УХВАЛА

м. Київ

19.08.2020Справа № 910/12329/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Сторожко Тетяни Миколаївни про забезпечення позову в справі за позовом фізичної особи-підприємця Сторожко Тетяни Миколаївни до Дніпропетровської обласної ради про продовження строку дії договору,

без повідомлення учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року фізична особа-підприємець Сторожко Тетяна Миколаївна звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Дніпропетровської обласної ради про продовження строку дії укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна від 27 жовтня 2014 року № 3 на той самий строк та на тих самих умовах, що передбачені цією угодою.

Разом із позовною заявою фізичною особою-підприємцем Сторожко Тетяною Миколаївною подано заяву про забезпечення позову від 13 серпня 2020 року, в якій остання просила суд накласти арешт на об`єкт оренди за вищенаведеним правочином - майстерню, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів, є цілісним майновим комплексом та знаходиться у місті Кривий Ріг на вулиці Криворіжсталі, 2, а також заборонити відповідачу та іншим особам (фізичним та юридичним) вчиняти будь-які дії з вищевказаним майном.

В обґрунтування цієї заяви фізична особа-підприємець Сторожко Тетяна Миколаївна посилалася на те, що Дніпропетровська обласна рада через своїх співробітників протидіє законній господарській діяльності заявника шляхом, зокрема, відключення орендованого об`єкту від комунальних послуг, а також чинить перешкоди у вільному доступі третіх осіб до об`єкта оренди, де заявник проводить господарську діяльність. Наведені обставини, на думку заявника, свідчать про здійснення представниками Дніпропетровської обласної ради дій, направлених на недопущення подальшої оренди наведеного нерухомого майна заявником.

Розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Сторожко Тетяни Миколаївни про забезпечення позову від 13 серпня 2020 року, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною відповідачу чи іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Слід зазначити, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 ГПК України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Проте заявником в порушення вищенаведених приписів не було обґрунтовано, яким чином невжиття запропонованих ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених прав або інтересів заявника в обраний останнім спосіб, а також не надано належних доказів на підтвердження наявності таких обставин.

Слід також зазначити, що в обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову фізична особа-підприємець Сторожко Тетяна Миколаївна посилалася на вчинення перешкод у здійсненні заявником підприємницької діяльності, проте предметом поданого фізичною особою-підприємцем Сторожко Тетяною Миколаївною позову є продовження строку дії договору оренди нерухомого майна від 27 жовтня 2014 року № 3.

Також заявник не вказав, які саме дії, на його думку, необхідно заборонити вчиняти відповідачу та іншим особам (юридичним, фізичним) щодо орендованого фізичною особою-підприємцем Сторожко Тетяною Миколаївною майна. Відтак, вжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову та заборона вчинення невизначеного переліку дій стосовно цієї нерухомості може порушити права та охоронювані законом інтереси осіб, що не є учасниками даного судового процесу, а також права та законні інтереси самого заявника, який здійснює підприємницьку діяльність у вищенаведеному приміщенні.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено належних обґрунтувань та не надано документального підтвердження того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів фізичної особи-підприємця Сторожко Тетяни Миколаївни.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Керуючись статтями 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Сторожко Тетяни Миколаївни про забезпечення позову від 13 серпня 2020 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 ГПК України.

Дата підписання: 19 серпня 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко