УХВАЛА

м. Київ

14.08.2020Справа № 910/4552/20

За заявою Приватного акціонерного товариства "Агроком"

Про забезпечення позову

За первісним позовом Приватного акціонерного товариства "Агроком" (м. Перещипене Новомосковського району Дніпропетроваської області)

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" (м. Київ)

Про стягнення 4.134.252,30 грн

За зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" (м. Київ)

До Приватного акціонерного товариства "Агроком" (м. Перещипене Новомосковського району Дніпропетроваської області)

Про визнання недійсним пункту договору

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Агроком" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" про стягнення 4.134.252,30 грн, з яких: 4.098.000,00 грн основного боргу та 36.252,30 грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неоплату відповідачем грошових коштів за оренду вагонів за Договором № 01/09ВАГ від 05.09.19. на підставі пункту 5.2 Договору, що зумовило нарахування позивачем пені по п. 6.3 Договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.20. відкрито провадження у справі № 910/4550/120 призначено підготовче засідання.

07.05.20. до суду надійшла зустрічна позовна заява (направлена поштою 06.05.20.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» до Приватного акціонерного товариства "Агроком" про визнання недійсним пункту 5.2 Договору № 01/09ВАГ від 05.09.19., укладеного між ТОВ «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» та ПрАТ «Агроком».

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовано ч. ч. 1, 5 ст. 203, ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 228 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.20. прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортно-експедиторське підприємство «Вертикаль» до Приватного акціонерного товариства "Агроком" про визнання недійсним пункту 5.2 Договору № 01/09ВАГ від 05.09.19. до розгляду з первісним позовом та об`єднано в одне провадження з первісним позовом вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду.

25.06.20. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 28.07.20.

З підстав перебування 28.07.20. судді Ващенко Т.М. у відпустці, ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.20. призначено підготовче засідання у справі № 910/4552/20 на 04.08.20.

04.08.20. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 10.09.20.

14.08.20. Приватним акціонерним товариством "Агроком" подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої заявник просить суд:

накласти арешт на грошові кошти та інше майно, виявлені в ході примусового виконання ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль" в межах суми позову в розмірі 4.134.252,30 грн.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд встановив.

Заяву обґрунтовано наступним.

10.08.20. між відповідачем за первісним позовом та АТ «Альфа-банк» було укладено Договір застави майнових прав на суму коштів, яка в десять разів перевищує статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиторське підприємство "Вертикаль", що, за твердженням заявника, вказує на те що відповідач за первісним позовом вчиняє дії для ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду по даній справі.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як передбачено в ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За приписами чинного процесуального кодексу особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою та подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок щодо утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Системний аналіз положень частини 1 статті 136 і 137 Господарського процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову, суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені у частинах 2, 5, 6, 7 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими Господарським процесуальним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Якщо в заяві про забезпечення позову йдеться про накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить особі, щодо якої просять вжити забезпечення позову, і знаходиться в неї або в інших осіб, необхідно вказати, яке саме майно слід піддати арешту, кому воно належить і на яких правових підставах, у кого і за якою адресою воно знаходиться.

Разом з тим, в заяві не вказано, яке саме майно слід піддати арешту, кому воно належить і на яких правових підставах, у кого і за якою адресою воно знаходиться.

Укладення договору застави майнових прав відповідно до договору овердрафту на грошові кошти на рахунку, відкритому згідно відповідного договору на комплексне банківське обслуговування є правом юридичної особи, як і укладення договору овердрафту для забезпечення власної господарської діяльності, що не потребує погодження з контрагентами, здійснюється на власний розсуд юридичною особою.

При цьому, виходячи з правової природи договору овердрафту та договору застави, який укладається в забезпечення виконання відповідного договору овердрафту, вказані дії відповідача за первісним позовом не свідчать про ухилення його від виконання рішення суду.

Отже, в розглядуваній заяві заявником не наведено належних, допустимих та вірогідних у розумінні ст. ст. 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України доказів неможливості виконання рішення суду в даній справі, адже саме лише посилання в заяві на потенційну можливість неможливості виконання судового рішення не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Наведені заявником доводи не свідчать про наявність реальних, існуючих обставин, які вказують на можливість ухилення контрагента заявника від виконання рішення суду, чи вчинення ним дій, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

За вказаного в сукупності заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

За приписами ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки заяву про забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати Приватного акціонерного товариства "Агроком" по сплаті судового збору за розгляд заяви про забезпечення позову, відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 123, 136-140, 234, 235 ГПК України Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному акціонерному товариству "Агроком" в задоволенні заяви № 2020/3-4 від 14.08.20. про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 14.08.20. та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.М. Ващенко