ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2020 р. Справа№ 927/226/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Поляк О.І.

Кропивної Л.В.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

За участю представників:

Від прокуратури - Греській І.І. ( посв. №041072 від 03.02.16);

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Луєнко Ю.В. ( ордер СВ №1005604 від 17.08.20);

розглянувши апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Чернігівській області

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.05.2020

у справі №927/226/20 (суддя Сидоренко А.С.)

за позовом Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави

в особі Державної екологічної інспекції у Чернігівській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест - Натуральні продукти"

про стягнення 69 888,00грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 25.05.2020 у справі №927/226/20 в позові Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі позивача Державної екологічної інспекції у Чернігівській області до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінвест - Натуральні продукти" про стягнення 69 888грн. відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- розрахунок заявленої до стягнення шкоди не підтверджений документально, позивачем та прокурором не надано належних доказів про нормативно грошову оцінку земельної ділянки таких як довідка або витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, що свідчить про недоведеність розміру заподіяної шкоди;

- факт наявності сміття не є достатнім для того, щоб ввжати землю засміченою і як наслідок виникнення у відповідача обов`язку відшкодувати шкоду. Обов`язковою ознакою засмічення є таке засмічення земель, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.05.2020 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Крім того, в апеляційній скарзі позивач просить долучити до матеріалів справи лист відділу Держгеокадастру у Борзнянському районі Чернігівської області від 05.07.2019 №8-25-0,24-258/104-19 та Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що:

- в даному випадку відбулось саме засмічення земель відходами від продуктів вирощування сільськогосподарського походження, а не забруднення, і застосування до розрахунку розміру шкоди Додатку №1 Методики 171 є помилковим та не відповідає діючому законодавству, а застосовується Додаток 5 - Коефіцієнт небезпеки відходів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Сітайло Л.Г., судді Буравльов С.І., Пашкіна С.А. відкрито апеляційне провадження.

Від Прокуратури Чернігівської області (09.07.2020) надійшов відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому прокурор вказує про те, що апеляційна скарга позивача є обґрунтованою та прокуратура області підтримує її доводи в повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу прокурор вказує про те, що:

- розрахунок розміру шкоди за засмічення земельної ділянки виконано позивачем за формулою, яка відповідає п.п.5.2, 5.5 Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 171 від 27.10.1997, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.05.1998р. за № 285/2725 (Методика) та на підставі даних відділу Держгеокадастру у Борзнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.07.2019 №8-25-0.24-258/104-19;

- у даному випадку відбулось саме засмічення земель відходами від продуктів вирощування сільськогосподарського походження, а не забруднення, і застосування до розрахунку шкоди додатку 1 Методики №171 є помилковим, оскільки має бути застосовано додаток 5 - коефіцієнт небезпеки відходів.

Від відповідача (10.07.2020) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач зазначає про те, що:

- відповідач на земельній ділянці не зберігає сторонніх предметів і матеріалів та сміття, відходи продукції рослинництва не входять до жодної з груп забруднюючих речовин, жодної шкоди ґрунту чи навколишньому природному середовищу не заподіяно відходами продукції рослинництва (в протоколі №000867 не зазначено суть заподіяної шкоди), зберігання відходів продукції рослинництва погоджено з власником земельної ділянки, як це передбачено Земельним кодексом України , а також те, що відходи продукції рослинництва зберігалися з метою внесення підживлення сільськогосподарських культур в якості компосту (гною), в даному випадку «Методика визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства» не може бути заснована;

- ні прокурором, ні позивачем не надано доказів, які б підтвердили обставини, які є необхідними для кваліфікації правопорушення як засмічення земельної ділянки, а саме доказів того, що засмічення земельної ділянки відходами від продуктів вирощування сільськогосподарського погодження (гною) призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини;

- лист відділу Держгеокадастру у Борзнянському районі Чернігівської області від 05.07.2019 №8-25-0,24-258/104-19 отриманий Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області 05.07.2019, вхідний номер 12/1413, в апеляційній скарзі не обґрунтовано причин не подання вказаного листа до суду першої інстанції.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2020 №09.1-07/328/20, в зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Сітайло Л.Г. у відпустці, в зв`язку з вагітністю та пологами, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 927/226/20.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду апеляційної скарги Державної екологічної інспекції в Чернігівській області визначено склад колегії суддів: Пашкіна С.А. - головуючий суддя, судді Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіна С.А., судді Буравльов С.І., Андрієнко В.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Чернігівській області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.05.2020, справу №927/226/20 призначено до розгляду на 19.08.2020.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 18.08.2020, у зв`язку з перебуванням суддів Андрієнка В.В., Буравльова С.І. у відпустках, у справі № 927/226/20 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.08.2020 у справі № 927/226/20 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Поляк О.І., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіна С.А., судді Поляк О.І., Кропивна Л.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної екологічної інспекції у Чернігівській області на рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.05.2020, справу №927/226/20 призначено до розгляду на 19.08.2020.

В судове засідання 19.08.2020 не з`явився представник позивача.

Враховуючи те, що позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника позивача.

19.08.2020 від представника відповідача надійшла заява про стягнення, у разі залишення апеляційної скарги без задоволення, з Державної екологічної інспекції Чернігівської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест-Натуральні продукти» понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00грн та приєднати до матеріалів справи засвідчені копії договору про надання правничої (правової) допомоги №20/08/3 від 17.08.2020, акту №1 про надану правничу (правову) допомогу від 18.08.2020, паперової форми електронного платіжного доручення №5364 від 18.08.2020, паперової форми банківської виписки по рахунку Луєнка Юрія Васильовича від 18.08.2020.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача судовою колегією встановлено.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 01.03.2019 про внесення змін до договору оренди землі б/н від 15.03.2014 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 26.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроінвест-Натуральні продукти" (відповідач у справі) є орендарем земельної ділянки, яка знаходиться на території Борзнянської міської ради Чернігівської області з кадастровим номером :07:000:0770 площею 3,9743 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В період з 02 по 03 липня 2019 року Державною екологічною інспекцією у Чернігівській області в особі державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Олуковатого В.В. за участю директора ТОВ "Агроінвест-Натуральні продукти" Савицького С.М. та його заступника ОСОБА_1 проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за результатами якого складено акт № 37/08 від 03.07.2019.

Як зазначено у вищевказаному акті перевірка проводиться з метою з`ясування тверджень колективного звернення жителів м. Борзна від 27.05.2019 № 10-25/КО-109 про порушення вимог природоохоронного законодавства при зберіганні відходів сільгоспвиробництва.

Зі змісту акту № 37/08 від 03.07.2019 вбачається: "під час перевірки в адміністративних межах Борзнянської міської ради на земельній ділянці з кадастровим номером :07:000:0770, яка використовується Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроінвест-Натуральні продукти" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виявлено факт розміщення відходів від продуктів вирощування сільськогосподарського походження, що призвело до засмічення земель та є порушенням вимог ст. 35, 46 Закону України "Про охорону земель", ст. 96 Земельного кодексу України, ст. 17, 33 Закону України "Про відходи". Площа засміченої ділянки 1120 м2 та об`єм 2 000 м3. Заміри проведено за допомогою мірної стрічки Р50 УЗК ДСТУ 4179-2003, інв. номер 11 (дата повірки ІІ кв. 2019 р.), яка є власністю Державної екологічної інспекції у Чернігівській області".

Акт № 37/08 від 03.07.2019 підписаний посадовою особою позивача.

Директор та заступник директора ТОВ "Агроінвест-Натуральні продукти", як зазначено в акті № 37/08 від 03.07.2019, від підписання цього акту відмовилися.

В акті перевірки вказано, що він надісланий листом від 03.07.2019 № 08-03/1928.

Відповідачем факт отримання акту № 37/08 від 03.07.2019 під час розгляду справи не заперечувався.

За наслідками перевірки позивачем винесено припис № 36/08 від 03.07.2019, яким зобов`язано відповідача: не допускати розміщення відходів виробництва на орендованих земельних ділянках на постійній основі; в термін до 02.08.2019 вирішити питання щодо ліквідації несанкціонованого звалища накопичених відходів; в термін до 02.08.2019 забезпечити передачу відходів з укладенням відповідних договорів тільки суб`єктам господарювання, що мають дозвільно-погоджувальні документи для здійснення відповідних операцій у сфері поводження з відходами.

Підпис відповідача про отримання припису до виконання в тексті цього припису відсутній. В приписі вказано, що він направлений рекомендованим листом з повідомленням про вручення 03.07.2019 за № 08-03/1928.

Відповідачем факт отримання припису № 36/08 від 03.07.2019 під час розгляду справи не заперечувався.

Доказів оскарження в установленому законом порядку припису позивача відповідачем під час розгляду справи суду не надано.

Крім того, відносно посадової особи відповідача - заступника директора ОСОБА_1, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Олуковатим В.В. складено протокол № 000867 від 02.07.2019 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 52, 82 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постановою № 85/08 від 02.07.2019 про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 52 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

03 липня 2019 року штраф був сплачений ОСОБА_1 , що підтверджується квитанцією від 03.07.2019р. № 90.

На підставі вищевказаних документів та Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 171 від 27.10.1997, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.05.1998р. за № 285/2725 (надалі - Методика), позивачем здійснено розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі в результаті засмічення відходами земельної ділянки, який склав 69 888 грн. 00 коп.

Статтею 96 Земельного кодексу України на землекористувачів покладено обов`язок додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

Згідно з пунктом "в" ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Відповідно до ст. 35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі при здійсненні господарської діяльності зобов`язані, зокрема, дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України, проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель та родючість ґрунтів, забезпечувати захист земель від ерозії, виснаження, забруднення, засмічення, засолення, осолонцювання, підкислення, перезволоження, підтоплення, заростання бур`янами, чагарниками і дрібноліссям.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про охорону земель" юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальні підстави цивільно-правової відповідальності за завдання позадоговірної шкоди визначено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є правопорушення - протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду.

Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та шкодою; вини заподіювача шкоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність у вигляді відшкодування шкоди не настає.

Обов`язок доказування відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, якими обґрунтовуються його вимоги або заперечення.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести належними та допустимими доказами факт заподіяння шкоди та її розмір, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та наявність причинно-наслідкового зв`язку між такою поведінкою та заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях відсутня вина у заподіянні шкоди.

Звертаючись з позовними вимогами прокурор зазначає про вчинення відповідачем екологічного правопорушення у вигляді засмічення земельної ділянки відходами від продуктів вирощування сільськогосподарського походження, яке зафіксоване в акті № 37/08 від 03.07.2019, складеному за результатами проведеного в період з 02-03.07.2019 позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

За змістом ч.4 ст.68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни відшкодовують шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Для визначення порядку розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб`єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення земель хімічними речовинами, їх засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища та ядерної безпеки України № 171 від 27.10.1997 затверджено Методику.

Розрахунок розміру шкоди за засмічення земельної ділянки виконано позивачем за наступною формулою, яка відповідає формулі, наведеній в п. 5.5. Методики:

Рш = А х Б х Гоз х Пдз х Кзз х Кнв х Кег, де:

Рш - розмір шкоди від засмічення земель, грн.;

А - питомі витрати на ліквідацію наслідків засмічення земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5;

Б - коефіцієнт перерахунку, що при засміченні земельної ділянки побутовими, промисловими та іншими відходами дорівнює 10, а небезпечними (токсичними) відходами 100;

Гоз - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що зазначала засмічення, грн./ м2;

Пдз - площа засміченої земельної ділянки, м2;

Кзз - коефіцієнт засмічення земельної ділянки, що характеризує ступінь засмічення її відходами, який визначається за додатком 6;

Кнв - коефіцієнт небезпеки відходів, який визначається за додатком 5;

Кег - коефіцієнт еколого-господарського значення земель визначається за додатком 2.

Таким чином, за розрахунками позивача розмір шкоди від засмічення земельної ділянки становить: Рш = 0,5 х 10 х 3,12 х 1120,0 х 4,0 х 1,0 х 1,0 = 69888,00 грн.

Відповідно до п. 5.2. Методики основою розрахунків розміру шкоди від засмічення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що засмічена.

Пунктом 5.6. Методики передбачено, що довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що зазнала засмічення, надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, а у відповідності із ч. 2 ст. 20 Закону України "Про оцінку земель" дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Як вбачається із доданого до позовної заяви розрахунку розміру шкоди, заподіяної в результаті засмічення земельних ресурсів відходами від продуктів вирощування сільськогосподарського походження (твердими) через порушення природоохоронного законодавства на земельній ділянці кадастровим номером :07:000:0770, яка використовується ТОВ "Агроінвест - Натуральні продукти" та розташована в адміністративних межах Борзнянської міської ради Чернігівської області, вказаний розрахунок виконаний позивачем на підставі даних про спірну земельну ділянку, в тому числі і щодо її нормативно грошової оцінки, повідомлених у листі відділу Держгеокадастру у Борзнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області від 05.07.2019 № 8-25-0.24-258/104-19.

Натомість вказаний лист до матеріалів справи суду першої інстанції ані прокурором, ані позивачем не наданий, як не надано й інших належних доказів про нормативно грошову оцінку земельної ділянки таких як довідка або витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, що свідчить про недоведеність розміру заподіяної шкоди, оскільки такий показник, (3,12 грн./м2) у формулі розрахунку шкоди як нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що, за твердженням прокурора, зазнала засмічення, який є основою розрахунків розміру шкоди від засмічення земель, не підтверджується належними доказами.

З огляду на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов до обгрунтованого висновку про те, що розрахунок заявленої до стягнення шкоди не підтверджений документально.

До апеляційної скарги позивачем долучено лист відділу Держгеокадастру у Борзнянському районі Чернігівської області від 05.07.2019 №8-25-0,24-258/104-19 та Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (датований 04.07.2019), однак надані позивачем докази, з урахуванням того, що позивачем не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції, з причин, що об`єктивно не залежали від нього, не приймаються до розгляду судом апеляційної інстанції, у відповідності до ч.3 ст. 269 ГПК України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що прокурором та позивачем не доведено наявність одного з елементів складу цивільного правопорушення як розмір заподіяної шкоди, а відтак і самої шкоди, що виключає настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що в даному випадку відбулось саме засмічення земель відходами від продуктів вирощування сільськогосподарського походження, а не забруднення, і застосування до розрахунку розміру шкоди Додатку №1 Методики 171 є помилковим та не відповідає діючому законодавству, а застосовується Додаток 5 - Коефіцієнт небезпеки відходів, не можуть бути покладені в основу рішення з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відходи" відходи - це будь-які речовини, матеріали і предмети, що утворилися у процесі виробництва чи споживання, а також товари (продукція), що повністю або частково втратили свої споживчі властивості і не мають подальшого використання за місцем їх утворення чи виявлення і від яких їх власник позбувається, має намір або повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

За змістом п. 3.2. Методики землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

В силу п.3.3. Методики факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

Відповідно до приписів природоохоронного законодавства умовою кваліфікації такого правопорушення, як засмічення земель, що є підставою для настання відповідальності та відшкодування шкоди, спричиненої таким засміченням, є доведення факту виявлення на відкритому ґрунті сторонніх предметів і матеріалів, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини.

Факт наявності сміття не є достатнім для того, щоб вважати землю засміченою і як наслідок виникнення обов`язку відшкодувати шкоду. Обов`язковою ознакою засмічення є таке засмічення земель, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища.

Наведені висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Верховного Суду від 13.04.2018 у справі № 904/6886/17, від 27.09.2018 у справі № 909/6/18, від 25.10.2018 у справі № 905/31/17, які на підставі ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України враховуються судом при виборі і застосування норм права до спірних відносин.

З огляду на вищевикладену правову позицію, позивачу необхідно було встановити факт того, що засмічення призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, чого останнім зроблено не було.

В акті перевірки №37/08 від 03.07.2019 лише зафіксовано факт розміщення на земельній ділянці, якою користується відповідач на умовах оренди, відходів від продуктів вирощування сільськогосподарського походження, що призвело до її засмічення. Відомості, які б підтверджували висновок про розміщення таких відходів саме на відкритому ґрунті, а також, що таке розміщення призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Під час розгляду справи ані прокурором, ані позивачем не надано доказів, які б підтвердили обставини, які є необхідними для кваліфікації правопорушення як засмічення земельної ділянки, а саме: доказів того, що зафіксоване в акті перевірки № 37/08 від 03.07.2019 засмічення земельної ділянки відходами від продуктів вирощування сільськогосподарського походження призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища, прямого чи опосередкованого шкідливого впливу на здоров`я людини; не обґрунтовано, що виявлені під час перевірки відходи мають ознаки забруднюючих елементів, та не обґрунтовано наслідків їх впливу на стан земель.

При цьому місцевим господарським судом зазначено, з чим погоджується судова колегія, визнання постановою № 85/08 від 02.07.2019 заступника директора ТОВ "Агроінвест - Натуральні продукти" винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 52 Кодексу України про адміністративне правопорушення, накладення на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. та факт сплати ним штрафу не є достатнім доказом заподіяння відповідачем шкоди навколишньому природному середовищу.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що прокурором та позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення відповідачем вимог природоохоронного законодавства, тому підстави для притягнення відповідача до цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування шкоди відсутні.

Щодо заяви відповідача про стягнення з Державної екологічної інспекції Чернігівської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест-Натуральні продукти» понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000,00 грн. судова колегія вважає такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема до них належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно зі ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

17 серпня 2020 між відповідачем, як клієнтом, та адвокатом Луєнко Юрієм Васильовичем укладено договір №20/08/3 про надання правничої (правової) допомоги, відповідно до п.1.1 якого адвокат надає клієнту правничу (правову) допомогу, представляє і захищає законні права та інтереси клієнта в усіх підприємствах, організаціях та установах, органах державної влади та місцевого самоврядування, в тому числі в органах досудового розслідування, прокуратури, судах усіх інстанціях, органах державної виконавчої служби, у відносинах з приватними виконавцями, в інших органах та установах, в органах та в осіб, які відповідно до законодавства уповноважені здійснювати державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і діє відповідно до чинного в Україні законодавства.

Згідно п.3.1 цього договору при встановленні розміру гонорару враховуються: складність справи та обсяг роботи (послуг), які мають бути виконані (надані) адвокатом, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан Клієнта, час, який необхідно витратити адвокату на виконання відповідних робіт (надання послуг) за цим договором, ціна позову та (або) значенням справи для клієнта, в тому числі вплив вирішення справи на репутацію клієнта або публічний інтерес до справи та інші істотні обставини.

Адвокатом Луєнко Юрієм Васильовичем 17.08.2020 виданий ордер серії СВ № 1005604 на надання правничої (правової) допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Агроінвест-Натуральні продукти» у Північному апеляційному господарському суді на підставі договору про надання правової допомоги №20/08/3 від 17.08.2020.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару за договором №20/08/3 від 17.08.2020 становить: 5000,00 грн. - ознайомлення, вивчення та правовий аналіз наданих клієнтом матеріалів справи №927/226/20; 11000,00 грн. - ведення справи №927/226/20 на стадії апеляційного розгляду в Північному апеляційному господарському суді.

Відповідно до акту №1 про надану правову (правничу) допомогу від 18.08.2019 загальна вартість послуг адвоката становить 16000,00 грн. У вказаному акті міститься детальний опис наданих адвокатом послуг.

Гонорар у розмірі 16000,00 грн. відповідачем сплачений адвокату відповідно до платіжного доручення №5364 від 18.08.2020 та відображається у банківський виписці по рахунку адвоката від 18.08.2020.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.74 ГПК України.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи те, що відповідачем підтверджено правовий статус адвоката, наявність доказів сплати йому коштів на підставі договору, а також співмірність розміру витрат з наданими послугами, судова колегія доходить висновку, що у відповідності до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати відповідача на правову допомогу в суді апеляційної інстанції покладаються на позивача в сумі 16000,00 грн.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.05.2020 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державної екологічної інспекції у Чернігівській області залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 25.05.2020 у справі № 927/226/20 залишити без змін.

3. Стягнути з Державної екологічної інспекції у Чернігівській області ( 14017, м.Чернігів, вул. Малясова, 12; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроінвест-Натуріальні продукти» (16400, Чернігівська обл., Борзнянський район, м.Борзна, вул.Пантелеймона Куліша, 44; ) - 16000,00 грн. витрат на правничу допомогу адвоката в апеляційному суді.

4. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду Чернігівської області

3. Матеріали справи №927/226/20 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення відповідно до п.2 ч.3 ст.287 ГПК України.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 27.08.2020

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді О.І. Поляк

Л.В. Кропивна