренди землі позивач не отримав, що стало підставою звернення позивача до господарського суду за захистом порушеного права.

Предметом даного спору є вимога про визнання поновленим договору оренди землі на підставі ч. 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" (який при вирішенні цього спору застосовується судом в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Порядок поновлення договору оренди земельної ділянки визначено статтею 33 Закону України "Про оренду землі" , якою регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини перша-п`ята цієї статті), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина шоста цієї статті).

Відповідно до частини 6 статті 33 названого Закону у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Визначений наведеною нормою порядок є відмінним від передбаченого положеннями частин 1-5 статті 33 Закону, оскільки передбачає право на поновлення договору оренди земельної ділянки, яке виникає після закінчення строку дії відповідного договору оренди земельної ділянки за умови, що орендар продовжує користуватись цією ділянкою, за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди заперечення орендодавця проти поновлення цього договору.

Повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону, не вимагається.

Суть поновлення договору оренди згідно із цією частиною статті 33 Закону полягає саме у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує проти поновлення договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1- 5 і частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не пов`язані одна з іншою.

Так, для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендареві про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. (правову позицію викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц)

Як вбачається з п.3.1. договору оренди (з урахуванням договору про зміни від 04.12.2014 № 294-14 до договору оренди землі, який зареєстровано у Миколаївській міській раді 21.05.2010 за №7577) термін його дії закінчується 01.01.2020.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач звернувся до орендодавця, щодо наміру поновлення договору оренди земельної ділянки 19.06.2019 та повторно 06.03.2020, до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою.

Стосовно обставин повідомлення орендаря про відмову в поновленні договору оренди суд зазначає наступне.

Заперечення відповідача ґрунтуються на тій обставини, що ним 12.05.2020 надіслано позивачеві листа, в якому вказано про: необхідність надати матеріали, передбачені висновком департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради від 23.12.2019 №17-2565, а саме: результат локальних громадських обговорень з мешканцями прилеглих будинків по вул. Адміральській, 12 та вул. Набережній, 5, 7, 7а, 9 з метою інформування мешканців про наслідки ущільнення забудови двору за рахунок будівництва житлової вставки та врахування їх законних прав та інтересів; необхідність привести у відповідність до договору оренди землі №7577 від 21.05.2010 (зі змінами) цільове призначення земельних ділянок, зазначене у витягах з Державного земельного кадастру НВ-019 та НВ-019; необхідність надати довідку про нормативний термін будівництва даного об`єкту.

Разом з тим, вказаний лист адресовано директору юридичного департаменту Миколаївської міської ради, доказів його надсилання, а також повернення відповідної заяви позивача суду не надано.

Дослідивши зазначений висновок, суд встановив, що у ньому Департаментом архітектури та містобудування Миколаївської міської ради погоджується поновлення спірного договору оренди, та надаються пропозиції орендарю до початку будівництва провести громадські обговорення, що на думку суду жодним чином не може тлумачитись, як відмова в укладенні додаткової угоди. Такому ж тлумаченню підлягає і текст листа Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 20.02.2020 №000457.

Окрім наведених міркувань щодо суті заперечень відповідача, господарський суд також враховує що як лист від 12.05.2020 так і лист Виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 20.02.2020 №000457, адресований позивачеві, який додано до позовної заяви, складено з порушенням місячного строку, визначеного ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», отже заперечення, які в ньому викладено, враховуючи ці положення закону та їх оцінку судом, наведену вище, не можуть вважатись підставою для відмови в поновленні договору оренди землі №7577 від 13.05.2010, строк дії якого (з урахуванням договору про зміни від 04.12.2010) закінчується 01.01.2020.

На підставі наведеного, господарський суд доходить висновку про те, що відзив відповідача не містить правових підстав для відмови в позові.

За наведених вище обставин, враховуючи, що позивач продовжив користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди земельної ділянки, а відповідач протягом одного місяця після закінчення строку договору не направив позивачу листа-повідомлення про заперечення стосовно його поновлення, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

Аналогічних правових висновків дотримується Верховний Суд у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №709/433/17, від 21.11.2018 №530/121/17, від 10.04.2018 року у справі № 594/376/17-ц, у постановах від 10.09.2018 року №920/739/17, від 18.12.2018 року №917/1393/17, від 16.01.2019 №920/743/17.

Таким чином, позовні вимоги є правомірними.

Разом з тим, слід зазначити, що п.4 Додаткової угоди, яку наведено в позові, має бути викладено в редакції, яка б відповідала положенням ч. 2 ст. 187, ч. 5 ст. 188 ГК України щодо визначення дня укладення відповідного договору з дня набрання чинності рішенням суду.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витраті при задоволенні позову підлягають покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 77, 79, 86, 129, 201-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати укладеною додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, який зареєстрований у Миколаївській міській раді 21.05.2010 за № 7577, в наступній редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

про поновлення договору оренди землі зареєстрованого у Книзі

реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 21.05.2010 за № 7577 та

у Управлінні Держкомзему у м.Миколаїв, про що у Державному реєстрі земель

вчинено запис від 21.05.2010 за №15

м. Миколаїв " " 20 р.

МИКОЛАЇВСЬКА МІСЬКА РАДА, ідентифікаційний код юридичної особи -26565573, що надалі іменується Орендодавець, в особі міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича, який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна корпорація-Юг», в особі директора Молчана Сергія Юрійовича, що діє на підставі Статут, зареєстрованого виконкомом Миколаївської міської ради від 18.02.2010 № 1 019740, що надалі іменується Орендарю другої сторони, (далі разом іменуються Сторони, а кожна окремо - Сторона), відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", п.3.1 Договору оренди землі зареєстрованого у Книзі реєстрації договорів оренди землі Миколаївської міської ради 21.05.2010 за № 7577 (далі - Договір оренди), уклали цю Додаткову угоду (далі - Додаткова угода) про нижченаведене:

1.Поновити термін дії Договору оренди на 5 (п`ять) років, тобто до 01 січня 2025 року, на тих самих умовах.

2.Всі умови вищевказаного Договору оренди, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені Сторонами раніше, і Сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.

3. Ця Додаткова угода складена українською мовою у двох оригінальних примірниках - по одному для кожної Сторони, кожний з яких має однакову юридичну силу.

4.Ця Додаткова угода набирає чинності з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Реквізити та підписи сторін

Орендодавець Орендар

Миколаївська міська рада Товариство з обмеженою відповідальністю

«Будівельна корпорація-Юг»

Ідентифікаційний код: 26565573 Ідентифікаційний код: 36955511

вул. Адміральська, 20, Миколаїв вул. Волонтерська, 74, Миколаїв, 54007

54001

Міський голова Директор

(підпис) О.Ф. Сєнкевич (підпис) С.Ю. Молчан

3.Стягнути з Миколаївської міської ради (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20; ідент.код 26565573) через Виконавчий комітет Миколаївської міської ради, (54001, м.Миколаїв, вул.Адміральська, буд.20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельна корпорація Юг (юридична адреса: 54007, м. Миколаїв, вул. Волонтерська, 74, () витрати з оплати позовної заяви судовим збором у розмірі 2102 грн.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5.Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

6.Рішення може бути оскаржене в порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Сторони у справі:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельна корпорація Юг,

юридична адреса: 54007, м. Миколаїв, вул. Волонтерська, 74 (),

відповідач: Миколаївська міська рада,

юридична адреса: 54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20 ().

Повний текст судового рішення складено і підписано 14.08.2020.

Суддя В.О. Ржепецький