ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2020м. ДніпроСправа № 904/2967/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пологівський Агробуд", м. Пологи Запорізької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд", сільрада Любимівська Дніпровський район Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості в розмірі 297 298,05 грн.

Суддя Крижний О.М.

Без виклику (повідомлення) учасників.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пологівський Агробуд" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд" заборгованість з урахуванням встановленого індексу інфляції в сумі 251132,99 грн., 3% річних в сумі 6 294,93 грн. та пеню в сумі 39 870,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №08/07 від 08.07.2019 в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позов. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі, в якій запропоновано відповідачеві подати відзив на позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі отримано відповідачем 04.07.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Поштове повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду 19.08.2020. Також судом направлялася ухвала суду від 05.06.2020 на електронну адресу відповідача.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" №731-ХІ від 18.06.2020, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд" у визначені законом продовжені строки відзиву на позов не подало, з клопотанням про продовження строків на подання відзиву не зверталося.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.06.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є: встановлення обставин укладення договору поставки, строк дії договору, умови поставки товару, строк та порядок розрахунків, наявність часткових оплат, наявність заборгованості покупця, періоди прострочення виконання зобов`язань.

Так, судом встановлено, що 08 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пологівський Агробуд" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд" (покупець) укладено договір поставки №08/07, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується, в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти покупцю бетон (далі - товар), а покупець зобов`язується, на умовах та в порядку визначених цим договором, приймати та оплачувати товар.

Номенклатура, найменування, одиниця виміру, кількість товару, ціна за одиницю, що підлягає постачанню, вказується у Специфікаціях до даного договору (далі - Специфікація) із зазначенням терміну, умов поставки та оплати товару, які є невід`ємними частинами договору після їх підписання обома сторонами (п.1.2 договору).

Згідно з п. 1.3 договору загальна сума даного договору визначається протягом строку його дії, виходячи з вартості усього поставленого товару по Специфікаціям, та підтверджена видатковими накладними підписаними уповноваженими представниками сторін, який постачається відповідно до умов договору.

У відповідності з п.2.1 договору поставка товару здійснюється окремими партіями, відповідно до заявок (потреб) покупця, на підставі підписаної уповноваженими представниками сторін Специфікації, в яких обов`язково повинна бути вказана інформація, яка передбачена п. 1.2 даного договору. Поставка товару за цим договором здійснюється на умовах передбачених Специфікацією до даного договору (згідно Правил ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року).

Пунктом 2.2 договору врегульовано, що разом з товаром постачальник надає покупцю наступні документи:

- видаткову накладну;

- рахунок-фактуру;

- товарно-транспортну накладну;

- копії сертифіката або паспорт якості та походження товару, або інший документ передбачений чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.1 договору покупець зобов`язується сплатити постачальнику вартість товару на умовах передбачених підписаній сторонами Специфікації до даного договору.

Передача-приймання товару проходить в місці здійснення поставки кожної окремої партії товару, з обов`язковим оформленням всіх необхідних документів, передбачених чинним законодавством, в залежності від виду та умов поставки товару. При цьому покупець зобов`язується, заздалегідь до запланованої дати поставки товару, надіслати продавцю (факсимільним зв`язком, електронною поштою або іншим способом) копію належно оформленої довіреності на отримання такого товару. Датою поставки вважається дата, яка вказана у видатковій накладній постачальника, яка підписана уповноваженим представником покупця. Перехід права власності на товар від постачальника до покупця відбувається в момент приймання-передачі товару. Перехід ризику випадкового знищення або пошкодження/псування визначається в залежності від умов поставки товару згідно Правил ІНКОТЕРМС 2010 (п.п.4.1, 4.2 договору).

Відповідно до п. 9.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2019 року, а в частині взяти з на себе обов`язків, до їх повного виконання. Якщо сторони, за один місяць до терміну закінчення дії цього договору не виявили намірів про припинення дії договору, договір вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний календарний рік.

08.07.2019 сторонами підписані Специфікацію №1 до договору про поставку товару на суму 338 880,00 грн. Умови оплати 100% передплата, в якості підтвердження замовлення. Постачання товару здійснюється партіями на підставі заявок покупця. Строк постачання партії товару 5 календарних днів з дати передплати такої партії товару. Як виключення постачальник може поставити товар покупцю до внесення всієї суми, вказаної в Специфікації. В цьому випадку покупець зобов`язаний не пізніше 3 робочих днів здійснити повну оплату за отриманий товар.

01.08.2019 сторонами підписані Специфікацію №2 до договору про поставку товару на суму 256 440,00 грн. Умови оплати 100% передплата, в якості підтвердження замовлення. Постачання товару здійснюється партіями на підставі заявок покупця. Строк постачання партії товару 5 календарних днів з дати передплати такої партії товару. Як виключення постачальник може поставити товар покупцю до внесення всієї суми, вказаної в Специфікації. В цьому випадку покупець зобов`язаний не пізніше 3 робочих днів здійснити повну оплату за отриманий товар.

В підтвердження виконання своїх обов`язків за договором щодо здійснення поставки товару позивач надав видаткові накладні № від 11.07.2019 на суму 46 800,00 грн., № від 15.07.2019 на суму 46 800,00 грн., № від 16.07.2019 на суму 21 600,00 грн., № від 17.07.2019 на суму 32 400,00 грн., № від 18.07.2019 на суму 32 400,00 грн., № від 19.07.2019 на суму 12 600,00 грн., № від 23.07.2019 на суму 21 600,00 грн., № від 24.07.2019 на суму 46 800,00 грн., № від 25.07.2019 на суму 59 400,00 грн., № від 01.08.2019 на суму 146 250,00 грн., № від 16.08.2019 на суму 96 750,00 грн.

Всього поставлено товар на суму 563 400,00 грн.

Отримання товару відбувалося на підставі довіреностей на отримання матеріальних цінностей.

Також позивачем складено та зареєстровано податкові накладні щодо проведених господарський операцій.

Позивач здійснював доставку товару власним транспортом, в підтвердження чого надав реєстр товарно-транспортних накладних та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № від 11.07.2019 на суму 3 360,00 грн., № від 15.07.2019 на суму 3 360,00 грн., № від 18.07.2019 на суму 1 680,00 грн., № від 19.07.2019 на суму 1 680,00 грн., № від 24.07.2019 на суму 3 360,00 грн., № від 25.07.2019 на суму 5 040,00 грн., № від 01.08.2019 на суму 8 400,00 грн., № від 16.08.2019 на суму 5 040,00 грн. Разом вартість транспортних послуг склала 31 920,00 грн.

Позивач зазначає, що поставив відповідачу товару з урахуванням вартості доставки на суму 595 320,00 грн.

Відповідач частково виконав умови договору шляхом здійснення попередньої оплати в сумі 350 360,00 грн., а саме 09.07.2019 в сумі 50 000,00 грн., 25.07.2019 в сумі 150 360,00 грн., 14.08.2019 в сумі 150 000,00 грн. що підтверджується виписками по рахунку.

З метою досудового врегулювання спору позивачем була направлена відповідачеві вимога-претензія №215 від 19.11.2019 щодо погашення заборгованості. У відповідь на претензію відповідачем надано Гарантійний лист №34, у якому відповідач гарантував погашення заборгованості в сумі 244 960,00 грн. в термін до 20.05.2020.

12.05.2020 відповідачу повторно направлено вимогу-претензію №82 та акт звіряння взаєморозрахунків.

Позивач зазначає, що відповідачем залишилась неоплаченою заборгованість в сумі 244 960,00 грн. 60), що і стало причиною виникнення спору.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з умов договору та Специфікацій, строк оплати поставленого товару є таким, що настав.

Доказів оплати заборгованості відповідач не надав, доводи, наведені позивачем в обґрунтування позову, не спростував. Відповідно до Гарантійного листа №34 від 26.12.2019 погасити заборгованість гарантував до 20.05.2020.

Згідно зі ст.ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

За викладеного надані сторонами докази в підтвердження наявності заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 244 960,00 грн. є більш вірогідними, ніж докази, надані відповідачем.

Таким чином позовні вимоги про стягнення з відповідача залишкової частини заборгованості за поставлений товар у розмірі 244 960,00 грн. за договором підлягає задоволенню.

Крім основного боргу, позивач заявив до стягнення пеню у розмірі 39 870,13 грн., 3% річних у розмірі 6 294,93 грн. та інфляцію в розмірі 6 172,99 грн.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6.3 договору у випадку прострочення строку (терміну) оплати за отриманий товар (термін прострочення підліковується від дня поставки товару до дня фактичної оплати включно), покупець, на вимогу постачальника, сплачує останньому пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від загальної вартості неоплаченого товару.

Позивач нарахував та заявив до стягнення пеню за порушення строку оплати товару у розмірі 39 870,13 грн. за загальний період з 11.07.2019 по 15.02.2020.

Перевіркою правильності нарахування пені (за кожною накладною окремо), судом встановлено допущення позивачем помилки при нарахуванні пені щодо визначення початку прострочення.

Так, необхідно звернути увагу, що специфікаціями передбачено передоплату у розмірі 100% у якості підтвердження замовлення.

У разі відсутності передплати за товар постачальник має право не здійснювати поставку товару (п.1 додаткових умов специфікації). У той же час у пункті 2 додаткових умов Специфікації передбачено наступне: як виключення постачальник може поставити товар покупцю до внесення всієї суми, вказаної в Специфікації. В цьому випадку покупець зобов`язаний не пізніше 3-х робочих днів здійснити повну оплату за отриманий товар.

Отже, у випадку відсутності передоплати постачальник мав право не поставляти товар, а у випадку наявності поставки строк оплати становить 3 робочі дні.

Таким чином, враховуючи умови Специфікацій щодо оплати протягом трьох робочих днів у випадку поставки товару без передоплати, вимога про стягнення пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 37 398,37 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 6 294,93 грн. за період з 18.07.2019 по 31.05.2020 та інфляційні втрати у розмірі 6 172,99 грн.

При перевірці правильності розрахунку 3% річних судом виявлено аналогічну помилку що і при нарахуванні пені, а саме не враховано умови специфікацій щодо оплати протягом трьох робочих днів у випадку поставки товару без передоплати, тому вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 5 712,77 грн.

Дослідивши здійснений позивачем розрахунок втрат від інфляції, суд зазначає наступне.

Згідно п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З наведених положень законодавства вбачається, що втрати від інфляції, де початком періоду нарахування є обмежений місяць не може братися до розрахунку, так як найменший період визначення індексу інфляції складає місяць (аналогічна правова позиція міститься у постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 24.04.2019 у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 у справі № 924/312/18, від 22.01.2019 у справі № 905/305/18, від 30.01.2019 у справі № 922/175/18).

У той же час, проведеним розрахунком інфляційних збитків у правильний період з вересня 2019 року по квітень 2020 року розмір збитків від інфляції є більшим, ніж заявлений позивачем, тому вимога про стягнення інфляційних збитків підлягає задоволенню у повному обсязі у розмірі 6172,99 грн.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 294 244,13 грн., з яких 244 960,00 грн. основний борг, 37 398,37 грн. пеня, 5 712,77 грн. 3% річних та 6 172,99 грн. інфляційні збитки.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 4 413,66 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пологівський Агробуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд" про стягнення заборгованості в розмірі 297 298,05 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд" (52042, Дніпропетровська область, Дніпровський район, сільрада Любимівська, вул. Томська, буд. 283-Б, ідентифікаційний код 24606612) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пологівський Агробуд" (70605, Запорізька область, м. Пологи, вул. Карла Маркса, 523, ідентифікаційний код 03584390) заборгованість у розмірі 244 960,00 грн. (двісті сорок чотири тисячі дев`ятсот шістдесят грн. 00 коп.), пеню у розмірі 37 398,37 грн. (тридцять сім тисяч триста дев`яносто вісім грн. 37 коп.), 3% річних у розмірі 5 712,77 грн. (п`ять тисяч сімсот дванадцять грн. 77 коп.), інфляційні збитки у розмірі 6 172,99 грн. (шість тисяч сто сімдесят дві грн. 99 коп.) та витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 4 413,66 грн. (чотири тисячі чотириста тринадцять грн. 66 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 21.08.2020

Суддя О.М. Крижний