ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21 серпня 2020 року Справа № 903/463/20

за позовом: Приватного підприємства "Західна аграрна компанія", смт. Локачі, Локачинський р-н., Волинська обл.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньтепло", м.Луцьк

про стягнення 27 679 грн. 89 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

встановив: 24.06.2020 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява №1-4/94 від 18.06.2020 Приватного підприємства "Західна аграрна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньтепло" про стягнення 27 679 грн. 89 коп., з яких 22 500 грн. 00 коп. основного боргу, 4 527 грн. 92 коп. пені, 651 грн. 97 коп. 3% річних та судових витрат по справі.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору поставки №02/10/19-1 від 02.10.2019 зобов`язань щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 30.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження запропоновано відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - протягом 5 днів з дня отримання відзиву. Попереджено сторін, що у разі не подання у встановлений строк обґрунтованих заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, вони мають право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведуть, що пропустили строк з поважних причин. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача, протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Ухвалу суду від 30.06.2020 сторони отримали 02.07.2020 електронною поштою, крім того відповідач повторно отримав - 28.07.2020 поштовим зв`язком, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 282.

Строк для подання відзиву - по 11.08.2020 зважаючи на повторне надіслання ухвали.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 визначено, що Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Згідно ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень" встановлено такі нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку):

1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1;

2) у межах області та між обласними центрами України (в тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя)- Д+3, пріоритетної - Д+1;

3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) Д+4, пріоритетної Д+3;

4) між іншими населеними пунктами різних областей України Д+5, пріоритетної Д+4,

де Д день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції вищезазначені нормативні строки пересилання збільшуються на 1 день.

Згідно з п.117 Правил надання послуг поштового зв`язку поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Враховуючи вищевикладене, набрання чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" 17.07.2020, строки пересилання поштової кореспонденції, суд дійшов висновку про закінчення строку на подання відзиву.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи відсутність відзиву, закінчення строку на його подання, ст. 248 ГПК України щодо розгляду справи у спрощеному провадженні у розумні строки, призначення справи без повідомлення сторін, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч. 4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Судом встановлено, що 02.10.2019 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №02/10/19-1 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з договору.

Між сторонами зобов`язання виникли з договору поставки № 02/10/19-1 від 02.10.2019.

Згідно з п.п. 1.1, 2.2, 3.1, 3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.6, 5.2, 7.1 договору продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець належно прийняти і оплатити згідно умов даного договору непридатні відходи соняшника (надалі - товар). Кількість товару, що поставляється за цим договором, погоджується сторонами та визначається згідно накладних в період дії даного договору. Вартість товару погоджується сторонами та визначається накладними на відпуск товару. Загальна вартість товару за даним договором становить суму всіх поставок товару згідно накладних. Оплата товару покупцем здійснюється протягом трьох днів з моменту поставки товару/партії товару згідно накладної. Поставка (передача) товару здійснюється на умовах EXW (в редакції Інкотермс 2010 року) в місці зберігання товару: Волинська область, смт. Локачі, ТзОВ "Агротехніка". Поставка товару може здійснюватися партіями. Право власності на товар переходить до покупця в момент одержання товару. Приймання - передача товару здійснюється за видатковою накладною чи іншим товаророзпорядчим документом. Датою поставки вважається дата, зазначена в накладній на відпуск товару. Приймання товару по кількості проводиться за його фізичною вагою у момент одержання його від продавця. Приймання товару по якості здійснюється відповідно до якісних показників, встановлених договором. Підписанням накладної чи іншого товаророзпорядчого документа сторонами засвідчують відсутність претензій по кількості та якості товару. За порушення строку виконання зобов`язань з оплати товару покупець сплачує на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочки до моменту повного розрахунку за товар. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.10.2019, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Договір не був предметом судового розгляду, докази про його розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинним на день розгляду справи.

Згідно ст.265 ГК України, ст. 712 ЦК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

На виконання умов договору позивачем було поставлено відходи соняшника в загальній кількості 39,22 т. на загальну суму 37 837 грн. 10 коп. за видатковими накладними: № 263 від 03.10.2019 в кількості 12,36 т. на суму 11 924 грн. 18 коп., № 264 від 15.10.2019 в кількості 22,7 т. на суму 21 899 грн. 60 коп., № 265 від 18.10.2019 в кількості 4,16 т. на суму 4 013 грн. 32 коп. (а.с. 12-14).

Товар поставлений в межах дії договору. В накладних є посилання на договір, відмітка відповідача про отримання (підпис скріплений печаткою товариства).

29.11.2019 та 27.12.2019 позивачем на адресу відповідача направлено лист № 1-4/285 від 27.11.2019, претензію №1-4/305 від 20.12.2019 на суму 37 837 грн. 10 коп. (а.с. 23-26).

Оплату відповідач провів частково на суму 15 337 грн. 10 коп., що підтверджується платіжними дорученнями: № 1021 від 23.12.2019 на суму 4 013 грн. 32 коп., № 1060 від 14.02.2020 на суму 3 823 грн. 78 коп., № 1126 від 15.05.2020 на суму 5 000 грн. 00 коп., № 1145 від 20.05.2020 на суму 1 000 грн. 00 коп., № 1161 від 11.06.2020 на суму 1 500 грн. 00 коп., у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем на день звернення до суду становила 22 500 грн. 00 коп. (37837,10 - 15337,10 = 22500,00).

Відповідні обставини сторонами не заперечуються.

Згідно із ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст.ст. 526, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Заборгованість відповідача за поставлений товар становить 22 500 грн. 00 коп., підтверджена матеріалами справи, відповідачем не оспорена, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 651 грн. 97 коп. 3 % річних та 4 527 грн 92 коп. пені за недотримання строків розрахунків, встановлених п. 5.2 договору.

Умовами договору передбачена оплата протягом трьох днів з моменту поставки товару згідно накладної. Товар не оплачений, тому позивач просить стягнути з відповідача 4 527 грн. 92 коп. пені на підставі ст. ст. 1, 3 ЗУ Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, п. 5.2.договору.

Суд, здійснивши власний перерахунок пені за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення ЛІГА:ЗАКОН, дійшов висновку, що підставними та підлягають до стягнення з відповідача 4 212 грн 56 коп. пені.

У позові на суму 315 грн. 36 коп. пені слід відмовити у зв`язку з помилкою позивача у визначенні періоду нарахування.

По накладній № 263 від 03.10.2019 останній день оплати 06.10.2019 припадає на вихідний, тому переноситься на наступний робочий день 07.10.2019, а нарахування слід проводити з 08.10.2019. За період з 08 по 24 жовтня 2019 пеня складає 183 грн. 27 коп. У стягненні 10 грн. 78 коп. слід відмовити. По накладній № 265 від 18.10.2019 позивач нарахував пеню по 21.04.2020. Проте згідно виписки банку (а.с. 18) борг по зазначеній накладній в сумі 4 013 грн. 22 коп. сплачений 23.12.2019. За період з 13 по 22.12.2019 пеня складає 29 грн. 69 коп. У стягненні 26 грн. 72 коп. слід відмовити. Не підлягає задоволенню пеня в сумі 277 грн. 86 коп. за період з 01 січня по 21 квітня 2020.

Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивач на підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути з відповідача 651грн. 97коп. 3% річних.

Суд, здійснивши власний перерахунок 3 % річних за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення ЛІГА:ЗАКОН, дійшов висновку, що підставними та підлягають до стягнення з відповідача 592 грн 10 коп. 3 % річних.

У позові на суму 59 грн. 87 коп. 3 % річних слід відмовити у зв`язку з помилкою позивача у визначенні періоду нарахування, аналогічно пені.

По накладній № 263 від 03.10.2019 за період з 08.10.2019 по 22.12.2019 - 3 % річних складають 74 грн. 49 коп. У прозові на суму 0 грн. 98 коп. слід відмовити. По накладній № 265 від 18.10.2019 за період з 22.10.2019 по 22.12.2019 - 3 % річних складають 20 грн. 45 коп. Нараховані 2 грн. 97 коп. річних безпідставні. Не підлягають до стягнення 55 грн. 92 коп. річних за період з 01.01.2020 по 18.06.2020.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог в сумі 2 073 грн. 51 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 73-80, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньтепло» (43000, Волинська область, місто Луцьк, вул. Героїв Упа 2А, ) на користь Приватного підприємства «Західна аграрна компанія» (45500, Волинська область, Локачинський район, смт. Локачі, вул. Шевченка 41а, )

- 22 500 грн. 00 коп. основного боргу, 592 грн 10 коп. 3% річних, 4 212 грн 56 коп. пені та 2 073 грн. 51 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього: 29 378 грн. 17 коп. (двадцять дев`ять тисяч триста сімдесят вісім грн. 17 коп.)

3. У позові на суму 375 грн. 23 коп. відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук