ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" серпня 2020 р., м. Київ Справа № 911/3332/14

Суддя Черногуз А. Ф., у судовому засіданні розглянувши скаргу №06-2/08 від 06.08.2020 ТОВ Компанія Ніко-Тайс на бездіяльність державного виконавця Тернопільського РВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у виконавчому провадженні №49762668 у справі № 911/3332/14 за позовом ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" до ТОВ "ПК Трейдсервісгруп", Фермерського господарства "Семеха" про стягнення 29263,53 грн.

за участю представників:

позивача: не з`явились;

відповідача-1: не з`явились;

відповідача-2: не з`явились;

ДВС: не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебувала справа 911/3332/14 за позовом ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" до ТОВ "ПК Трейдсервісгруп", Фермерського господарства "Семеха" про стягнення 29263,53 грн.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.09.2014 позов задоволено повністю, стягнуто солідарно з ТОВ ПК Трейдсервісгруп та ФГ "СЕМЕХА" на користь ТОВ Компанія Ніко-Тайс 29263,54 грн. заборгованості, 1200,00 грн. витрат на послуги адвоката та 1827,00 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення, 17.10.2014 у справі № 911/3332/14 Господарським судом Київської області видано судовий наказ.

07.08.2020 до Господарського суду Київської області надійшла скарга ТОВ Компанія Ніко-Тайс скаргу №06-2/08 від 06.08.2020 на бездіяльність державного виконавця Тернопільського РВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у виконавчому провадженні №49762668.

У скарзі заявник зазначає, що звернувся до Господарського суду Київської області у зв`язку з тим, що на сьогодні наказ Господарського суду Київської області від 17.10.2014 у справі №911/3332/14 не виконаний та не вчинено належних, своєчасних та об`єктивних дій у виконавчому провадженні. Скаржник просить відкрити провадження у справі №911/3332/20 за скаргою ТОВ Компанія Ніко-Тайс на бездіяльність державного виконавця та визнати період з 13.01.2020 по 06.08.2020 неправомірною бездіяльністю державного виконавця Тернопільського РВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у виконавчому провадженні №49762668, що виразилася у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 17.10.2014.

Крім того, заявник наголошує на тому, що він звертався з заявою до Окружного адміністративного суду міста Києва про визнання протиправною та неправомірною бездіяльність державного виконавця Тернопільського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства Юстиції (м. Івано-Франковськ) у виконавчому провадженні №49762668 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 17.10.2014 у справі №911/3332/14, у зв`язку з тим, що виконавче провадження №49762668 перебуває у складі зведеного.

Проте, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 28.07.2020 у справі №640/17150/20, відмовлено ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» у відкриття провадження у справі згідно вищевказаної заяви з огляду на положення 339 ГПК України та Розділу VІ ГПК України.

Господарський суд Київської області ухвалою від 12.08.2020 призначив проведення судового засідання з розгляду скарги №06-2/08 від 06.08.2020 на 17.08.2020 та запропонував Тернопільському РВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) надати суду оригінали (для огляду у судовому засіданні) та копії (для долучення до матеріалів справи) матеріалів виконавчого провадження №49762668, а також письмові пояснення та наявні інші документи та докази, що стосуються предмету скарги.

14.08.2020 на електронну адресу суду від Тернопільського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства Юстиції (м. Івано-Франковськ) надійшло клопотання (скан-копія) №32934 від 14.08.2020 (вх. №17272/20 від 14.08.2020) про закриття провадження за скаргою ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» у зв`язку із його підвідомчістю адміністративному суду.

Водночас, судом встановлено, що вказане клопотання надіслано до суду без використання електронного цифрового підпису, а отже вказане клопотання судом залишено без розгляду.

17.08.2020 через канцелярію суду від Тернопільського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства Юстиції (м. Івано-Франковськ) надійшов оригінал клопотання №32934 від 14.08.2020 за підписом виконуючого обов`язки начальника відділу ДВС.

У вказаному клопотанні орган ДВС зазначає, що скаржником не повідомлено суд про наявність зведеного виконавчого провадження №53562901 по якому у відповідності до ч. 1 ст. 30 Закону України Про виконавче провадження (виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного провадження) державним виконавцем і проводяться виконавчі дії стосовно виконавчого провадження №49762668.

Поряд з тим заявник зазначає, що скаржник і його представники не здійснювали ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження в порядку встановленому ст. 19 Закону України Про виконавче провадження. Також державний виконавець посилається на висновок Великої палати Верховного суду у справі № 660/612/16-ц від 14.03.2018, в якому вказано, що оскільки чинним законодавством не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, Велика Палата Верховного Суду вважає, що в такому випадку потрібно застосовувати ч. 1 ст. 287 КАС України і вказані справи слід розглядати правилами адміністративного судочинства.

Згідно з приписами статті 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 статті 341 ГПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Відповідно до частин 1, 2 статті 342 ГПК України скарга розглядається у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши у судовому засіданні подану скаргу за відсутності сторін, суд встановив наступне.

На день розгляду скарги наказ Господарського суду Київської області від 17.04.2014 у справі № 911/3332/14 не виконано.

Постановою головного державного виконавця Тернопільського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства Юстиції (м. Івано-Франковськ) від 16.04.2018 прийнято до виконання наказ Господарського суду Київської області від 17.10.2014 у справі №911/3332/14 у виконавчому провадженні №49762668.

Постановою Тернопільського РВДВС Південно-Західного МРУ Міністерства Юстиції (м. Івано-Франковськ) від 23.05.2019 виконавче провадження №49762668 приєднано до зведеного виконавчого провадження №53562901.

Відповідно до Облікової картки на зведене виконавче провадження №53562901 (наданої органом ДВС) у вказаному зведеному виконавчому провадженні, окрім виконання наказу Господарського суду Київської області від 17.10.2014 у справі №911/3332/14 (ВП №49762668, зокрема, перебувають на виконанні: виконавчий лист №819/2138/17 від 27.12.2017, що видав Тернопільський окружний адміністративний суд; виконавчий лист №2-а-2383/101970 від 11.08.2010, що видав Тернопільський окружний адміністративний суд; виконавчий лист №819/1634/17 від 25.10.2017, що видав Тернопільський окружний адміністративний суд тощо.

Відтак, з наданої органом ДВС облікової картки зведеного виконавчого провадження №53562901 вбачається, що у вказаному зведеному виконавчому провадженні об`єднано виконання судових рішень ухвалених судами різних юрисдикцій (господарського та адміністративного).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 2.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення своєчасного і повного виконання рішення, а за пунктом 6. вказаної Інструкції, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 340 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Натомість, згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також, якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім того, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України Про виконавче провадження, згідно з частиною 1 статті 74 якого, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, наведені норми закріплюють загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Оскільки законодавством, чинним як на час виникнення спірних відносин так і на час розгляду, не врегульовано порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, Велика Палата Верховного Суду вважає, що такі провадження мають розглядатися за правилами адміністративного судочинства (Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої палати Верховного суду від 13.02.2019 у справі № 808/2265/16.

Також, висновок про поширення юрисдикції адміністративного суду на спори щодо судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, містить постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц. Разом з тим, аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої палати Верховного суду від 05.06.2019 та від 29.05.2019 у справах №911/100/18 та №908/85/16 відповідно.

Відтак, вбачається, що Верховний Суд шляхом викладення даної правової позиції усунув правову невизначеність щодо судової юрисдикції у розгляді скарг на дії ДВС у зведеному виконавчому провадженні, що існувала в чинному законодавстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідна скарга повинна розглядатись за правилами адміністративного судочинства, оскільки має місце наявність зведеного виконавчого провадження в якому об`єднано виконання судових рішень, які ухвалені судами різної юрисдикції (адміністративне та господарське).

Принагідно, суд наголошує на тому, що заявник посилаючись у тексті заяви на ухвалу Окружного адміністративного суду від 28.07.2020 (додана до даної заяви), якою останньому відмовлено у відкритті провадження у справі (за адміністративним позовом), не додає доказів того, що він скористався всім наданими Українським законодавством спектром процесуальних інструментів для захисту свого порушеного права, зокрема, щодо оскарження відповідної ухвали в апеляційному та касаційному порядку.

Також, суд додатково повідомляє, що Господарський суд Київської області ухвалою від 23.04.2020 вже висловив свою позицію щодо порядку процедури оскарження дій/бездіяльності державного виконавця у даній справі та враховуючи сформовану, стійку практику у постановах Великої палати Верховного Суду відступати від неї не вважає за доцільне.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Отже, у зв`язку з тим, що предметом даної скарги є визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у виконавчому провадженні № 49762668 з примусового виконання наказу від 17.10.2014 у справі № 911/3332/14, яке включено у зведене виконавче провадження № 53562901 з виконання рішень суду, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, суд дійшов висновку про закриття провадження за вказаною скаргою та роз`яснення скаржнику, що її розгляд відноситься до юрисдикції Тернопільського окружного адміністративного суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 231, 234, 316 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження за скаргою ТОВ Компанія Ніко-Тайс №06-2/08 від 06.08.2020 на бездіяльність державного виконавця Тернопільського РВДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у виконавчому провадженні №49762668 у справі № 911/3332/14 за позовом ТОВ "Компанія "Ніко-Тайс" до ТОВ "ПК Трейдсервісгруп", Фермерського господарства "Семеха" про стягнення 29263,53 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала господарського суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Ухвалу підписано 27.08.2020.

Суддя А.Ф. Черногуз