РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.08.2020Справа № 910/3132/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Закритого акціонерного товариства "Українська будівельна компанія"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний 4-Г"

про визнання недійсним рішення загальних зборів

представники учасників справи: не з`явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Закрите акціонерне товариство "Українська будівельна компанія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний 4-Г" про визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний 4-Г" від 20.02.2019 у частині встановлення розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території ( а саме 6,99 грн. за 1 кв.м.) по відношенню до нежитлової частини будинку по просп. В. Лобановського, 4-Г. Позовні вимоги обґрунтовані безпідставністю визначення відповідачем розміру такого внеску.

Ухвалою суду від 05.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Також витребувано у Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Червонозоряний 4-Г» протокол загальних зборів співвласників ОСББ «Червонозоряний 4-Г» від 20.02.2019 із усіма додатками.

Під час судового засідання 04.06.2020 суд оглянув оригінал витребуваного протоколу загальних зборів співвласників ОСББ «Червонозоряний 4-Г» від 20.02.2019 року.

02.07.2020 протокольною ухвалою суду продовжено відповідачу процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач зауважив, що на загальних зборах співвласників 20.02.2019 був присутній представник позивача, який мав бути обізнаним, що на вказаних зборах не затверджувався розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а лише залишено без змін старий тариф. Крім того, до утворення ОСББ «Червонозоряний 4-Г» обслуговуючою компанією в даному будинку виступало ТОВ «Українська будівельна компанія-Сервіс», утворене позивачем. При цьому, тариф у розмірі 6,99 грн. затверджувався виконавчим органом Київської міської ради за розрахунками ТОВ «Українська будівельна компанія-Сервіс». Крім того, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів у будинку відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників такого будинку.

18.08.2020 через відділ діловодства та документообігу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких містилося клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки представники позивача знаходяться у відрядженні до 22.08.2020, а посадові особи позивача - за межами міста Київ.

Розглянувши подане відповідачем клопотання, суд дійшов висновку відмовити в його задоволенні, зважаючи на відсутність доказів перебування представників позивача та його посадових осіб у відрядженні чи виїзду за межі міста.

У свою чергу, 20.08.2020 від позивача через відділ діловодства та документообігу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами. Одночасно, позивач просив задовольнити заявлені позовні вимоги.

Дана справа розглянута з урахуванням пункту 4 розділу Х прикінцевих положень ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.03.2020 позивач є власником нежитлового приміщення № 209, площею 79,1 кв.м., що знаходиться в будинку 4-Г по просп. Валерія Лобановського, м. Київ. Також, за твердженнями позивача, останній володіє й іншими нежитловими приміщеннями в даному будинку.

Протоколом від 20.02.2019 № 19-01 зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнахожденням просп. Валерія Лобановського, 4-Г оформлено прийняття рішення, зокрема, про самостійне управління багатоквартирним будинком та залишення розміру внесків у сумі 6,99 грн. за 1 кв.м. Наведене підтверджується листками голосування із підписами співвласників багатоквартирного будинку, більшість з яких проголосувала «за» вказане питання.

23.12.2019 відповідач звернувся до позивача із вимогою № 34 щодо сплати заборгованості за 7 місяців у розмірі 260327,20 грн. за утримання будинку та прибудинкової території із розрахунку 6,99 грн. за 1 кв.м. (5320,4 кв.м. х 6,99 грн. х 7 місяців = 260327,20 грн.).

Спір у справі виник внаслідок незгоди позивача із встановленим на загальних зборах 20.02.2019 тарифом на утримання будинку та прибудинкової території із розрахунку 6,99 грн. за 1 кв.м. по відношенню до нежитлової частини будинку.

За положеннями частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Частиною 1 статті 385 ЦК України також передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначає Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», предметом регулювання якого є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна; нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна. Спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія;

За змістом статей 1, 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком - це вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).

За частинами 1-3 статті 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» до повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком. Рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 75 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, крім рішень з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, які вважаються прийнятими зборами співвласників, якщо за них проголосували власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить 50 відсотків або більше загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, рішення вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосувало більш як 75 відсотків загальної кількості співвласників, а рішення з питань, зазначених у пунктах 2, 3 і 9 частини другої цієї статті, вважається прийнятим зборами співвласників, якщо за нього проголосувало більш як 50 відсотків загальної кількості всіх співвласників (частина 6 статті 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих і нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основною метою створення об`єднання є забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. За частиною 4 статті 4 цього Закону діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Загальні збори співвласників є вищим органом управління об`єднання, до виключної компетенції яких відноситься, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників (стаття 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Кожний співвласник (його представник) під час голосування має кількість голосів, пропорційну до частки загальної площі квартири або нежитлового приміщення співвласника у загальній площі всіх квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку. Якщо одна особа є власником квартир (квартири) та/або нежитлових приміщень, загальна площа яких становить більш як 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, кожний співвласник має один голос незалежно від кількості та площі квартир або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Рішення про визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників, порядок управління та користування спільним майном, передачу у користування фізичним та юридичним особам спільного майна, а також про реконструкцію та капітальний ремонт багатоквартирного будинку або зведення господарських споруд вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менш як дві третини загальної кількості усіх співвласників, а в разі якщо статутом не передбачено прийняття таких рішень, - більшістю голосів. З інших питань рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більше половини загальної кількості співвласників (частини 12, 14 статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

Об`єднання має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, які за статтею 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» належать до коштів об`єднання, та зобов`язане забезпечувати дотримання інтересів усіх співвласників при встановленні умов і порядку володіння, користування і розпорядження спільною власністю, розподілі між співвласниками витрат на експлуатацію та ремонт спільного майна.

Об`єднання забезпечує утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку. Для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.

Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій включають в себе: прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території; санітарно-технічне обслуговування; обслуговування внутрішньобудинкових мереж; утримання ліфтів; освітлення місць загального користування; поточний ремонт; вивезення побутових відходів тощо.

Відповідно до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869, тариф на ці послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого вказаною постановою Кабінету Міністрів України. Перелік послуг за кожним будинком погоджується у договорі на надання цих послуг, який укладається між споживачами та підприємством, організацією тощо, які надають ці послуги.

Отже, законодавство, яке регулює порядок забезпечення співвласниками багатоквартирного будинку утримання та експлуатацію багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку (управління багатоквартирним будинком), передбачає, що внески і платежі на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна є складовою частиною внесків та платежів співвласників як витрат на управління багатоквартирним будинком.

Як слідує із оспорюваного рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Червонозоряний 4-Г" від 20.02.2019, останнім не встановлювався розмір внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а приймалося рішення щодо залишення вже встановленого тарифу в розмірі 6,99 грн. за 1 кв.м. При цьому, позивачем не заявлялися позовні вимоги щодо визнання недійсним попереднього рішення про безпосереднє затвердження такого тарифу, та відомості щодо такого рішення позивачем та відповідачем до матеріалів справи не надавалися.

Разом із цим, розпорядженням від 17.01.2018 № 48 виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про внесення змін до Тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг, по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» унесені зміни до Тарифів, встановлених розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 30.09.2014 № 1078, за якими в будинку 4-Г по просп. Валерія Лобановського прийнято пропозицію ТОВ «Українська будівельна компанія - Сервіс» із ціною 6,99 грн. за 1 кв.м.

При цьому, за відсутності відповідного нормативного застереження щодо встановлення однакового розміру внесків для власників квартир та нежитлових приміщень, рішення загальних зборів відповідача від 20.02.2019 щодо залишення розміру внесків у сумі 6,99 грн. за 1 кв.м. за утримання будинку та прибудинкової території є таким, що прийнято у відповідності до норм чинного законодавства.

Щодо посилань позивача на прийняття вищевказаного рішення без урахування інтересів позивача та інших співвласників нежитлових будівель, суд зазначає наступне.

Із протоколу від 20.02.2019 № 19-01 зборів співвласників багатоквартирного будинку слідує, що загальна кількість співвласників - 205 осіб, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень становить 23132,5 кв.м., у зборах прийняли участь особисто/через представників 81 особа, яким належать 12020 кв.м., у письмовому опитуванні - 73 особи, яким належить 6688,36 кв.м. квартир/нежитлових приміщень.

Отже, оспорюване рішення співвласників, виходячи з частини 14 статті 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», прийнято більше як двома третинами загальної кількості усіх співвласників, оскільки «за» проголосували 146 співвласників (12973,16 кв.м.), «проти» - 2 співвласника (5467,1 кв.м.), «утримались» - 6 співвласників (588,63 кв.м.), та позивачем порядок прийняття вказаного рішення не оспорювався.

Одночасно суд звертає увагу, що звернення до господарського суду здійснюється на загальних підставах за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів. Доказів щодо уповноваження позивача в даній справі представляти та захищати права й інтереси інших співвласників будинку матеріали справи не містять.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про недоведеність заявлених позовних вимог, що зумовлює суд у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статей 129 ГПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Закритого акціонерного товариства "Українська будівельна компанія" відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 26.08.2020 року.

Суддя К.В. Полякова