УХВАЛА

25 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 915/1936/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Зуєва В.А. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2020

та рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.01.2020

за позовом Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВА ЄВРОПЕЙСЬКА КОМПАНІЯ"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета позову на стороні позивача Міністерство інфраструктури України

про припинення сервітуту та договору,

ВСТАНОВИВ:

05.08.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 (повний текст складено 12.06.2020) та рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.01.2020 у справі № 915/1936/19, подана 09.07.2020.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (у редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ") у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Згідно з частиною другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Як вбачається з касаційної скарги, заявник зазначає, що підставами для касаційного оскарження рішення та постанови господарських судів попередніх інстанцій є неправильне застосування норм матеріального права - статті 3, пункту 2 частини другої статті 13, статі 14 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статті 6, частина п`ята статті 403, статті 627, 628 Цивільного кодексу України, частини першої статті 13, статті 15, пункту 9 частини першої статті 4 Закону України "Про морські порти України" та порушення норм процесуального права - частини першої статі 2, статей 14, 86, 91 Господарського процесуального кодексу України, що на думку скаржника призвело до прийняття незаконних рішень.

Однак, при цьому скаржником не наведено ані висновків викладених у постановах Верховного Суду, які не було враховано судом апеляційної інстанції (пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України), ані надано обґрунтування необхідності відступу від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах (пункт 2 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України), а також не зазначено підстав передбачених пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України

Водночас, заявник в касаційній скарзі вказує про відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норм права пункту 2 частини другої статті 13, статі 14 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у подібних відносинах.

Отже, скаржником вмотивовано подання касаційної скарги саме на підставі пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, Суд звертає увагу, що за змістом частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.

Встановивши, що вказана касаційна скарга відповідає вимогам статей 287 - 291 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі № 915/1936/19 за касаційною скаргою Державного підприємства "Адміністрація морських портів України", передбачених пунктом 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 294, 295 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2020 та рішення Господарського суду Миколаївської області від 09.01.2020 у справі № 915/1936/19.

2. Здійснити розгляд справи у судовому засіданні 24 вересня 2020 року о 13:50 у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань № 202.

3. Встановити учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 18.09.2020. Разом із відзивом слід надати докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

4. Участь у судовому засіданні представників учасників справи є необов`язковою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.А. Зуєв

Судді І.С. Міщенко

В.Г. Суховий