УХВАЛА

19 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 905/1071/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Марітайм Логістікс"

на рішення господарського суду Донецької області від 30.09.2019 та

постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020

за позовом державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Маріупольської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Марітайм Логістікс"

про стягнення боргу за надані послуги: з криголамних робіт за рахунком № 572-В на суму 4 748,11 дол. США; за вхід/вихід в акваторію морського порту "Маріуполь" судна "SEA SCANNER" за рахунком № 573-В на суму 4748,11 дол.,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2020 (згідно з відмітками на конверті) товариство з обмеженою відповідальністю "Марітайм Логістікс" (далі - ТОВ "Марітайм Логістікс", скаржник) звернулося через Східний апеляційний господарський суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 30.09.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 (повний текст постанови складено - 07.02.2020) зі справи № 905/1071/19; ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Крім того, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження спірних судових актів у цій справі.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено й у частині першій статті 17 ГПК України, за яким учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною сьомою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Позов у зазначеній справі подано у 2019 році. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2019 встановлено у розмірі 1 921 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову в цій справі є стягнення боргу за надані послуги за договором про взаємодію сторін під час агентування суден у морських портах України від 03.12.2018 № 367-П-АМПУ-18 (далі - договір № 367-П-АМПУ-18), який за своєю правовою природою є договором приєднання, на суму 9 496,22 дол. США, що еквівалентно 250 700,20 грн. (з урахуванням ухвали місцевого суду у цій справі від 09.09.2019 про роз`єднання позовних вимог по кожному з суден у спірний період, оформленому окремими рахунками, в самостійне провадження) з яких: криголамні роботи на суму 4 748,11 дол. США, що еквівалентно 125 350,10 грн. за рахунком № 572-В; вхід/вихід в акваторію морського порту "Маріуполь" судна "SEA SCANNER" на суму 4 748,11 дол. США, що еквівалентно 125 350,10 грн. за рахунком № 572-В. Отже, ціна позову у справі № 905/1071/19 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому ціною позову не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 цього Кодексу не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При цьому колегія суддів звертає увагу скаржника, що в силу зазначеної вище вимоги пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки відкриття касаційного провадження у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб залежать виключно від обставин конкретної справи та значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики.

У той же час необхідність відкриття касаційного провадження у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржник обґрунтовує її фундаментальністю для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки на думку скаржника, на момент звернення з касаційною скаргою існує суперечлива за змістом судова практика щодо тлумачення та застосування пункту 2.3 розділу II Тарифів на послуги із забезпечення проведення криголамних робіт, затвердженими наказом Міністерства інфраструктури України від 26.12.2013 № 1059 (далі - Наказ № 1059) й відповідно обов`язку агента по сплаті рахунків за надані послуги з криголамних робіт, про що свідчить існування низки рішень судів першої та апеляційної інстанцій у аналогічних справах з протилежними правовими висновками. При цьому скаржник вказує, що фундаментальність цієї справи спричиняє її виключність як для скаржника так і для учасників правовідносин у зазначених вище господарських справах.

Колегія суддів вважає, що доводи касаційної скарги ТОВ "Марітайм Логістікс" про винятковість цієї справи для скаржника та значення її для формування єдиної правозастосовчої практики, не є належним чином обґрунтованими, отже, відсутні підстави для висновку про можливість відкриття касаційного провадження у цій справі, зважаючи на таке.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Поряд із цим використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи" тощо, не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Касаційний господарський суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила, й необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності". Однак вказана касаційна скарга ТОВ "Марітайм Логістікс" не містить належних обґрунтувань, які могли б підпадати під дію підпунктів "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України. До того ж зазначені у касаційній скарзі доводи зводяться до заперечення встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи з одночасним тлумаченням стороною власного їх викладення, й в цілому до заперечення результату розгляду справи судом, а тому підстав для відкриття касаційного провадження у даній справі немає.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури в такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Суд також враховує позицію, висловлену Європейським Судом з прав людини в ухвалі від 09.10.2018 про неприйнятність у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява № 26293/18). Суд визнав, що заява є неприйнятною ratione materiae у сенсі п. 3 (а) статті 35 Конвенції і має бути відхилена відповідно до пункту 4 цієї статті. ЄСПЛ зазначив, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. При цьому в аспекті аналізу застосування критерію ratione valoris щодо доступу до вищих судових інстанцій ЄСПЛ також взято до уваги наявність або відсутність питання справедливості провадження, яке здійснювалося судами нижчих інстанцій. Однак ЄСПЛ не визнав факту висвітлення заявницею належним чином обставин порушення процесуальних гарантій, наданих пунктом 1 статті 6 Конвенції, в контексті обов`язку справедливого провадження в судах першої та другої інстанцій.

Поряд із цим у силу положень статті 300 ГПК України Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями повторно встановлювати фактичні обставини справи та надавати оцінку наявним у матеріалах справи доказам. Суд вважає, що доводам скаржника про тлумачення та застосування пункту 2.3 Наказу № 1059 судами попередніх інстанцій вже надано правову оцінку. При цьому встановлено, що відповідачу нарахована плата за послуги із забезпечення проведення криголамних робіт у розмірі 0,29 дол. США за 1 м3 умовного об`єму судна 13 644 м3 на підставі пунктів 2.1.-2.3. Наказу № 1059, із розрахунку дати входу та дати виходу судна з акваторії порту. Крім того, відповідно до пункту 3.3.2 договору, № 367-П-АМПУ-18, морський агент зобов`язався своєчасно здійснювати усі розрахунки з Адміністрацією за надані судну і морському агенту послуги в порядку, визначеному цим договором, зокрема здійснювати від імені судновласника розрахунки з Адміністрацією з портових зборів, спеціалізованої послуги та інших послуг. Аналогічна позиція щодо наявності зобов`язань по сплаті рахунків відповідно до умов змішаного договору саме у морського агента, а не судновласника-нерезидента, міститься у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 13.07.2018 у справі № 916/2393/17 та від 02.07.2020 у справі № 908/1488/19.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Марітайм Логістікс" на рішення господарського суду Донецької області від 30.09.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 зі справи № 905/1071/19, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Зважаючи, що встановлено відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження спірних судових актів, не розглядаються.

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Касаційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Марітайм Логістікс" на рішення господарського суду Донецької області від 30.09.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.02.2020 зі справи № 905/1071/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос

Суддя Т. Малашенкова