УХВАЛА

м. Київ

14.08.2020Справа № 910/11636/20
Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ

до відповідача 1: МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ

відповідача 2: Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ Клюковського Максима Володимировича

про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

ВСТАНОВИВ:

ДНІПРОВСЬКА МІСЬКА РАДА звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ та Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації та нотаріату МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ Клюковського Максима Володимировича про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд відзначає наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною 1 статті 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року - 2 102 гривні.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено дві вимоги немайнового характеру.

Відтак, судовий збір за подання такої позовної заяви має становити 4 204,00 грн. (2 102,00 грн.*2).

В якості доказу сплати судового збору ДНІПРОВСЬКОЮ МІСЬКОЮ РАДОЮ до позовної заяви додано платіжне доручення №1419 від 17.07.2020 року, з якого вбачається, що позивачем сплачено 2 102,00 грн.

Таким чином, до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Частиною 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог, спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні, а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Зі змісту прохальної частини позовної заяви вбачається, що позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Департаменту державної реєстрації МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ Клюковського М.В. №1621333 від 13.06.2013 про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) на житлове приміщення, яке розташовано в м.Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, буд. 113, прим. 106, загальною площею 264,4 кв.м., за Товариством з обмеженою відповідальністю «РУШ», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01.

При цьому, у позовній заяві позивач звертає увагу на те, що саме: «з інформації державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що державним реєстратором Департаменту державної реєстрації МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ УКРАЇНИ Клюковського М.В. 13.06.2013 прийнято Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) №1621333 про проведення державної реєстрації права власності на нежиле приміщення, що розташовано в м.Дніпро, просп. Богдана Хмельницького, буд. 113, прим. 106, загальною площею 264,4 кв.м., за Товариством з обмеженою відповідальністю «РУШ», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна:01».

Разом з цим, в якості додатку до позовної заяви позивачем надано інформацію з відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно з яких вбачається актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна:01 та актуальна інформація про право власності, а саме: номер запису про право власності/довірчої власності: 1621333.

Отже, в позовній заяві міститься альтернативна позовна вимога про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора №1621333.

В пункті 9 Постанови № 6 від 23.03.12. «Про судове рішення» Пленум Вищого господарського суду України наголосив на тому, що резолютивна частина рішення ні за яких умов не повинна викладатись альтернативно.

Таким чином позивачу слід чітко визначитись з предметом позову та конкретизувати позовні вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Приписами статті 91 Господарського процесуального кодексу України визначено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до пункту 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджений Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003р. №55), відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту "підпис".

Отже, копії документів засвідчуються шляхом проставлення печатки підприємства на кожній сторінці документа, або на зворотній сторінці прошитої копії документа, напису "Згідно з оригіналом" та назви посади, особистого підпису особи, що має відповідні повноваження та засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії.

Разом з цим, з переліку додатків, доданих до позовної заяви вбачається, що копії документів засвідчено: «гол. спец. ОСОБА_1». При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження повноважень ОСОБА_1

Частинами 1, 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків у визначений судом спосіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву ДНІПРОВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом надання:

- доказів доплати судового збору в сумі 2 102,00 грн.;

- обґрунтованих письмових пояснень з конкретним (не альтернативним) викладенням змісту позовних вимог;

- належних доказів на підтвердження наявності повноважень ОСОБА_1 на засвідчення копій документів, доданих до позовної заяви.

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, відповідно до приписів статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.В. Приходько