ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2020м. ДніпроСправа № 904/3110/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ПАПІР", м.Київ

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Жовті Води

про стягнення заборгованості в сумі 53 952,53 грн.

Суддя Красота О.І.

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ПАПІР" звернулося до Господарського суду з позовом до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" і просить суд стягнути 53 789,40 грн. - заборгованості, 163,13 грн. - 3% річних, 2000,00 грн. - витрати на правничу допомогу та судовий збір.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем зобов`язань за Договором про закупівлю товару №215/13/66Е від 11.03.2020р. в частині оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2020р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

30.06.2020р. Відповідач подав відзив на позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на складний фінансовий стан товариства та неможливістю оплатити заборгованість.

Відповідно до ч.5 ст.252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2020р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ПАПІР" (далі-Позивач, Постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі-Відповідач, Покупець) укладено Договір про закупівлю №215/13/66 (а.с.18-23).

Відповідно до п.1.1 Договору, Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві Товар, зазначений в п.1.2. Договору, а Покупець прийняти та оплатити Товар.

Згідно п.1.2. Договору, Постачальник зобов`язується поставити Офісне устаткування та приладдя різне, код 3019 (Папір) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 3.1. Договору, сума (ціна) Договору, відповідно до Специфікації №1 становить 248 351,20 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 49 670,24 грн. Загальна сума становить 298 021,44 грн. з урахуванням ПДВ 20%.

В п.4.1. Договору, товар, який поставляється відповідно до цього Договору, сплачується Покупцем за погоджені цінами в національній валюті України.

Покупець здійснює оплату отриманої партії Товару по факту його поставки з відстрочкою платежу 30-ти календарних днів (п.4.2. Договору).

Відповідно до п.5.1. Договору, поставка Товару здійснюється партіями. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках. Термін поставки кожної партії Товару протягом 10-ти робочих днів після отримання заявки. Заявка може направлятися Постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів.

Позивач свої зобов`язання щодо поставки товару виконав в повному обсязі поставив товар на загальну суму 53 789,40 грн., що підтверджується видатковою накладною №КІ-02001449 від 30.03.2020р. (а.с.26).

Позивач виставив Відповідачу рахунок-фактуру № КІ-00001134 від 30.03.2020р. (а.с.25).

Позивач 19.05.2020р. на адресу Відповідача направив Претензію №2-19.05.2020 від 19.05.2020р. з вимогою оплатити заборгованість.

Відповідач відповіді не надіслав суму заборгованості у розмірі 53 789,40 грн. не оплатив, що і є причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4.2 Договору поставки, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості у повному обсязі від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога Позивача щодо стягнення з Відповідача заборгованості у розмірі 53 789,40 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з Відповідача 3% річних у сумі 163,13 грн. за загальний період з 31.03.2020р. по 29.04.2020р.

Суд, перевіривши правильність розрахунку 3% річних у сумі 163,13 грн. зазначає, що вказаний розрахунок Позивачем зроблено вірно, тому вимоги Позивача щодо стягнення з Відповідача 3% річних підлягають задоволенню в сумі 163, 13 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги Позивача підлягають задоволенню повністю зі стягненням з Відповідача 53 789,40 грн. - заборгованості, 163,13 грн. - 3% річних.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат в розмірі 2000,00 грн. на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність», котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Представником Позивача в обґрунтування понесення ним витрат на оплату послуг адвоката надано Договір №13/УП/20 про надання правової (правничої) допомоги від 02.06.2020р., рахунок-фактура №13/УП/20 від 03.06.2020р., Акт №01/УП/20-13 приймання-передачі наданих юридичних послуг від 05.06.2020р. до Договору, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Омельченком О.М., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КС №8275/10 від 08.10.2019р., ордер на надання правничої допомоги (правової) від 04.06.2020р., платіжне доручення №1379 (#11) від 04.06.2020р. (а.с.39-50).

Враховуючи вищезазначене, судом встановлено співмірність даних, зазначених в Акті та звіті про витрачений час щодо надання правничої допомоги, фактичним обставинам справи, незначну складність (з правової точки зору) справи.

Суд вважає за доцільне стягнути з Відповідача 2000,00 грн. витрати на правничу допомогу, крім того, вказані витрати Відповідачем не оспорюються.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладаються на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.193, 216, 217, 230, 265 Господарського Кодексу України, ст. ст. 509, 525-526, 530, 549, 610- 612, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", (52210, м.Жовті Води, вул.Горького, буд.2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКИЙ ПАПІР", (04073, м.Київ, вул.Куренівська, 2-Б, ) 53 789,40 грн. - заборгованості, 163,13 грн. - 3% річних, 2 000,00 грн. - витрати на правничу допомогу та судовий збір у сумі 2 102,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області з дня його оголошення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

19.08.2020р.