ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2020 р., м. Черкаси справа № 10/2180

Вх.суду №36569/19 від 03.12.2019

Господарський суд Черкаської області

у складі головуючого судді Хабазні Ю.А.,

із секретарем судового засідання Безверхою І.М.

за участю у судовому засіданні: Капустіна М.Р. (від позивача, представник за довіреністю), Степаненка В.В. (від Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ), представник за довіреністю), Крушельницької М.Р. (від ОСОБА_1 , адвокат, особисто), ОСОБА_5. (від відповідач, особисто), ОСОБА_2 (відповідач, особисто), ОСОБА_3 (третя особа, особисто),

у судове засідання не з`явились: представники від ОСОБА_4 , Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси у приміщенні суду заяву від 02.12.2019 №02-31/537,

позивача, боржника у особі ліквідатора банкрута,

до відповідачів, 1) ОСОБА_5 ; 2) ОСОБА_1 ; 3) ОСОБА_2 ,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

про витребування майна

у справі за заявою

ініціюючого кредитора, Управління Пенсійного фонду України в м.Сміла,

до боржника, Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон",

про банкрутство юридичної особи

УСТАНОВИВ:

1. Боржником у особі ліквідатора банкрута у межах справи про банкрутство подано заяву від 02.12.2019 №02-31/537 з вимогами:

витребувати у ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" (вул. Мазура, буд.24, м.Сміла, Черкаська область, 20700, ідентифікаційний код 32480440,) частину гаражу, приміщення 1, площею 54,4 кв.м., реєстраційний номер 105, розташованого за адресою: АДРЕСА_4;

витребувати у ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" (вул.Мазура, буд.24, м.Сміла, Черкаська область, 20700, ідентифікаційний код 32480440) частину гаражу, приміщення 2, площею 54,4 кв.м., реєстраційний номер 105, розташованого за адресою: АДРЕСА_4;

витребувати у ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" (вул.Мазура, буд.24, м.Сміла, Черкаська область, 20700, ідентифікаційний код 32480440) частину гаражу площею 192,6 кв.м., реєстраційний номер 105, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 ;

скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №28460837 від 20.10.2018 про право власності ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на частину гаражу, приміщення 1, площею 54,4 кв.м., реєстраційний номер 105, розташований по АДРЕСА_4 . Запис внесений до Державного реєстру приватним нотаріусом Новіковим Ігорем Миколайовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43590009 від 20.10.2018;

скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №27824133 від 07.09.2018 про право власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на частину гаражу, приміщення 2, площею 54,4 кв.м., реєстраційний номер 105, розташований по АДРЕСА_4 . Запис внесений до Державного реєстру приватним нотаріусом Новіковим Ігорем Миколайовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42903074 від 07.09.2018;

скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №17096477 від 24.10.2016 про право власності ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на частину гаражу, приміщення 1, площею 54,4 кв.м., реєстраційний номер 105, розташований по АДРЕСА_4. Запис внесений до Державного реєстру приватним нотаріусом Таран Галиною Володимирівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32050844 від 26.10.2016;

зареєструвати право власності Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" (вул.Мазура, буд.24, м.Сміла, Черкаська область, 20700, ідентифікаційний код 32480440) на гараж за адресою: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер: 105.

2. Ухвалою суду від 05.12.2019 №1 задоволено заяву позивача від 02.12.2019 №02-31/536 (вх.суду №36671/19 від 03.12.2019) та вжито заходи забезпечення позову (вимоги).

3. Ухвалами суду: від 05.12.2019 №2 - призначено підготовче судове засідання, залучено до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; від 14.01.2020 №8 - залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, а також Прокуратуру Черкаської області, як іншу особу, яка бере участь упровадженні у справі про банкрутство; від 12.02.2020 - закрито підготовче провадження та призначено заяву для розгляду по суті; від 05.03.2020 - оголошено перерву до 24.03.2020; від 19.03.2020 - змінено дату проведення судового засідання у зв`язку із запровадженням карантину; від 09.07.2020 - заяву було призначено до розгляду у зв`язку з послабленням умов карантину.

4. У підготовчому провадженні представником відповідачів ОСОБА_5. та ОСОБА_1 , адвокатом Крушельницькою М.Р., були подані заяви від 28.01.2020 (вх.суду №1500/20 від 30.01.2020, а.с.182 т.22, вх.суду №1501/20 від 30.01.2020, а.с.205 т.22) про застосування строку позовної давності, у якій пояснила, що перебіг строку позовної давності починається не з 23.11.2017 (дати призначення ліквідатора банкрута та ознайомлення останнього з матеріалами судових справ №2-2672/2008 та №2-2673/2008), оскільки згідно із ст.92 ЦК України дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи; оскільки, для юридичної особи як сторони правочину днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину, тобто з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права; що Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" спеціальних норм про позовну давність не встановлено; що позивачем не надано доказів поважності причин пропуску строку позовної давності.

4. Позивач (Державне підприємство "Машинобудівний завод "Оризон") у позовній заяві (а.с.22 т.22), та у заявах від 28.01.2020 №02-31/58 (вх.суду №1459/20 від 29.01.2020, а.с.146 т.22), від 10.02.2020 №02-31/732 (вх.суду №2271/20 від 12.02.2020, а.с.245 т.22), від 11.02.2020 №02-31/733 (вх.суду №2272/20 від 12.02.2020, а.с.250 т.22), від 11.02.2020 №02-31/734 (вх.суду №2273/20 від 12.02.2020, а.с.255 т.22), від 11.02.2020 №02-31/735 (вх.суду №2274/20 від 12.02.2020, а.с.259 т.22) та його представники у судових засіданнях вимоги підтримали повністю і пояснили, що 12.06.2006 між боржником у особі його директора ОСОБА_6 та ОСОБА_5. був укладений договір купівлі-продажу №47, згідно з яким боржник продав, а ОСОБА_5. придбала частину гаража цегляного на фундаменті обшитого металом площею 123,42 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 за 2372,69 грн., які було внесені до каси боржника згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера від 12.06.2006 №87; що 12.06.2006 між боржником у особі його директора ОСОБА_6 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу №49, згідно з яким боржник продав, а ОСОБА_3 придбав частину гаража цегляного на фундаменті обшитого металом площею 207,06 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 за 4011,31 грн., які були внесені до каси боржника згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера від 12.06.2006 №88; що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 одночасно придбали відповідні частини спірного гаражу та звернулися за визнанням права власності з відповідними позовами до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, який 17.09.2008 ухвалив рішення у справах №2-2672/2008 і №2-2673/2008 про визнання дійсним договорів купівлі-продажу частин цегляного обшитого металом гаражу, про визнання за ними права власності; що 04.11.2016 та 01.12.2016 у справах відповідно №22ц/793/2352/16 та №22ц/793/2390/16 Апеляційним судом Черкаської області вказані вище судові рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області були скасовані та ухвалені нові рішення, якими у задоволенні вимог ОСОБА_5 і ОСОБА_3 було відмовлено; що з моменту прийняття вказаних рішень судом апеляційної інстанції єдиним законним власником гаражу за адресою: АДРЕСА_4 є Державне підприємство "Машинобудівний завод "Оризон" (боржник-позивач); що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.03.2017 №83499863: 26.10.2016 приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. посвідчено договір дарування, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , який зареєстровано у реєстрі за №1701, за умовами якого ОСОБА_4 отримала у дар частину гаражу за адресою: АДРЕСА_4 площею 109,9 кв.м.; що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.11.2019 №188578433; 24.10.2016 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений договір дарування, який посвідчено приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. і зареєстровано у реєстрі за №1691, згідно з яким ОСОБА_2 прийняла у дарунок частину гаражу за адресою: АДРЕСА_4 площею 192,6 кв.м.; 07.09.2018 ОСОБА_1 набув право власності на частину вказаного гаражу (приміщення 2 площею 54,4 кв.м.) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М. та зареєстрованим в реєстрі за №4249; 20.10.2018 ОСОБА_5 повторно набула право власності на частину спірного гаражу (приміщення 1 площею 54,4 кв.м.) на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М., зареєстрованого у реєстрі за №4884; що на цей час гараж, літ.А-1 за адресою: АДРЕСА_4 , який належить Державному підприємству "Машинобудівний завод "Оризон", перебуває у чужому незаконному володінні трьох осіб: ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ; що майно Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" було відчужене без згоди органу управління його майном (Міністерства промислової політики України, правонаступником якого є Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України) та не у спосіб, визначений чинним законодавством України (без його приватизації); що відсутність згоди органу управління на відчуження державного майна свідчить про відсутність волі власника на відчуження належного йому майна на корить ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ; що моментом, з якого спірне нерухоме майно вибуло з володіння Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" поза його волею, є державна реєстрація відповідних частин гаражу за новими власниками ( ОСОБА_5 та ОСОБА_3 ) 24.11.2011; що перебіг строку позовної давності для пред`явлення вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння гаражу за вказаною адресою починається 23.11.2017, тобто з наступного дня після призначення арбітражного керуючого Носань Н.С. ліквідатором Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон", оскільки саме з цього часу останній отримав можливість вчиняти дії з розшуку майна банкрута. Надалі, у судовому засіданні боржник змінив свої доводи стосовно моменту початку відліку строку давності і визначив їх для ОСОБА_5 20.10.2018 (дата реєстрації за нею частини майна), для ОСОБА_1 07.09.2018 (дата реєстрації за ним частини майна), для ОСОБА_2 з таким строком не визначився; що визнаючи початок перебігу позовної давності у цьому спорі, слід враховувати, коли про порушене право довідалася або могла довідатися саме держава в особі уповноваженого органу, а не позивач, тобто коли про таке порушенні стало відомо не Державному підприємству "Машинобудівний завод "Оризон", а державі у особі уповноваженого органу, Міністерства промислової політики України, а моментом, з якого вказане Міністерство дізналося, що його право порушене, є 02.12.2019, тобто день подання до суду позову, що розглядається; що право власності у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 виникло не на підставі укладеного з боржником договору купівлі-продажу, а на підставі рішень Смілянського міськрайонного суду Черкаської області, як про це вказано у Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна; що необхідність визнання недійсним договорів від 12.06.2006 відсутня, оскільки він не є правовою підставою набуття права власності; що виходячи з правових висновків Апеляційного суду Черкаської області, викладених ним у рішенні від 01.12.2016 (справа №22ц/793/2390/16), договір є нікчемним, адже був укладений з порушенням норм чинного на момент його підписання законодавства; що відповідачами не надано доказів, які б підтверджували здійснені ними поліпшення спірного майна, які є невід`ємними і не можуть бути відокремлені, а також не надано доказів зміни об`єкта нерухомого майна, внаслідок яких існуючий на даний час об`єкт неможливо ототожнити із тим, що було продано; що усе майно, передане на баланс Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" внаслідок реорганізації, не є безпосередньою власністю цього підприємства, а належить останньому на праві господарського відання, отже ототожнення поняття права власності та права господарського відання є помилковим, однак згідно з ч.4 ст.136 ГК України щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності, отже позивач наділений правом на подання віндикаційного позову; що безпосереднім власником такого майна є держава у особі Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України як центрального органу виконавчої влади; що право господарського відання Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" на майно, отримане ним у результаті реорганізації та передане на баланс, підтверджується наказом Міністерства промислової політики України від 03.04.2003 №139, розподільчим балансом станом на 01.04.2003 та актами приймання-прередачі основних засобів згідно з розподільчим балансом станом на 01.04.2003; що майно, яке знаходиться на балансі банкрута, у тому числі і спірний гараж, який протиправно відчужено колишнім керівником боржника ОСОБА_6 , є державним майном та отриманий банкрутом у результаті реорганізації кількох державних підприємств.

5. Відповідач ОСОБА_5 у відзиві від 15.01.2020 (вх.суду №765/20 від 16.01.2020, а.с.140 т.22) та у судових засіданнях проти вимог заперечила і пояснила, що позивачем не надано доказів укладення директором Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" ОСОБА_6. договору купівлі продажу №47 від 12.06.2006 з ОСОБА_5 без погодження з Мінпромполітики України; що посилання позивача на ст.388 ЦК України та твердження про незаконне вибуття майна (частини гаражу) з володіння власника є безпідставним; що за час володіння вказаним майном ОСОБА_5 здійснила його поліпшення, у зв`язку з чим останньою понесено відповідні витрати; що вказані поліпшення не можуть бути відокремлені від приміщення гаражу, а тому зазначена позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна.

6. Відповідач ОСОБА_2 у відзиві від 24.01.2020 (вх.суду №1492/20 від 30.01.2020, а.с.166 т.22), заяві від 05.03.2020 (вх.суду №11699/20 від 03.08.2020, а.с.49 т.26) та у судовому засіданні проти вимог заперечила і пояснила, що ні у матеріалах судових справ Смілянського міськрайонного суду №2-2672/2008 і №2-2673/2008, ні у матеріалах даної судової справи відомості про будь-які правовстановлюючі документи Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" на спірні приміщення відсутні; що ні розподільчий баланс від 01.04.2003 ДПФ "Оризон-прилад", ні відповідний акт приймання-передачі у розумінні вимог чинного законодавства не є доказами підтвердження права власності на нерухоме майно і не можуть розглядатися як правовстановлюючі документи; що у справі відсутні будь-які належні та допустимі докази, які підтверджують станом на 12.06.2006 право власності або інше суб`єктивне право титульного володільця у особі Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" на частину гаражу площею 192,6 кв.м., реєстраційний номер 105, розташованого за адресою: АДРЕСА_4, запис №17096477 від 24.10.2016 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; що подавала заяву про застосування строку позовної давності; що у боржника немає доказів тому, що гараж і ангар це один і той самий об`єкт нерухомого майна; що позивач не довів проведення ніякої реконструкції ангару в гараж, крім того, на цій території не могло бути приміщення площею 600 кв.м, а нині існуючий гараж займає стільки місця, щоб знаходитись на безпечній відстані від інших нежилих приміщень.

7. Представник відповідача ОСОБА_1 у судовому засіданні проти вимог заперечила і пояснила, що має місце невідповідність адрес між належним йому об`єктом і об`єктом (ангаром), який передавався у власність боржнику; що отриманий згідно з актом приймання передачі ангар має площу 600 кв.м., а об`єкт, який витребовується від усіх відповідачів 300 кв.м.; що судові рішення Смілянського міськрайонного суду скасовані, тому установлені ним обставини не можуть бути використані у цьому спорі; що позивачем не доведено право титульного володіння; що позивачем обрано невідповідний спосіб захисту свого права; що об`єкт нерухомості на даний час видозмінено настільки, що він не може бути витребуваний у відповідачів; що судові рішення скасовані у вересні 2016 року, а з позовом ліквідатор банкрута звернувся у грудні 2019 року, отже строк позовної давності є пропущеним.

8. Третя особа ОСОБА_3 у поясненні від 24.01.2020 (вх.суду №1491/20 від 30.01.2020, а.с.150 т.22), заяві від 03.08.2020 (вх.суду №11696/20 від 03.08.2020, а.с.40 т.26) та у судових засіданнях проти задоволення вимог заперечив і пояснив, що згідно з наказом Мінпромполітики України від 03.04.2003 №139, розподільчим балансом станом на 03.04.2003 та актом приймання-передачі основних засобів до розподільчого балансу ДПФ "Оризон-прилад" передало, а ДП "Машинобудівний завод "Оризон" прийняло ангар 1989 року побудови площею 600 кв.м. по АДРЕСА_4 , а не гараж; що зміна назви об`єкта з "ангар" на "гараж" нічим не підтверджена; що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно загальна площа зареєстрованого за відповідачами майна складає 302,5 кв.м., у той час як позивач заявив вимогу про витребування лише 301,4 кв.м.; що згідно з довідками без дати і номеру Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон", підписаними головним бухгалтером підприємства, на балансі останнього рахуються частини гаража цегляного на фундаменті, обшитого металом, площею 123,42 кв.м. та площею 207,06 кв.м., тобто у цьому випадку загальна площа цього гаражу становить 331,02 кв.м., однак за даними інвентаризаційної справи КП "ЧООБТІ" на гараж А-1, розташований за адресою: АДРЕСА_4, гараж 1991 року побудови, збудований господарським способом, віднесений до господарсько-побутових будівель, загальна площа приміщень по будівлі становить 302,5 кв.м.; що згідно з довідкою Управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області від 13.06.2008 №33/1 ангару металевому, що належить Державному підприємству "Машинобудівний завод "Оризон", який мав адресу: АДРЕСА_4, присвоєно адресу: АДРЕСА_4; що рішенням Смілянської міської ради від 20.12.2003 №46-46/VI "Про передачу земельної ділянки ОСОБА_3 під існуючий капітальний гараж на АДРЕСА_4 в оренду" ОСОБА_3. було передано в оренду земельну ділянку під існуючим капітальним гаражем; що новий балансоутримувач, Державне підприємство "Машинобудівний завод "Оризон", повинен був здійснити державну реєстрацію права власності на переданий йому об`єкт нерухомості: ангар 1989 року побудови площею 600 кв.м.; що у справі відсутні докази того, що гараж за адресою: АДРЕСА_4 (реєстраційний номер 105, літ.А-1) станом на 12.06.2006 перебував на праві власності або іншому суб`єктивному праві титульного володільця у особі Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон"; що акт приймання-передачі майна при утворенні боржника не був надісланий сторонам, тому не може бути прийнятий як доказ у справі; що ангар був витребуваний у ОСОБА_8 , тому належний відповідачам гараж має іншу адресу; що належний відповідачам гараж знаходиться не на території боржника, а ангари, в тому числі й той, на який посилається позивач, знаходяться за іншою адресою.

9.Представник Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) проти задоволення вимог заперечив і пояснив, що боржник за весь час судового розгляду доказів свого права власності на майно не надав; що відповідачі не заперечують факт придбання майна у ДП "Машинобудівний завод "Оризон", однак нікому не відомо, як воно там з`явилось; що наданий суду акт приймання передачі майна не підтверджує право власності банкрута на спірний гараж.

10.Третя особа, Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства, у письмових поясненнях від 19.12.2019 №2431-05/665 (вх.суду №39139/20 від 24.12.2019, а.с.79 т.22) вимоги підтримало повністю і пояснило, що Міністерство є органом управління Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон"; що згідно із Статутом Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" (пункти 1.1-4.2,4.6, підп.4.7.1.) останнє є юридичною особою, заснованою на державній власності; майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання; здійснюючи право господарського відання, підприємство володіє, користується та розпоряджається зазначеним майном на свій розсуд у відповідності з метою своєї діяльності, вчиняючи щодо нього будь-які дії, які не суперечать чинному законодавству; відчуження основних фондів, які є державною власністю і закріплені за підприємством, здійснюється за погодженням з Мінпромполітики України у спосіб, що встановлений чинним законодавством України, кошти, одержані в результаті відчуження зазначеного майна, використовуються відповідно до затвердженого фінансового плану; що відчужувати, передавати у заставу майнові об`єкти, які належать до основних фондів підприємства, а також здавати в оренду цілісні майнові комплекси структурних одиниць та підрозділів підприємство мало право лише за попередньою згодою Мінагрополітики України і на конкурентних засадах; що законність набуття ОСОБА_5 та ОСОБА_3 права власності на спірне майно не була доведена у судовому порядку, оскільки судом апеляційної інстанції за результатами перегляду відповідних рішень Смілянського міськрайонного суду Черкаської області у задоволенні позовних вимог вказаних осіб було відмовлено.

11. На запитання головуючого до ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , якій особі належав гараж до моменту його придбання 12.06.2006, останні повідомили, що придбали його у ДП "Машинобудівний завод "Оризон".

12. Учасники провадження у справі про банкрутство боржника, які не прибули у судове засідання ( ОСОБА_4 , Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України) були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак їх повноважні представники у судове засідання не з`явились і про причини неявки не повідомили.

Явка учасників справи визнавалась обов`язковою.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами без участі учасників справи, які не з`явились.

13. При вирішенні поданої на розгляд заяви судом застосовуються положення Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс) та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (від 14.05.1992 №2343-XII із змінами, внесеними до 19.01.2013, далі - Закон №2343-XII), чинного на час вчинення відповідних дій у процедурах банкрутства.

Відповідно до ст.233 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

14. Заслухавши учасників справи та дослідивши наявні у справі докази суд встановив наступне.

03.04.2003 згідно з наказом Міністерства промислової політики України від 03.04.2003 №139 на базі майна декількох підприємств, в тому числі, Державного підприємства - Фірми "Оризон-Прилад", створено Державне підприємство "Машинобудівний завод "Оризон". Цим же наказом визначено, що майно від реорганізованих підприємств передається на баланс новоствореного Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" згідно з актами приймання-передачі майна та розподільчими балансами.

На виконання вказаного наказу між Державним підприємством - Фірмою "Оризон-Прилад" та Державним підприємством "Машинобудівний завод "Оризон" підписано розподільчий баланс станом на 01.04.2003 та акт приймання-передачі основних засобів, в тому числі: ангару 1989 року побудови, площею 600 кв.м за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.39 т.17).

Згідно з довідками Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" без дати і номеру обидві частини гаражу площею 123,42 кв.м та 207,06 кв.м., які були придбані відповідно ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , перебували на балансі вказаного підприємства (а.с.54, 55 т.22).

12.06.2006 між Державним підприємством "Машинобудівний завод "Оризон" у особі директора ОСОБА_6, та ОСОБА_3 укладено договір №49, за умовами якого Державне підприємство "Машинобудівний завод "Оризон" продало, а ОСОБА_3 придбав частину гаража цегляного на фундаменті обшитого металом площею 207,06 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.44 т.22).

Відповідно до п.2.1. договору продаж майна вчинено за 4011,31 грн., які були сплачені ОСОБА_3 до каси Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" 12.06.2006, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 12.06.2006 №88 (а.с.45 т.22).

12.06.2006 між Державним підприємством "Машинобудівний завод "Оризон" у особі директора ОСОБА_6, та ОСОБА_5 укладено договір №47, за умовами якого Державне підприємство "Машинобудівний завод "Оризон" продало, а ОСОБА_5. придбала частину гаража цегляного на фундаменті обшитого металом площею 123,42 кв.м. за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.42 т.22).

Відповідно до п.2.1. договору продаж майна вчинено за 2372,69 грн., які були сплачені ОСОБА_5 до каси Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" 12.06.2006, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 12.06.2006 №87 (а.с.43 т.22).

Відповідно до довідки Управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста Смілянської міської ради від 13.06.2008 №33/1 ангару металевому, що належить Державному підприємству "Машинобцудівний завод "Оризон", який мав алресу: АДРЕСА_4, надано адресу: АДРЕСА_4 (а.с.157 т.22).

09.09.2008 ОСОБА_3 , (як стверджує останній - у зв`язку з відмовою нотаріусів у оформленні права власності на придбаний гараж через відсутність правовстановлюючих документів ДП "МЗ "Оризон" на нього), з метою набуття права власності на це майно, подано позовну заяву до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним та визнання права власності.

09.09.2008 ОСОБА_5 , (як стверджує остання - у зв`язку з відмовою нотаріусів у оформленні права власності на придбаний гараж через відсутність правовстановлюючих документів ДП "МЗ "Оризон" на нього), з метою набуття права власності на це майно, подано позовну заяву до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним та визнання права власності.

17.09.2008 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області у справі №2-2673/2008 прийнято рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено: визнано дійсним договір купівлі-продажу частини цегляного обшитого металом гаража розміром 10,2 м х 20,3 м загальною площею 207,06 кв.м. на АДРЕСА_4 , укладений між Державним підприємством "Машинобудівний завод "Оризон" та ОСОБА_3 ; визнано за ОСОБА_3 право власності на частину цегляного обшитого металом гаража розміром 10,2 м х 20,3 м загальною площею 207,06 кв.м. на АДРЕСА_4 (а.с.49 т.22).

17.09.2008 Смілянським міськрайонним судом Черкаської області у справі №2-2672/2008 прийнято рішення, яким позов ОСОБА_5 задоволено: визнано дійсним договір купівлі-продажу частини цегляного обшитого металом гаража розміром 10,2 м х 12,1 м загальною площею 123,42 кв.м. на АДРЕСА_4 , укладений між Державним підприємством "Машинобудівний завод "Оризон" та ОСОБА_5 ; визнано за ОСОБА_5 право власності на частину цегляного обшитого металом гаража розміром 10,2 м х 12,1 м загальною площею 123,42 кв.м. на АДРЕСА_4 (а.с.48 т.22).

15. 31.08.2009 ухвалою суду порушено провадження у цій справі про банкрутство боржника.

24.11.2011 гараж за адресою: АДРЕСА_4 на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2008 зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_3 та ОСОБА_5., реєстраційний номер 31271710 (а.с.60 т.22);

23.10.2012 постановою суду боржника визнано банкрутом, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Хоменка О.А..

13.05.2014 повноваження ліквідатора у справі Хоменка О.А. за поданою ним заявою припинено, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Ноговського І.Л.

06.08.2015 ухвалою суду арбітражного керуючого Ноговського І.Л., призначеного ухвалою суду від 13.05.2014, усунуто від виконання обов`язків ліквідатора банкрута по п.1 абз.2 ч.3 ст.114 Закону №4212-VI з підстав порушення вимог абз.2, 4, 5, 13, 14 і 15 ч.2 ст.41, ч.1 ст.42 Закону №4212-VI, ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України та ухвал суду від 20.05.2015, від 02.06.2015 і від 11.06.2015.

21.08.2015 ухвалою суду ліквідатором банкрута за клопотанням комітету кредиторів призначено арбітражного керуючого Іванюка О.М. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2015, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 05.04.2016, зазначену ухвалу скасовано, справу направлено для вирішення питання щодо обрання кандидатури арбітражного керуючого для призначення його ліквідатором Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" з урахуванням вказівки суду касаційної інстанції щодо необхідного рівня кваліфікації і спеціалізації арбітражного керуючого, який призначається на посаду ліквідатора державного підприємства.

02.08.2016 ухвалою суду ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Назаренка С.А.

28.09.2016 Державним підприємством "Машинобудівний завод "Оризон" у особі його ліквідатора, арбітражного керуючого Назаренка С.А., подано апеляційні скарги №02-02/171 та №02-02/173 до Апеляційного суду Черкаської області на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2008 у справах №2-2673/2008 і №2-2672/2008.

24.10.2016 на підставі договору дарування, посвідченого 24.10.2016 приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу за №1691 за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на частину гаражу площею 192,6 кв.м. (номер запису про право власності: 17096477) (а.с.57 т.22);

26.10.2016 на підставі посвідченого 26.10.2016 приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. договору дарування за №1701 частина гаражу за адресою: АДРЕСА_4 , площею 109,9 кв.м. зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4 (а.с.62 т.22)

04.11.2016 рішенням Апеляційного суду Черкаської області від у справі №22ц/793/2352/16 апеляційну скаргу Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" задоволено: рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2008 у справі №2-2673/2008 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено (а.с.50 т.22).

01.12.2016 рішенням Апеляційного суду Черкаської області у справі №22ц/793/2390/16 апеляційну скаргу Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" задоволено: рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2008 у справі №2-2672/2008 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_5 залишено без задоволення (а.с.52 т.22).

27.03.2017 за №83499863З ліквідатором банкрута отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від (а.с.62 т.22), згідно з якою: 26.10.2016 на підставі посвідченого приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу Таран Г.В. договору дарування за №1701 частина гаражу за адресою: АДРЕСА_4 , площею 109,9 кв.м. зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_4 (а.с.62 т.22).

22.11.2017 ухвалою суду задоволено клопотання арбітражного керуючого Назаренка С.А.: достроково припинено його повноваження ліквідатора Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон"; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Носань Н.С.

07.09.2018 на підставі посвідченого приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Черкаської області Новіковим І.М. договору купівлі-продажу, що зареєстрований у реєстрі за №4249, на праві приватної власності зареєстровано право ОСОБА_1 на частину гаражу (приміщення 2) площею 54,4 кв.м. (номер запису про право власності: 27824133) (а.с.57 т.22);

20.10.2018 за ОСОБА_9 зареєстровано на праві приватної власності частину гаражу (приміщення 1) площею 54,4 кв.м. на підставі договору дарування, посвідченого 20.10.2018 приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Черкаської області Новіковим І.М. за №4884 (номер запису про право власності: 28460837) (а.с.56 т.22).

13.11.2019 за №188578433 ліквідатором банкрута отримано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з якою: 24.11.2011 гараж за адресою: АДРЕСА_4 на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2008 зареєстрований на праві приватної власності за ОСОБА_3 , реєстраційний номер 31271710 (а.с.60 т.22); 24.10.2016 на підставі договору дарування, посвідченого 24.10.2016 приватним нотаріусом Смілянського міського нотаріального округу за №1691 за ОСОБА_2 зареєстровано право приватної власності на частину гаражу площею 192,6 кв.м. (номер запису про право власності: 17096477) (а.с.57 т.22); 07.09.2018 на підставі посвідченого приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Черкаської області Новіковим І.М. договору купівлі-продажу, що зареєстрований у реєстрі за №4249, на праві приватної власності зареєстровано право ОСОБА_1 на частину гаражу (приміщення 2) площею 54,4 кв.м. (номер запису про право власності: 27824133) (а.с.57 т.22); 20.10.2018 за ОСОБА_9 зареєстровано на праві приватної власності частину гаражу (приміщення 1) площею 54,4 кв.м. на підставі договору дарування, посвідченого 20.10.2018 приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Черкаської області Новіковим І.М. за №4884 (номер запису про право власності: 28460837) (а.с.56 т.22).

03.12.2019 боржником у особі ліквідатора банкрута подано до суду позовну заяву, яка є предметом розгляду (т.8 а.с.22)

16. На підтвердження вказаних обставин у справі наявні наступні докази: договір від 12.06.2006 №47, укладений між Державним підприємством "Машинобудівний завод "Оризон" та ОСОБА_5 (а.с.42 т.22); квитанція до прибуткового касового ордеру №87 від 12.06.2006 про прийняття від ОСОБА_5. оплати за вказаним договором у розмірі 2372,69 грн. (а.с.43 т.22); договір від 12.06.2006 №49, укладений між між Державним підприємством "Машинобудівний завод "Оризон" та ОСОБА_3. (а.с.44 т.22); квитанція до прибуткового касового ордеру №88 від 12.06.2006 про прийняття від ОСОБА_3 оплати за вказаним договором у розмірі 4011,31 грн. (а.с.45 т.22); позовні заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_3 від 09.09.2008, подані до Смілянського міськрайонного суду (а.с.46,47 т.22); рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2008 у справі №2-2672/2008 (а.с.48 т.22); рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2008 у справі №2-2673/2008 (а.с.49 т.22); рішення Апеляційного суду Черкаської області від 04.11.2016 у справі №22ц/793/2352/16 (а.с.50 т.22); рішення Апеляційного суду Черкаської області від 01.12.2016 у справі №22ц/793/2390/16 (а.с.52 т.22); довідки Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" без дати і номеру про перебування на балансі підприємства спірного майна (а.с.54,55 т.22); Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 13.11.2019 №188578433 (а.с.56 т.22); Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 27.03.2017 №83499863 (а.с.62 т.22); довідка Управління архітектури, регулювання забудови та земельних відносин міста Виконавчого комітету Смілянської міської ради від 13.06.2008 №33/1 (а.с.157 т.22); рішення Смілянської міської ради від 20.12.2013 №46-46/VI "Про передачу земельної ділянки ОСОБА_3 під існуючий капітальний гараж на АДРЕСА_4 в оренду" (а.с.158 т.22); матеріали інвентаризаційної справи КП "ЧООБТІ" на гараж по АДРЕСА_4 (а.с.159 т.22); наказ Міністерства промислової політики України від 03.04.2003 "Щодо створення державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" м.Сміла" (а.с.39 т.17); розподільчий баланс, складений представниками ДПФ "Оризон-прилад" та Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" станом на 01.04.2003 (а.с.40 т.17).

17. Відповідно до ч.6 ст.12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до Закону №2343-XII, чинного на час вчинення відповідних дій у процедурах банкрутства:

ч.1 ст.5. Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України;

ч.1 ст.25. Ліквідатор банкрута має повноваження і зобов`язаний (зокрема): прийняти до свого відання майно боржника; виконувати функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводити інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізувати фінансове становище банкрута; виконувати повноваження керівника (органів управління) банкрута; подавати до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживати заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до Кодексу України з процедур банкрутство:

ч.1 ст.12. Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України;

ч.1 ст.61. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Згідно з нормами Цивільного кодексу України:

ч.1 ст.206. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність;

ч.1 ст.209. Правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін;

ч.1 ст.210 Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

ч.1 і 2 ст.182. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом;

ч.2 ст.215. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

ч.1 ст.220. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

ч.1 ст.657. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

ст.216. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. (…) Правові наслідки недійсності нікчемного правочину, які встановлені законом, не можуть змінюватися за домовленістю сторін.

ст.317. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном;

ч.1, абз.1 ч.2, ч.3 ст. 319. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав;

ч.1 ст.321. Право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні;

ч.1,2 ст.328. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом;

ч.1 ст.330. Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього;

ст.387. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

ч.1 ст.388. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: (…) 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

ч.3 ст.388. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Відповідно до Закону України "Про управління об`єктами державної власності" (у редакції на час укладення договору від 12.06.2007):

ч.2 ст.5. Здійснюючи управління об`єктами державної власності, Кабінет Міністрів України: 1) визначає органи виконавчої влади, які здійснюють функції з управління об`єктами державної власності; 18) визначає порядок: и) відчуження та списання об`єктів державної власності;

ч.1 ст.7. Фонд державного майна України відповідно до законодавства: 2) щодо нерухомого та іншого окремого індивідуально визначеного державного майна: и) дає дозвіл (погодження) на відчуження державного майна у випадках, встановлених законодавством.

18. Аналізуючи установлені обставини справи та норми чинного законодавства суд прийшов до таких висновків.

18.1. Гараж (як існуючий фактично, але не сформований юридично об`єкт нерухомості) перебував у власності держави і знаходився на балансі Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон", як і усе інше нерухоме майно цього підприємства.

Доказами цьому є договори від 12.06.2006 №47 і №49, укладені між ДП "Машинобудівний завод "Оризон" та відповідно ОСОБА_5. (а.с.42 т.22) і ОСОБА_3 (а.с.44 т.22), довідки ДП "Машинобудівний завод "Оризон" про перебування на балансі підприємства спірного майна (а.с.54, 55 т.22), а також квитанції про сплату коштів за придбання частин гаражу №87 від 12.06.2006 і №88 від 12.06.2006.

ОСОБА_5 і ОСОБА_3 підтвердили у судовому засіданні ту обставину, що придбали гараж саме у ДП "Машинобудівний завод "Оризон".

ОСОБА_5., ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не надали доказів тому, що майно було створено іншою особою і не спростовували обставину створення майна (гаражу) ДП "Машинобудівний завод "Оризон".

Фактично гараж, як об`єкт нерухомого майна повноцінно і юридично виник з моменту його реєстрації 24.11.2011 на підставі рішень Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2008, які надалі були скасовані, тобто на неналежній підставі. Суд підкреслює - виник не у зв`язку з тим, що його було фізично створено як об`єкт нерухомого майна (наприклад, добудовано), а на підставі судового рішення, яким фізично існуючий предмет визнано юридично об`єктом нерухомості.

Тобто будь-яких інших доказів, які б свідчили про обставини виникнення нерухомого майна немає. При цьому боржник посилається на реально існуючі докази належності йому гаража (договори купівлі-продажу та довідки про перебування на балансі), а відповідачі на противагу не надають ніяких реальних доказів про те, що титульним володільцем була інша особа. Відповідачі просять не визнавати право на майно за позивачем лише з тих підстав, що суд має відхилити докази позивача.

Відповідно ж до ч.1 ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Оскільки позивачем надані докази на підтвердження належності йому гаражу, то вони є більш вірогідними, ніж взагалі не надані докази на спростування цієї обставини. Отже суд вважає, що позивачем доведено належність гаражу саме йому, а не іншій особі.

Щодо самих цих доказів (договорів, довідок) - то вони дійсно не підтверджують право власності чи право господарського відання. Договори від 12.06.2006 як докази вчинення правочину сторонами - є нікчемними, отже вони є недопустимими доказами для підтвердження виникнення права власності.

Але фізична наявність цих документів в натурі не спростована і не спростовувалась відповідачами, а тому письмові документи з назвою договір купівлі-продажу від 12.06.2006, довідки про балансову вартість є доказами фактів перебування гаражу у володінні ДП "Машинобудівний завод "Оризон" та передачі майна від боржника до ОСОБА_5 і ОСОБА_3 .

18.2. Гараж - це є нерухоме майно, оскільки розташований на земельній ділянці, переміщення якого є неможливим без його знецінення та зміни його призначення (ст.181 Цивільного кодексу України). На нього виготовлено технічну документацію, його зареєстровано в державному реєстрі. Земельну ділянку, на якій він знаходиться здано в оренду ОСОБА_3 (0,0284 га до 23.12.2023) і ОСОБА_5 (0,0155 га до 28.03.2023). Сторонами дана обставина не заперечується.

18.3.Майно вибуло із власності Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" без будь-яких законних на те підстав з порушенням його керівником ст.5 і 7 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" (у редакції на час укладення договорів від 12.06.2006).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Проте, якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 Цивільного кодексу України).

Договори від 12.06.2006 №47 та №49 між ДП "Машинобудівний завод "Оризон", ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено без їх нотаріального посвідчення та без державної реєстрації, тобто з порушенням ст.209, 210, 182, 220 і 657 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим вони є нікчемними (ч.1 ст.220 ЦК України) та визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

18.4. Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у постановах від 13.01.2016 у справі № 3-1165гс15, від 03.02.2016 у справі № 6-2026цс15, від 24.06.2015 у справі № 826/19838/14, від 25.05.2016 у справі № 6-2858цс15, від 22.06.2016 у справі №6-1562цс15, від 03.02.2016 у справі № 6-2026цс15, предметом правового аналізу яких виступало дослідження можливості впливу судового рішення, в подальшому скасованого, на правовідносини, які виникли в період його чинності, скасований судовий акт не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

Відповідно до правової позиці Верховного Суду України у постанові від від 24.06.2015 у справі №6-251цс15, майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Тобто скасовані рішення Смілянського міськрайонного суду від 17.09.2008 не породжують у ДП "Машинобудівний завод "Оризон" права на продаж гаражу.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 19.09.2008 у справах №2-2672/2008 та №2-2673/2008, якими визнано дійсними договори від 12.06.2006 №47 та №49, скасовані рішеннями Апеляційного господарського суду Черкаської області відповідно рішеннями від 01.12.2016 та від 04.11.2016. Тобто право власності на майно за договорами, які підлягають нотаріальному посвідченню, у ОСОБА_5 та ОСОБА_3 не виникло і його власником залишається позивач.

18.5.Норма ст. 346 ЦК України, якою визначені підстави для припинення права власності, та чинне законодавство не передбачають підстави припинення права власності у разі, коли після прийняття незаконного судового рішення (а саме рішень Смілянського міськрайонного суду від 17.09.2008) майно вибуло із володіння власника, без згоди дійсного власника та було відчужено

до ОСОБА_2 (24.10.2016 на підставі договору дарування від ОСОБА_3 ),

до ОСОБА_4 (26.10.2016 на підставі договору дарування від ОСОБА_5 ). ОСОБА_4 надалі відчужив свою частину гаражу в рівних частках ОСОБА_1 (07.09.2018 договір купівлі-продажу) та ОСОБА_5 (20.10.2018 договір дарування).

Укладання цих угод не припиняє право власності дійсного власника (ДП "Машинобудівний завод "Оризон"), а тому в момент їх укладання і до теперішнього часу саме він залишається власником цього майна.

При цьому суд окремо звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 відчужують належні їм частини гаражу саме після подання 28.09.2016 ДП "Машинобудівний завод "Оризон" у особі його ліквідатора апеляційних скарг до Апеляційного суду Черкаської області на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2008 у справах №2-2673/2008 і №2-2672/2008.

18.6. Не є перешкодою для витребування майна власником і та обставина, що під час перепродажу спірного майна набувачі здійснювали реєстрацію права власності. Статтею 346 Цивільного кодексу України не передбачено припинення права власності дійсного власника у зв`язку з реєстрацією договорів купівлі-продажу чи дарування за іншими особами під час його неодноразового перепродажу.

За приписами ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Незаконним володільцем може бути і добросовісний, і недобросовісний набувач. Добросовісним набувачем є особа, яка не знала і не могла знати про те, що майно придбане в особи, яка не мала права його відчужувати. Недобросовісний набувач, навпаки, на момент здійснення угоди про відчуження спірного майна знав або міг знати, що річ відчужується особою, якій вона не належить і який на її відчуження не має права. Від недобросовісного набувача майно може бути витребувано в будь-якому випадку.

Від добросовісного - лише в передбачених законом випадках (ст. 388 Цивільного кодексу України).

Отже, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є добросовісними набувачами майна, однак гараж вибув із власності ДП "Машинобудівний завод "Оризон" поза його волею, тому воно підлягає витребуванню від ОСОБА_5 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відповідно до п.3 ч.1 ст. 388 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим вимога ліквідатора банкрута підлягає задоволенню.

18.7. Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" практика Європейського суду з прав людини є обов`язковою для застосування судами України як джерела права.

Разом з тим, якщо певне рішення Європейського Суду з прав людини застосовується в подальшому національними судами при розгляді інших спорів, то сам по собі результат вирішення справи Європейським Судом з прав людини, окремі його висновки в конкретній справі, вирвані з контексту та відірвані від обставин справи, не повинні бути формальним приводом для аналогічного результату вирішення спору.

У даному випадку господарський суд не вбачає порушення частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР, оскільки втручання держави у право особи мирно володіти своїм майном за заявленими позивачем вимогами є законним заходом, який переслідує як особистий інтерес позивача, спрямований на захист його порушеного права власності на майно, так і суспільний інтерес, спрямований на утвердження у країні суспільного правопорядку щодо недопустимості незаконного позбавлення осіб їх прав власності на майно, і є пропорційним переслідуваним таким втручанням цілям.

18.8. У зв`язку із задоволенням вимоги про витребування спірного майна підлягає задоволенню і похідна вимога скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи про право власності на нього, а саме

запис №28460837 від 20.10.2018 про право власності ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платникаподатків НОМЕР_1 ) на частину гаражу, приміщення 1, площею 54,4 кв.м., реєстраційний номер 105, розташований по АДРЕСА_4 . Запис внесений до Державного реєстру приватним нотаріусом Новіковим Ігорем Миколайовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43590009 від 20.10.2018;

запис №27824133 від 07.09.2018 про право власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на частину гаражу, приміщення 2, площею 54,4 кв.м., реєстраційний номер 105, розташований по АДРЕСА_4 . Запис внесений до Державного реєстру приватним нотаріусом Новіковим Ігорем Миколайовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42903074 від 07.09.2018;

запис №17096477 від 24.10.2016 про право власності ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на частину гаражу, приміщення 1, площею 192,6 кв.м., реєстраційний номер 105, розташований по АДРЕСА_4. Запис внесений до Державного реєстру приватним нотаріусом Таран Галиною Володимирівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32050844 від 26.10.2016;

18.9. Вимога ж зареєструвати право власності Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" на спірне майно, задоволенню не підлягає, оскільки на суд не покладено обов`язку вчиняти реєстраційні дії, оскільки для реєстрації права власності саме боржнику після прийняття цього рішення необхідно вчинити певні передбачені законом дії, оскільки у заяві не вказані обставини і докази порушень прав позивача при вчиненні таких дій, установлення яких судом могло б бути підставою для покладення обов`язку на будь-яку особу-порушника і для примусового виконання судового рішення.

19. Що стосується заяв відповідачів про застосування строку позовної давності, то суд виходить з наступного.

19.1. Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Отже, початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

19.2. Відповідачі вказують, що право на позов у позивача виникло у момент передачі майна відповідно до договорів купівлі-продажу 12.06.2006.

Однак, наступна поведінка набувачів майна, вказує на те, що останні умисно зволікали із оформленням свого права власності та вчиняли дії з відчуження майна з метою уникнути можливості витребування гаража, розуміючи незаконність заволодіння ним.

Зокрема, ОСОБА_5 і ОСОБА_3 одночасно і лише через два роки від моменту отримання майна, подано позови від 09.09.2008 до Смілянського міськрайонного суду, яким постановлено судове рішення від 17.09.2008.

ОСОБА_5 і ОСОБА_3 одночасно і лише через три роки після постановлення судових рішень зареєстровано 24.11.2011 право власності на гараж.

Надалі, відразу після подання боржником у особі ліквідатора банкрута 28.09.2016 апеляційних скарг до Апеляційного суду Черкаської області на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17.09.2008 у справах №2-2673/2008 і №2-2672/2008 ОСОБА_3 (24.10.2016) та ОСОБА_5 (26.10.2016) укладають договори дарування належних їм частин гаражу. Суд підкреслює саме цю обставину - належні частини гаражу було подаровано.

Незважаючи на відчуження належних ОСОБА_5 і ОСОБА_3 частин гаражу, вони залишаються орендарями земельної ділянки (тобто сплачують за неї кошти).

19.3. Фактично у боржника виникає право на позов про витребування майна з дня винесення рішень Апеляційного суду Черкаської області від 04.11.2016 у справі №22ц/793/2352/16 та від 01.12.2016 у справі №22ц/793/2390/16 - до моменту набрання цими рішеннями законної сили у позивача відсутня об`єктивна можливість отримати задоволення від подачі позову про витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки юридичною перешкодою повернення майна є два рішення Смілянського міськрайонного суду від 17.09.2008, яке визнає таке володіння законним. Саме із їх скасуванням виникає підстава для витребування майна, передбачена п.3 ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України (поза волею власника) - до цього моменту пред`явлення позову є завідомо нікчемним.

19.4. Позов ДП "Машинобудівний завод "Оризон" подано до суду 03.12.2019, тобто з пропуском строку: за позовом до ОСОБА_2 - на 28 днів; за позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_5 - на 1 день.

19.5. Позивач не вважає заявлений позов поданим з пропуском строку давності і посилався визначально на практику Верховного Суду у постанові від 16.04.2019 у справі №902/357/18 (згідно з якою через арбітражного керуючого здійснюється відносини між сторонами, господарським судом та іншими учасниками у справі про банкрутство. Як учасник провадження у справі про банкрутство, арбітражний керуючий набуває такого статусу лише після прийняття судом відповідного процесуального документа. Відтак, саме з цього моменту арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) має право здійснювати свої повноваження, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", серед яких, проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута; формування ліквідаційної маси; подання до суду заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; ведення реєстру вимог кредиторів тощо. При цьому, ліквідатор у справі про банкрутство має самостійний статус як особа, що за рішенням суду зобов`язана належним чином виконувати свої повноваження в ході ліквідаційної процедури, зокрема ті, що направлені на формування ліквідаційної маси боржника. Така правова позиція наведена Верховним Судом у справах № 904/5978/14, № 904/7981/17), а надалі на практику Верховного Суду у постанові від 05.10.2016 у справі №916/2129/15 та від 29.03.2018 №904/10673/16 (згідно з якою /п.44/ право особи на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника, що законодавчою підставою для втрати особою права власності у часі є положення Цивільного кодексу України про набувальну давність (статті 344 Цивільного кодексу України), що положення про позовну давність до заявлених позовних вимог про витребування майна у порядку статті 388 Цивільного кодексу України не застосовуються).

Тобто позивач (у особі арбітражного керуючого Носань Н.С.) був упевнений у тому, що право Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" підлягає захисту у позові про витребування майна з чужого незаконного володіння - протягом усього часу такого незаконного володіння, але принаймні у межах трьох років з дня призначення ліквідатора банкрута. Оскільки така судова практика дійсно існувала, тому сподівання позивача слід вважати обгрунтованими.

19.6. Судова практика Верховного Суду щодо тлумачення та застосування норми права не є самою нормою права. Судова практика при зверненні до цієї норми права не може бути виявлена та відслідкована на предмет тлумачення такої норми права Верховним Судом на конкретну дату, оскільки до закону такі відомості не вносяться. Однак це є важливим у визначенні моменту, коли має бути подано позов, тому обставини зміни судової практики під час плину строку позовної давності суд вважає поважними причинами пропуску позовної давності позивачем у даній справі.

При цьому суд враховує, що пропущений строк є надзвичайно малим.

Також суд враховує недобросовісну поведінку відповідачів протягом всього періоду з моменту виникнення права на захист порушеного права і до моменту звернення з позовом, зважає на характер спірних правовідносин (коли майно державного підприємства відчужено з грубим порушенням закону, про що було відомо як особі, яка продавала майно, так і особам, які його придбавали).

Відповідно до ч.5 ст.267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

20. Суд погоджується з доводами відповідачів і відхиляє як доказ акт приймання-передачі основних засобів згідно розподільчого балансу станом на 01.04.2003 між підприємствами ДПФ "Оризон-прилад" і ДП "Машинобудівний завод "Оризон" згідно наказу Міністерства промислової політики України №139 від 03.04.2003 (а.с.42 т.17). оскільки розбіжності у площах "гаражу" (302,5 кв.м.) і "ангару" (600 кв.м.) не викликають сумнівів у тому, що це не один і той же об`єкт нерухомого майна.

Суд відхиляє доводи відповідачів про те, що ними здійснено поліпшення, які не можуть бути відокремлені від приміщення гаражу, що гараж не знаходився на території ДП "Машинобудівний завод "Оризон" - оскільки суду не надано будь-якого доказу на їх підтвердження. Надані ж суду викопіювання з топографічного плану з матеріалів землеустрою та фотографії спірного майна не дають можливості установити чи спростувати обставини знаходження гаражу не на території ДП "Машинобудівний завод "Оризон", яку фактично використовував останній (а.с.45 т.22).

Решту доводів і поданих учасниками справи доказів, які судом не прийнято або відхилення яких не обгрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Керуючись ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Носань Н.С., від 02.12.2019 №02-31/537 задовольнити частково:

витребувати у ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" (вул. Мазура, буд.24, м.Сміла, Черкаська область, 20700, ідентифікаційний код 32480440,) частину гаражу, приміщення 1, площею 54,4 кв.м., реєстраційний номер 105, розташованого за адресою: АДРЕСА_4;

витребувати у ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" (вул.Мазура, буд.24, м.Сміла, Черкаська область, 20700, ідентифікаційний код 32480440) частину гаражу, приміщення 2, площею 54,4 кв.м., реєстраційний номер 105, розташованого за адресою: АДРЕСА_4;

витребувати у ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" (вул.Мазура, буд.24, м.Сміла, Черкаська область, 20700, ідентифікаційний код 32480440) частину гаражу площею 192,6 кв.м., реєстраційний номер 105, розташованого за адресою: АДРЕСА_4;

скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №28460837 від 20.10.2018 про право власності ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платникаподатків НОМЕР_1 ) на частину гаражу, приміщення 1, площею 54,4 кв.м., реєстраційний номер 105, розташований по АДРЕСА_4 . Запис внесений до Державного реєстру приватним нотаріусом Новіковим Ігорем Миколайовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 43590009 від 20.10.2018;

скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №27824133 від 07.09.2018 про право власності ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на частину гаражу, приміщення 2, площею 54,4 кв.м., реєстраційний номер 105, розташований по АДРЕСА_4 . Запис внесений до Державного реєстру приватним нотаріусом Новіковим Ігорем Миколайовичем на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42903074 від 07.09.2018;

скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис №17096477 від 24.10.2016 про право власності ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на частину гаражу, приміщення 1, площею 192,6 кв.м., реєстраційний номер 105, розташований по АДРЕСА_4. Запис внесений до Державного реєстру приватним нотаріусом Таран Галиною Володимирівною на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 32050844 від 26.10.2016;

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через суд першої інстанції в порядку та у строки, встановлені статтями 254-257 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 17.08.2020.

Направити цю ухвалу позивачу, відповідачам (3) та третім особам (4).

Суддя Ю.А. Хабазня

Я-9