УХВАЛА

26 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/13145/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Кролевець О.А.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020

(головуючий - Разіна Т.І., судді Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.)

та рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2019

(суддя Грєхова О.А.)

у справі №910/13145/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс"

до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

про визнання недійсним одностороннього правочину та визнання за позивачем права,

ВСТАНОВИВ:

31.07.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс" (далі - ТОВ "Сл-Плюс") звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 у справі №910/13145/19.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ТОВ "Сл-Плюс", Суд дійшов висновку, що вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у п.п. 1, 4 ч. 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 310 ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 310 ГПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо: 1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду; 2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і судом касаційної інстанції визнано підстави його відводу обґрунтованими, якщо касаційну скаргу обґрунтовано такою підставою; 3) судове рішення не підписано будь-яким із суддів або підписано не тими суддями, що зазначені в судовому рішенні; 4) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглянула справу; 5) справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою; 6) судове рішення ухвалено з порушенням правил інстанційної або територіальної юрисдикції; 7) виключено; 8) суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Згідно з ч. 3 ст. 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу.

2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або

3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Таким чином процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень, а також у чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування, яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, із зазначенням виключного (виключних) випадку (випадків), передбаченого (передбачених) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України щодо підстави (підстав), на якій (яких) подано касаційну скаргу з урахуванням вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України.

На виконання вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України скаржник у касаційній скарзі у якості підстави для касаційного оскарження вищевказаних судових рішень, ТОВ "Сл-Плюс" посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та в якості зазначення виключного (виключних) випадку (випадків) цитує положення ч. 2 ст. 287 ГПК України, при цьому чітко не зазначає з якого (яких) саме виключного (виключних) випадку (випадків), передбаченого (передбачених) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України щодо підстави (підстав), на якій (яких) подано касаційну скаргу він звертається до суду касаційної інстанції.

Разом з тим, вказує, що оскаржувані рішення прийняті без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №911/2385, від 27.04.2020 у справі №908/2359/18, від 27.11.2019 у справі №522/441/17, від 22.05.2018 у справі №826/5165/17, від 14.11.2019 у справі №279/3537/16-а, а також зазначає, що рішення Господарського суду міста Києва обґрунтоване неналежними, недопустимими та недостовірними доказами в порушення положень ст.ст. 76 - 78 ГПК України, та прийняте без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №911/2385 та від 16.03.2020 у справі №910/2051/19.

Однак зазначаючи у якості підстави для касаційного оскарження вищезазначених судових рішень неправильне застосування судами норм матеріального права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, скаржником не зазначено виключного випадку, що передбачений п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України, а також допущено помилку у номері справи при зазначенні постанови Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №911/2385, висновок якої не було ураховано судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Оскільки у вищевказаній касаційній скарзі, відсутнє однозначне зазначення виключного (виключних) випадку (випадків) передбаченого (передбачених) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України з підстав, на яких подано касаційну скаргу з урахуванням вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України та допущено помилку при зазначені номеру справи постанови Верховного Суду, висновок якої не було ураховано судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, то касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 290 ГПК України.

Крім того, відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено перелік доданих до скарги документів.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги ТОВ "Сл-Плюс", у додатках до касаційної скарги зазначено: "Докази відправки копії касаційної скарги відповідачу".

Положеннями ст. 291 ГПК України передбачено, що особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд з`ясував, що скаржником до касаційної скарги у якості доказів надсилання касаційної скарги КП "Київтранспарксервіс" додано фіскальний чек від 31.07.2020 ПН55.

Згідно положень ст.ст. 73, 76, 77 ГПК України, належним та допустимим доказом надсилання іншому учаснику справи копії касаційної скарги з додатками може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) з надіслання адресату листа з описом вкладення, поданий в оригіналі або в належній чином засвідченій копії.

Неповідомлення учасника судового процесу у справі про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цього учасника, принципи рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності сторін, закріплені ч. 3 ст. 2 ГПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Не направлення скаржником копії касаційної скарги іншим учасникам судового процесу, позбавляє останніх, за відсутності тексту скарги, можливості надати свої заперечення та відзив на касаційну скаргу.

Таким чином, скаржнику слід належним чином виконати вимоги ст. 291 ГПК України, надіслати КП "Київтранспарксервіс" копію касаційної скарги і доданих до неї документів і надати Суду належні докази такого надсилання.

Враховуючи вищевикладене, касаційна скарга ТОВ "Сл-Плюс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 у справі №910/13145/19 підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України, із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, а саме поданням до суду заяви про усунення недоліків вищевказаної касаційної скарги, в якій скаржник має зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України випадку (випадків), у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України та доказів надсилання КП "Київтранспарксервіс" копії касаційної скарги і доданих до неї документів, листом з описом вкладення.

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст. 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Враховуючи викладене, касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства і підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України.

Крім того, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги скаржника без руху, то клопотання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та клопотання про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення не розглядаються.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 290, 291, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2020 та рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2019 у справі №910/13145/19 залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Сл-Плюс" строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Наслідки невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали встановлені статтею 292 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Кролевець