ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2020 року м.Дніпро Справа № 904/4797/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Мороза В.Ф. - доповідач,

суддів: Чередка А.Є., Кузнецова В.О.

секретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Малбі Фудс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 (суддя Фещенко Ю.В.)

у справі №904/4797/19

за первісним позовом Фізичної особи - підприємця Івічук Тетяни Євгенівни (с. Валер`янівка, Волноваського району, Донецької області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малбі Фудс" (м. Дніпро)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-Маркет" (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором-заявкою про надання транспортно-експедиційних послуг № 111541 від 24.05.2019 у загальному розмірі 15 633 грн. 77 коп.

та

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Малбі Фудс" (м. Дніпро)

до Фізичної особи - підприємця Івічук Тетяни Євгенівни (с. Валер`янівка, Волноваського району, Донецької області)

про стягнення штрафу за прострочення доставки товару у розмірі 25 330 грн. 62 коп.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Івічук Тетяна Євгенівна (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малбі Фудс" (далі - відповідач) заборгованість за договором-заявкою про надання транспортно-експедиційних послуг № 111541 від 24.05.2019 у загальному розмірі 15 633 грн. 77 коп. Ціна позову складається з наступних сум: 15 500 грн. 00 коп. - основний борг; 133 грн. 77 коп. - 3% річних.

Відповідачем за первісним позовом на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій останній просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Івічук Тетяни Євгенівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Малбі Фудс" штраф за прострочення доставки товару у розмірі 25 330 грн. 62 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/4797/19 позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Малбі Фудс" на користь Фізичної особи-підприємця Івічук Тетяни Євгенівни - 15 500 грн. 00 коп. - основного боргу, 15 грн. 29 коп. - 3% річних, 1 906 грн. 44 коп. - частину витрат по сплаті судового збору та 1 984 грн. 84 коп. - частину витрат на професійну правничу допомогу. В задоволенні решти вимог за первісним позовом відмовлено.

Позовні вимоги за зустрічним позовом задоволено частково та стягнуто з Фізичної особи-підприємця Івічук Тетяни Євгенівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Малбі Фудс" 5 000 грн. 00 коп. - штрафу та 990 грн. 61 коп. - частину витрат по сплаті судового збору. В задоволенні решти вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Окрім того, даним рішенням господарський суд здійснив зарахування зустрічних вимог за первісним та зустрічним позовом, за результатом якого стягнув з ТОВ «Малбі Фудс» на користь Фізичної особи - підприємця Івічук Т.Є. 10 515,29 грн. боргу, 915,83 грн. витрат по сплаті судового збору та 1 984,84 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В частині задоволення позовних вимог за первісним позовом господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість таких вимог, оскільки позивачем за первісним позовом підтверджено надання послуг відповідачу з перевезення, проте відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання та не оплатив вартість послуг з перевезення.

Щодо часткового задоволення зустрічного позову, господарський суд встановив порушення строку доставки товару за договором транспортного експедирування на 1 день, при цьому судом було встановлено необґрунтоване нарахування суми штрафу у розмірі 25 330,62 грн., оскільки позивачем за зустрічним позовом не надано доказів понесення саме таких витрат та відшкодування на користь третьої особи штрафу у заявленому до стягнення розмірі. Враховуючи інтереси сторін, майновий стан та ступінь виконання зобов`язання боржником, господарський суд за власною ініціативою зменшив розмір штрафу до 5 000,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням Товариством з обмеженою відповідальністю "Малбі Фудс" подано апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/4797/19 згідно якої останнє просить скасувати дане рішення та прийняти нове, яким стягнути з ФОП Івічук Т.Є. на користь ТОВ "Малбі Фудс" 25 330,62 грн. штрафу.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що відповідач за зустрічним позовом порушив умови договору щодо своєчасної доставки товару за договором транспортно-експедиційних послуг на 1 день, про що у видаткових накладних та актах прийому передачі товару є відмітка ТОВ «АТБ-Маркет». За порушення строків доставки товарів позивачу за зустрічним позовом ТОВ «АТБ-Маркет» було нараховано штрафні санкції. Враховуючи, що п.9 Договору передбачена відповідальність відповідача за порушення строків доставки на один день у розмірі 5% від вартості товару то сума штрафу становить 25 330,62 грн. (506 612,48 грн.х5%= 25 330,62 грн.). Апелянт не погоджується з висновками суду про наявність підстав для зменшення суми штрафних санкцій, оскільки штраф у розмірі 5 000,00 грн. не тільки значно нижчий заявлених позовних вимог, але й у декілька разів нижче прямих збитків позивача, які становили 13 062,29 грн. та які він поніс за порушення відповідачем строків поставки товару.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Малбі Фудс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/4797/19 залишено без руху, та надано скаржнику 10 денний строк з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги та подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору у сумі 2 881,50 грн. та належні докази надіслання апеляційної скарги та доданих до неї документів на адресу інших учасників справи.

На виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 30.03.2020 у справі №904/4797/19 апелянтом до матеріалів справи надано платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі 2 881,50 грн. та належні докази надіслання апеляційної скарги та доданих до неї документів на адресу інших учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Малбі Фудс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/4797/19 у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Фізичною особою-підприємцем Івічук Т.Є. подано заперечення на апеляційну скаргу ТОВ «Малбі Фудс», згідно яких остання зазначає, що під час винесення рішення, суд врахував, що за умовами пункту 6 Договору саме на замовника покладається обов`язок організувати завантаження та вивантаження транспортного засобу в рамках нормативного часу (24/24 години), отже цілодобово, без обмежень. При цьому відповідачем за первісним позовом не спростовано, що автомобіль прибув до точки вивантаження (с.Усатово), для розвантаження товару, саме 25.05.2019 (у суботу), а отже без прострочення, проте, дана організація по суботам розвантаження не проводить. У зв`язку з зазначеним, перевізник прибув на вивантаження до АТБ, але працівники останнього відмовилися від розвантаження товару, оскільки першим стояв товар призначений для вивантаження в с.Усатове. Працівники АТБ не мають права перевантажувати товар перевізника. Тому, перевізнику довелось шукати вантажників та перевантажувати товар і тільки після цього у нього було прийнято товар ТОВ «АТБ-Маркет». Тому неправильний спосіб завантаження призвів до неможливості своєчасного розвантаження товару.

У зв`язку з необхідністю з`ясування обставин у даній справі, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2020 розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Малбі Фудс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/4797/19 призначено до розгляду в судовому засіданні на 16.07.2020.

Представник позивача (за первісним позовом) не з`явився в судове засідання. Був належним чином повідомлений про час розгляду справи.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, повноту їх дослідження місцевим господарським судом, перевіривши правильність висновків суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 24.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Малбі Фудс" (далі - замовник, відповідач) та Фізичною особою - підприємцем Івічук Тетяною Євгенівною (далі - перевізник, позивач) було укладено договір-заявку про надання транспортно-експедиційних послуг №111541 (далі - договір), відповідно до умов якого перевізник (виконавець) зобов`язується надати транспортні та транспортно-експедиційні послуги замовнику.

Пунктом 2 даного Договору сторони визначили, що перевізник (виконавець) зобов`язується організувати подання транспортного засобу, який відповідає вимогам заявки для транспортування заявленого вантажу, у справному технічному стані.

Відповідно до п. 4 Договору перевізник (виконавець) зобов`язується надати транспортні засоби або залучати інших перевізників, які мають всі дозвільні документи для здійснення перевезення (свідоцтво про державну реєстрацію, свідоцтво платника податків, дорожній лист водія, санітарні документи на авто та водія).

У пункті 6 Договору сторони погодили, що замовник зобов`язується організувати навантаження/вивантаження транспортного засобу в межах нормативного часу (24/24 годин). За кожну добу простою замовник сплачує перевізнику (виконавцю) штраф у розмірі 500 грн.

Згідно з п. 7 Договору замовник гарантує, що вантаж поданий до перевезення повністю відповідає супровідним документам, та не є предметом, обмеженим в обігу відповідно до діючого законодавства України, а також не несе загрози для транспортного засобу.

В п. 10 Договору сторони передбачили, що заявка, яка передана та підписана за допомогою факсимільного зв`язку або електронної пошти, має повну юридичну силу за умови підтвердження її підписами/печатками сторін.

У договорі сторони встановили умови перевезення, а саме:

- маршрут слідування: Дніпро вул. Моторна - Одеса Усатово/Одеса АТБ/;

- вантаж: вода+кондитерка;

- навантаження: Дніпропетровська область, Дніпровський район, Чумаківська сільська рада, автодорога Дніпро-Царичанка, 25 км;

- дата/час: 24.05.2019, п`ятниця, цілодобово;

- вивантаження: Одеська область, Беляєвський район, с. Усатово, траса Київ-Одеса, 462 км+100 м / РЦ22, Одеська область, Біляєвський район, сільрада Нерубайська, Логістичний центр, масив № 2, ділянки № 11, № 12, № 13. Дата/час: 25.05.2019, субота, 8:00.

На виконання умов Договору-заявки №111541 від 24.05.2019, позивачем було надано відповідачу послуги з перевезення, що підтверджується наданими в матеріали справи документами, а саме:

доставка товару за адресою Одеська область, Беляєвський район, с. Усатово, траса Київ-Одеса, 462 км+100 м: товарно-транспортною накладною від 24.05.2019 - товар, згідно видаткової накладної, піддони, товар згідно видаткової накладної (вода 19 л);

доставка товару за адресою РЦ22, Одеська область, Біляєвський район, сільрада Нерубайська, Логістичний центр, масив № 2, ділянки № 11, № 12, № 13:

- товарно-транспортною накладною № 51486 від 25.05.2019 - товар згідно з актом приймання-передачі № 51486 від 25.05.2019 на суму 7 560 грн. 00 коп.;

- товарно-транспортною накладною № 71052 від 25.05.2019 - товар згідно з актом приймання-передачі № 71052 від 25.05.2019 на суму 8 022 грн. 00 коп.;

- товарно-транспортною накладною № 17613785 від 25.05.2019 - товар згідно з актом приймання-передачі № 17613785 від 25.05.2019 на суму 479 280 грн. 48 коп.;

- товарно-транспортною накладною № 17613783 від 25.05.2019 - товар згідно з актом приймання-передачі № 17613783 від 25.05.2019 на суму 11 750 грн. 40 коп.).

27.05.2019 сторонами у справі було підписано Акт № 48, в якому сторони підтвердили, що виконавцем (позивачем) були надані транспортно-експедиційні послуги, згідно із договором-заявкою № 111541 від 24.05.2019 про надання транспортно-експедиційних послуг, а саме: транспортно-експедиційні послуги з перевезення кондитерських виробів на піддонах транспортним засобом ДАФ НОМЕР_1 , п/пр. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_1 , по маршруту: м. Дніпро, вул. Моторна - м. Одеса АТБ, / м. Одеса, Таврія загальною вартістю послуг 15 500,00 грн. Сторони претензій одна до одної не мають.

Зазначений акт скріплений підписами уповноважених осіб та печатками сторін.

Разом з тим відповідачем не сплачено вартість наданих позивачем послуг.

05.09.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією № 1 згідно якої вимагав сплатити суму заборгованості у розмірі 15 500,00 грн. Зазначена претензія була надіслана на адресу відповідача разом з договором-заявкою від 24.05.2019, актом виконаних робіт № 48 від 27.05.2019, рахунком-фактурою № 48 від 27.05.2019.

Докази надіслання претензії надані в матеріали справи.

Відповідачем залишено без відповіді дану претензію та не сплачено суму вартості наданих послуг, що і стало причиною виникнення спору за первісним позовом.

Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, за приписами ч. 2 статті 11 Цивільного кодексу України (ЦК України), є договір.

Відповідно до статей 626 - 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Аналогічні положення містяться в статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність".

Згідно норм ст. 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт, зокрема, зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами договору-заявки від 24.05.2019 сторонами було встановлено ціну, порядок розрахунків та умови розрахунку за надані послуги, зокрема встановлено умови оплати, 15 500,00 грн., безрозрахунковий розрахунок по оригіналам документів 14 банківських днів.

Разом з тим відповідачем не сплачено суму вартості наданих послуг у розмірі 15 500,00 грн.

Враховуючи, що відповідачем не виконано свої зобов`язання належним чином щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг та не надано доказів погашення заборгованості у заявленій до стягнення сумі, господарський суд визнав обґрунтованими позовні вимоги ФОП Івічук Т.Є. в частині стягнення суми вартості наданих послуг у розмірі 15 500,00 грн.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статті 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у розмірі 133,77 грн. за період прострочення з 27.06.2019 по 09.10.2019.

Разом з тим як вже було зазначено, сторони погодили умови оплати наданих послуг та встановили умови перерахування 15 500,00 грн. протягом 14 банківських дні по оригіналам документів.

Позивач в позовній заяві вказує, що оригінали документів щодо перевезення, зокрема, товарно транспортні накладні, ним були направлені на адресу замовника, які останній отримав 06.06.2019. З урахуванням встановленого в договорі порядку оплати за надані послуги, позивач вважає, що строк оплати настав 26.06.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до ТОВ «Малбі Фудс» з претензією №1 від 05.09.2019, позивач зазначив, що за результатами наданих послуг перевізником було надіслано на адресу замовника документи (декларація нової пошти 3084). Документи отримано замовником 06.09.2019. Після отримання документів, замовник протягом 14 банківських днів, до 26.06.2019, мав перерахувати суму вартості наданих послуг. Разом з тим оплата на адресу перевізника не надійшла. З урахуванням зазначеного, виконавець вимагав від замовника виконати належним чином умови договору та перерахувати суму заборгованості у розмірі 15500,00 грн.

Разом з тим господарським судом було встановлено відсутність в матеріалах справи доказів надіслання на адресу відповідача оригіналів документів, які останній мав отримати 06.06.2020.

Проте з матеріалів справи вбачається, що 09.09.2019 відповідачем було отримано оригінали документів (акт виконаних робіт №48 від 27.05.2019, рахунок-фактуру №48 від 27.05.2019) разом з претензією №1 від 05.09.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

З огляду на зазначене господарський суд дійшов висновку, що строк оплати за вказаним договором настав 27.09.2019.

Місцевим судом було здійснено перерахунок заявленої до стягнення суми 3% річних з урахуванням викладених вище обставин та частково задоволено вимогу про стягнення 3% річних у розмірі 15,29 грн., оскільки позивачем за первісним позовом не доведено правильність визначення початкового періоду нарахування такої суми.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 15 500,00 грн. боргу та 15,29 грн. 3% річних за період прострочення з 28.09.2019 по 09.10.2019.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу колегія зазначає наступне.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачені або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Позивачем в матеріали справи надано Договір про надання правової допомоги від 15.11.2019 укладений між Фізичною особою-підприємцем Івічук Тетяною Євгенівною (далі - позивач, клієнт) та Пивоваровим Володимиром Івановичем (далі - адвокат), підписаний сторонами договору акт прийому-передачі наданих послуг, згідно якого позивачу надано послуги загальною вартістю 2000,00 грн., а саме, усна консультація - 500,00 грн. та складання відзиву на зустрічну позовну заяву - 1 500,00 грн. Окрім того в матеріалах справи наявні платіжні доручення № Р24А72779567А55200 від 07.02.2020 на суму 1 300,00 грн. та № Р24А685199283А31891 від 23.10.2019 на суму 700,00 грн., згідно яких позивачем на користь Пивоварова Володимира Івановича було перераховано зазначені суми.

Таким чином колегія суддів зазначає що розмір витрат на професійну правничу допомогу у даній справі є співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, а їх понесення підтверджується належними та допустимими доказами.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже правильним та обґрунтованим є висновок суду щодо стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 1 984,84 грн.

Водночас, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується і з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення зустрічних позовних вимог з огляду на наступне.

Як вже було встановлено між сторонами у справі було укладено договір-заявку про надання транспортно-експедиційних послуг №111541 від 24.05.2019.

Згідно умов договору відповідачем за зустрічним позовом було надано позивачу транспортно-експедиційні послуги, що підтверджується матеріалами справи.

В договорі-заявці сторони погодили, що вивантаження товару за адресою Одеська область, Беляєвський район, с. Усатово, траса Київ-Одеса, 462 км+100 м / РЦ22, Одеська область, Біляєвський район, сільрада Нерубайська, Логістичний центр, масив № 2, ділянки № 11, № 12, № 13 має відбутися 25.05.2019, субота, 8:00.

Отже сторони погодили умовами договору, що першою адресою вивантаження є Одеська область, Беляєвський район, с. Усатово, траса Київ-Одеса, 462 км+100 м; другою адресою вивантаження є РЦ22, Одеська область, Біляєвський район, сільрада Нерубайська, Логістичний центр, масив № 2, ділянки № 11, № 12, № 13.

З наданих в матеріали справи товарно-транспортних накладних та актів від 25.05.2019 вбачається, що до РЦ22, Одеська область, Біляєвський район, сільрада Нерубайська, Логістичний центр, масив № 2, ділянки № 11, № 12, № 13 товар було доставлено 26.05.2019.

Тобто вивантаження товару відбулося з порушенням строку на один день.

Разом з тим, в письмових поясненнях відповідача за зустрічним позовом, останнім зазначено, що затримання, у тому числі, відбулося через неправильну організацію завантаження транспортного засобу без врахування обставин, що у отримувача вантажу, який знаходиться за першою адресою субота не робочий день. Так згідно Договору-заявки вивантаження за адресою мало відбутися в Одеській області, Беляєвському районі, с. Усатово, траса Київ-Одеса, 462 км+100 м 25.05.2019 в суботу о 8:00. При цьому перевізник зазначає, що неодноразово здійснював перевезення за даними маршрутами раніше, проте завантаження здійснювалося в іншому порядку, саме з урахуванням суботи, вихідного дня у отримувача вантажу в с. Усатово, Беляєвського району Одеської області.

На підтвердження здійснених раніше перевезень, відповідачем до матеріалів справи надано Договір-заявку №111140 від 10.05.2019, яка містить аналогічні умови доставки з Договором -заявкою №111541 від 24.05.2019, заборгованість за якою є предметом у даній справі.

Позивачем за зустрічною позовною заявою не спростовано обставини, що автомобіль перевізника прибув для вивантаження спочатку за першою адресою для розвантаження саме 25.05.2019 та не був розвантажений у зв`язку з відсутністю такої можливості.

Після прибуття на вивантаження за адресою РЦ22, Одеська область, Біляєвський район, сільрада Нерубайська, Логістичний центр, масив № 2, ділянки № 11, № 12, № 13 перевізник власними силами, із залученням третіх осіб, перевантажував товар, оскільки першим на вивантаження стояв товар, який мав бути вивантажений у с.Усатово і тільки після цього співробітниками ТОВ «АТБ Маркет» було прийнято товар, передбачений для вивантаження за другою адресою.

Відповідач за зустрічною позовною заявою зазначає, що саме дані обставини, неправильний порядок завантаження автомобіля перевізника, став причиною порушення строків доставки товару.

Отже господарським судом було встановлено та не заперечується сторонами, що товар у перевізника було прийнято 26.05.2019 о 18:03, замість узгодженої у договорі дати 25.05.2019 о 8:00.

ТОВ «Малбі Фудс» звернулося до ФОП Івічук Т.Є. з претензією від 01.07.2019, згідно якої, у зв`язку з доставкою товару із запізненням на 1 добу, на підставі п.9 Договору-замовлення №111541 просив сплатити збитки у розмірі 15 409,04 грн.

У відповідь на зазначену претензію, відповідачем за зустрічним позовом зазначено, що останнім не доведено прострочення доставки вантажу та не надано документальне підтвердження штрафу, визначеного фінансовою санкцією, яка була застосована до замовника третіми особами - одержувачами вантажу, через що, претензію залишено без задоволення.

05.09.2019 перевізник звернувся з претензією №1 до замовника, згідно якої вимагав оплатити надані послуги з перевезення у розмірі 15 500,00 грн. та зазначав, що документи за результатами наданих послуг ним було надіслано новою поштою (декларація 3084), які отримано ТОВ «Малбі Фудс» 06.06.2019. Таким чином, з урахуванням оплати наданих послуг протягом 14 днів з дня отримання документів строк оплати настав 26.06.2019.

Позивач за зустрічним позовом, звертаючись з позовною заявою вважає, що саме відповідач порушив умови договору, та змусив позивача сплатити штрафні санкції, через що і було заявлено до стягнення з відповідача за зустрічним позовом 25 330,62 грн. штрафу нарахованого на підставі п. 9 Договору-замовлення №111541 (506 612,48 грн вартість товару х 5%= 25 330,62 грн.).

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 1 статті 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтею 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) с грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Господарським судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що за прострочення доставки товару ТОВ «Малбі Фудс» на підставі Договору поставки №Р58413/1 від 01.01.2019, укладеного з ТОВ «АТБ Маркет», останньому було нараховано 13 062,29 грн., що підтверджується звітом про виконання замовлень з 01.05.2019 по 31.05.2019.

Так пунктом 7.3 Договору №Р58413/1 від 01.01.2019, укладеного між ТОВ «АТБ-маркет» та ТОВ «МалбіФудс», передбачено, що у разі непоставки, недопоставки або прострочення поставки товару на 1 календарний день, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штрафну санкцію в розмірі 5% від вартості несвоєчасно поставленого або недопоставленого товару зазначеного в заявці, а у разі непоставки, недопоставки або прострочення поставки товару понад 1 календарний день, постачальник зобов`язаний сплатити покупцю штрафну санкцію в розмірі 20"% від загальної суми непоставленого, недопоставленого або невчасно поставленого товару.

Згідно повідомлення про нарахування штрафних санкцій №48141 від 01.07.2019 ТОВ «АТБ Маркет» повідомило ТОВ «Малбі Фудс», що останньому нараховано штраф за непоставку товару за травень 2019 у розмірі 59 315,18 грн.

В подальшому в письмових поясненнях ТОВ «АТБ-Маркет» зазначило, що за порушення термінів поставки товару на один день за ТТН №71052, 17613783, 17613785 від 25.05.2019 ТОВ «Малбі Фудс» було нараховано штрафні санкції у розмірі 13 062,29 грн.

В пункті 9 Договору-заявки №111541 від 24.05.2019 сторони погодили, що у випадку вивантаження авто в мережі АТБ в день, наступний за запланованим, обов`язковим є додаток до документів скан/фото реєстраційного талону з часом прибуття на АТБ. У випадку запізнення на мережу штраф визначається фінансовою санкцією, яка з вини перевізника (виконавця) була застосована до замовника третіми особами - отримувачами вантажу, транспортованого перевізником (виконавцем), відповідно до договору. Сума штрафу складає 5% від вартості товару, при акційній продукції - 20 %. За запізнення на 2 та більше днів - штраф 20% від вартості товару. При запізненні авто на мережу Метро - штраф 30% від суми накладної.

Отже сторони погодили, що штраф визначається фінансовою санкцією, яка з вини перевізника (виконавця) була застосована до замовника третіми особами - отримувачами вантажу.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що правомірним є розмір штрафу, який має бути застосований до відповідача за зустрічною позовною заявою є штраф у сумі 13 062,29 грн., оскільки саме у такому розмірі було застосовано штрафні санкції до позивача за зустрічною позовною заявою третіми особами за порушення строків доставки товару.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Розмір неустойки може бути зменшено за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та наявності інших обставин, які мають істотне значення (частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України).

Зі змісту частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України вбачається, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.02.2018 у справі 67/1346/15-ц.

З вищенаведеного слідує, що вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій (штрафу, пені), які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити чи є цей випадок винятковим та, виходити з інтересів обох сторін, які заслуговують на увагу: ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання; строку прострочення; наслідків порушення зобов`язання; невідповідністю розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної сторони (вжиття нею заходів до виконання зобов`язання, добровільне усунення нею порушення та негативних наслідків) тощо.

При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного механізму зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.

Згідно правових позицій, викладених у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18,від 10.09.2019 у справі №904/4685/18 Верховний суд неодноразово наголошував, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення неустойки, і дане питання вирішується господарським судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №904/12429/16.

Таким чином, враховуючи, у своїй сукупності обставини справи, у тому числі, ступінь вини позивача та наявності дій останнього, які сприяли несвоєчасній доставці товару, а також неналежну організацію процесу вивантаження транспорту перевізника, яка покладається на замовника, господарським судом було обґрунтовано зменшено розмір неустойки до 5 000,00 грн.

Отже перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосував матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, врахував положення статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Щодо заперечень апелянта, викладених в апеляційній скарзі колегія зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 3, частини третьої статті 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов`язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Положеннями ст.ст. 6 та 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Підписуючи договір, сторони погоджують його умови, а тому є обізнаними про права і обов`язки кожного, які визначені умовами договору.

Як вже було зазначено, в п. 6 Договору сторони погодили, що замовник зобов`язується організувати навантаження/вивантаження транспортного засобу в межах нормативного часу (24/24 годин). За кожну добу простою замовник сплачує перевізнику (виконавцю) штраф у розмірі 500 грн.

Тобто на замовника покладається обов`язок організувати процес навантаження та вивантаження транспортного засобу цілодобово, та саме замовник повинен сприяти своєчасній доставці вантажу.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на вищевикладене, враховуючи адекватність обсягу і міри відповідальності відповідача за допущене прострочення зобов`язання, виходячи з необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін та з урахуванням того, що умовами п.6 договору саме на замовника покладається обов`язок організувати завантаження та вивантаження транспортного засобу, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість зменшення суми штрафу до 5 000,00 грн.

Посилання апелянта, що судом безпідставно зменшено розмір штрафу до 5 000,00 грн, оскільки така сума є значно нижчою прямих збитків позивача, що становлять 13 062,29 грн. колегія відхиляє, оскільки за зустрічною позовною вимогою було заявлено до стягнення саме суму штрафу, передбаченого умовами договору, а не відшкодування понесених збитків, які не є тотожними, регулюються різними нормами законодавства та мають різні підстави та наслідки.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Колегія суддів зауважує, що місцевий господарський суд всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини справи, правильно визначив характер спірних правовідносин та застосував норми матеріального права при ухваленні оскаржуваного рішення.

Звертаючись з апеляційною скаргою, апелянт не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів порушення ним норм процесуального права або неправильного застосування норм матеріального права, як необхідної передумови для скасування прийнятого ним рішення.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 269, 275-279 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Малбі Фудс" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/4797/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.2020 у справі №904/4797/19 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "Малбі Фудс".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 26.08.2020

Головуючий суддя В.Ф. Мороз

Суддя В.О.Кузнецов

Суддя А.Є.Чередко