ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття підготовчого провадження

та призначення справи до судового розгляду по суті

25.08.2020м. ДніпроСправа № 904/2258/20

за позовом Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, ідентифікаційний код 26510514)

до Приватного акціонерного товариства "АТП 11263" (49052, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Орловська, буд. 21, ідентифікаційний код 03116157)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 75, ідентифікаційний код 40506253)

про стягнення 946 634,71 грн. збитків

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: Пастернак В.В., довіреність, представник

Від відповідач: не з`явився

Від третьої особи: Кальченко В.М., довіреність, головний спеціаліст-економіст

СУТЬ СПОРУ:

Дніпровська міська рада звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою №7/11-995 від 24.04.2020 про стягнення з Приватного акціонерного товариства "АТП 11263" 946 634,71 грн. збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на час набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області №31/339-09 від 17.11.2009 саме у замовника (забудовника) виник обов`язок звернутись до органу місцевого самоврядування та сплатити пайовий внесок на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури. Оскільки, датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката, відтак момент виникнення спірних правовідносин припадає на дату винесення рішення Господарським судом Дніпропетровської області по справі №31/339-09, а саме на 17.11.2009. Ухилення замовника будівництва від укладення договору про пайову участь на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпра до прийняття об`єкта нерухомого майна в експлуатацію є порушенням обов`язку, який прямо передбачено законодавством. Зазначений об`єкт було введено в експлуатацію, але пайовий внесок у розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпра не був сплачений відповідачем, що призвело до неотримання міським бюджетом коштів.

Таким чином, збитки завдані територіальній громаді міста Дніпра внаслідок ухилення відповідача від укладення договору про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра, а також ухилення відповідача від свого обов`язку щодо перерахування коштів величини пайової участі (946 634,71 грн.) до прийняття об`єкту в експлуатацію територіальна громада міста Дніпра в особі Дніпровської міської ради не отримала кошти у сумі 946 634,71 грн., розмір яких підтверджується розрахунком Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради погодженим постійною комісією міської ради.

Позивач у позовні заяві визначив Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради як третю особу, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Суд дослідив позовні матеріли та дійшов висновку про доцільність залучення Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача оскільки на обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради листом від 18.02.2020 №10/13-104 повідомив Дніпровську міську раду, що до них надійшов на візування проект рішення міської ради "Про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 в оренду гр. ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , по фактичному розміщенню ангара". Таким чином, позивач стверджує, що Дніпровська міська рада дізналася про факт порушення свого права на отримання коштів пайової участі на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра лише після 29.11.2018, про що свідчить відмітка вхідної документації на заяві від ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки. Крім того, розмір пайової участі (946 634,71 грн.) підтверджується розрахунком Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради погодженим постійною комісією міської ради. А відтак, враховуючи вищевикладене, рішення у справі може вплинути на права та обов`язки Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради.

Ухвалою суду від 04.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №904/2258/20, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департамент економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради та призначено підготовче засідання на 26.05.2020 о 11:00год.

Відповідачем 20.05.2020 до суду подано відзив на позовну заяву яким просить суд застосувати наслідки спливу позовної давності щодо стягнення збитків та у задоволенні позовних вимог Дніпровської міської ради відмовити у повному обсязі. У відзиві відповідач зазначає про той факт, що відповідач не звертався до Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської ради, з питань укладання договору про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра, а також не перераховував кошти величини пайової участі, оскільки будівлі, які були визнані рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2009 - власністю відповідача не були збудовані або реконструюванні у розумінні Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 із змінами та доповненням, а також Закону України "Про планування та забудову території" від 20.04.2000 із змінами та доповненнями. Саме тому обов`язку щодо укладання договору про пайову участь на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра та перерахування коштів - не виникло у відповідача по сьогоднішній день.

Таким чином, відповідач стверджує, що в позовній заяві є недоведеність підстав, у т.ч. складу цивільного правопорушення для стягнення збитків; відповідач не є замовником та/або забудовником будівництва, не змінював функціональне призначення нежитлових приміщень; відповідач не звертався до позивача за декларацією про початок виконання будь-яких будівельних робіт, або за дозволами про проведення реконструкції приміщення; станом на час звернення позивача із проектом договору задля його підписання, відповідач уже не був власником приміщення, що свідчить про відсутність обов`язку сплачувати кошти пайової участі до бюджету по цьому об`єкту.

Також відповідач зазначає, що аналіз Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвитку інфраструктури міста Дніпропетровська, а також положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" дає підстави для висновку про те, що обов`язок укладання договору про пайову участь, а також перерахування коштів пайової участі пов`язаний та випливає саме із статусу особи - забудовника. Право власності на об`єкт нерухомого майна було визнано на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області та зареєстровано за відповідачем . Проте, позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджено, що відповідач в розумінні вказаних норм закону є замовником на об`єкті: нежитлове приміщення в цілому, яке складається з ангару літ.2В-1, поз.і-приміщення, загальною площею 472,5 кв.м., ґанок літ. 2в.. що розташовано за адресою: АДРЕСА_1. У матеріалах позовної заяви відсутні докази звернення відповідача до позивача із заявою про намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, отримання дозволу на реконструкцію, переобладнання нерухомого майна, отримання декларації про готовність об`єкта до експлуатації або акта готовності об`єкта до експлуатації. Таким чином, відповідач стверджує, що позивачем належними засобами доказування не доведено наявність підстави для зобов`язання відповідача укласти договір пайової участі по вказаному об`єкту, та сплати нарахованого розміру внесків пайової участі.

Крім того, відповідач зазначає, що посилання позивача на невиконання відповідачем зобов`язання взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондується зі зверненням відповідача до позивача із заявою про укладення такого договору, за відсутності доведення підстав виникнення, наявності цього зобов`язання у відповідача, не може свідчити про понесення позивачем збитків.

Щодо строків позовної давності відповідач зазначає, що рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2009 по господарській справі №31/339-09 було оприлюднене в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21.01.2011, та стало загальнодоступним для всіх осіб, в тому числі й для позивача, а тому посилання останнього, що йому стало відомо про це лише 18.02.2020, після повідомлення позивача від третьої особи - є неприйнятними, оскільки позивач мав змогу довідатися ще майже 10 років назад, що є грубим порушенням строків позовної давності.

У судовому засіданні 26.05.2020 підготовче засідання відкладено на 18.06.2020о 10:30 год.

До суду 02.06.2020 надійшла відповідь позивача на відзив де вказує, що на час набрання законної сили рішенням Господарського суду Дніпропетровської області №31/339-09 від 17.11.2009 саме у замовника (забудовника) виник обов`язок звернутись до органу місцевого самоврядування та сплатити пайовий внесок на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури. Оскільки, датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката, відтак момент виникнення спірних правовідносин припадає на дату винесення рішення Господарським судом Дніпропетровської області по справі №31/339-09, а саме на 17.11.2009, оскільки рішенням суду встановлено, що зазначений об`єкт є готовим до експлуатації та може експлуатуватися за цільовим призначенням. Станом на 17.11.2009 діяли норми ст. 27-1 Закону України "Про планування та забудову території" та Порядок залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпропетровська затверджений рішенням Дніпропетровської міської ради від 21.03.2007 № 6/11, які передбачали що пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у зобов`язанні замовника перерахувати обов`язків внесок по об`єкту в міський бюджет до прийняття відповідного рішення виконкому міської ради про введення об`єкта в експлуатацію. Залишок коштів перераховується під час введення об`єктів експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. У подальшому до рішення Дніпровської міської ради та затвердженого ним Порядку вносились зміни, але рішення міської ради від 21.03.2007 № 6/11 з урахуванням внесених змін є чинним на теперішній час.

Дніпровська міська рада зазначає, що дізналася про факт порушення свого права на отримання коштів пайової участі на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра лише після 29.11.2018 про що свідчить відмітка вхідної документації на заяві від ОСОБА_1. про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки. Ураховуючи, що Дніпровська міська рада або третя особа не були а ні стороною у справі № 31/339-09, а ні її учасником, про обставини щодо здійснення переобладнання об`єктів та самочинного будівництва об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці по АДРЕСА_1 дізнались із документів доданих до заяви про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки від ОСОБА_1 , яка надійшла до міської ради 29.11.2018. Таким чином позивач стверджує, що відповідач не повідомляв Дніпровську міську раду та її виконавчі органи про здійснення переобладнання об`єктів та самочинне будівництво об`єктів нерухомого майна на земельній ділянці по АДРЕСА_1 , яка перебувала у нього в користуванні на умовах оренди землі до 09.04.2018. Дніпровська міська рада або її виконавчі органи не залучались до участі у справі № 31/339-09. Про зміну власника будівель та споруд розміщених на земельній ділянці по АДРЕСА_1 позивач дізнався із документів доданих до заяви про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки від ОСОБА_1 , яка надійшла до міської ради 29.11.2018. Ураховуючи вищезазначене, відсутні підстави вважати строк позовної давності у справі №904/2258/20 пропущеним, тому посилання відповідача на цю підставу відмови у задоволенні позову підлягає відхиленню, а заява про застосування строку позовної давності - залишенню без задоволення.

До суду 15.06.2020 надійшли пояснення третьої особи де вказує, що до Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради у 2019 році надійшов на візування проект рішення міської ради "Про передачу земельної ділянки по АДРЕСА_1 в оренду гр. ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , по фактичному розміщенню ангара". З доданих, до зазначеного проекту рішення, документів вбачається, що згідно договору купівлі-продажу від 16.06.2015, продавець - Публічне акціонерне товариство "Автотранспортне підприємство 11263" передало у власність покупця - громадянки ОСОБА_1 нежитлове приміщення - ангар літ. 2В-1, поз. 1, загальною площею 472,5 кв. м, ґанок літ. 2в, по АДРЕСА_1 . Зазначений об`єкт належав ПАТ "АТП 11263" на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.11.2009 справа №31/339-09, яким визнано право власності за ПАТ "АТП 11263" на самовільно переобладнані та побудовані об`єкти нерухомого майна.

Третя особа зазначає, що ПАТ "АТП 11263" з питання укладання договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпра по зазначеному об`єкту до Департаменту не зверталося. В результаті порушення права міської ради, Дніпровська міська рада не отримала кошти від пайової участі, які мала можливість отримати за звичайних обставин, тобто наразі є упущена вигода, відповідно до положення ст. 22 Цивільного Кодексу України. Тобто, про порушення своїх прав Департамент дізнався у 2019 році, на той момент, коли діяла ст. 40 Закону України від 17.02.2011 № 3038-VІ "Про регулювання містобудівної діяльності" (який був прийнятий на зміну Закону України "Про планування і забудову територій" від 20.04.2000 № 1669-ІІІ ст. 27-1).Оскільки, забудовником не надано належним чином оформленої копії звіту експертної організації, визначеної в установленому порядку, яка б підтверджувала кошторисну вартість будівництва зазначеного об`єкта, то згідно Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі (внесків) у розвиток інфраструктури міста Дніпра (за змінами та доповненнями), затвердженого рішенням Дніпровської міської ради від 29.07.2011 №5/14, Департаментом розраховано величину пайової участі по вищезазначеному по об`єкту: "Реконструкція приміщення в будівлі контрольно-технічного пункту літ. Б-2, на II поверсі приміщення 1, поз. 13 - кабінет, будівля виробничого цеху № 2 літ. Фш-1 та будівництво ангарів літ. 2Б-1; 2В-1; 2Г-1; 2Д-1", за адресою: вул. Орловська, буд. 21, по фактичним показникам створених потужностей (нових побудованих об`єктів) на суму 946 634,71 грн.

Підготовче засідання 18.06.2020 відкладено на 07.07.2020 о 11:30 год.

Підготовче засідання 07.07.2020 відкладено на 25.08.2020 о 12:30 год.

На електрону пошту суду 25.08.2020 надійшло клопотання представника відповідача про визнання причини неявки уповноваженого представника адвоката Петушкова Івана Сергійовича на судовий розгляд справи №904/2258/20 призначений на 25.08.2020 о 12:30 год. поважними та відкладення судового розгляду справи на іншу більш пізнішу дату у зв`язку з тим, що адвокат Петушков І.С. на день розгляду справи перебувати за межами Дніпропетровської області.

Розглянувши зазначене клопотання, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що чинний Господарського процесуального кодексу України спрямований на забезпечення своєчасного розгляду справ і правової визначеності. В розумінні статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень через механізм подачі заяв по суті справи, якими, згідно статті 161 Господарського процесуального кодексу України є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Крім того, відкладення розгляду справи є правом, а не обов`язком суду, основною передумовою для чого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Представником позивача, разом з тим, не зазначено питань, що не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні; не вказано про можливість подання інших доказів, ніж ті, що вже містяться в матеріалах справи. Також адвокатом Петушковим І.С. не подано доказів її участі в іншому судовому засіданні у той же час.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки жодних обставин, які б вказували на існування об`єктивних перешкод для розгляду справи, позивачем не наведено та судом не встановлено.

Відповідно до приписів статті 177 Господарського процесуального кодексу України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно приписів пункту 3 частини другої статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Частиною першою статті 195 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Заслухавши у підготовчих засіданнях представників учасників провадження, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе в порядку п. 3 ч. 2 ст. 185 Господарського процесуального кодексу України закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Керуючись статтями 177-185, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті в засіданні на 10.09.2020 о 11:30год. Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1, 2-й поверх, кабінет № 2-209.

2. Викликати у судове засідання повноважних представників учасників справи, визнавши їх явку обов`язковою.

3. Запропонувати учасникам справи подати до суду:

Учасникам:

- оригінал письмового доказу, якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, відповідно до ч. 6 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України (надати для огляду в судове засідання);

- належним чином засвідчені копії документів на підтвердження процесуальних повноважень їх представників відповідно до вимог передбачених статтею 60 Господарського процесуального кодексу України (оригінали надати для огляду в судове засідання).

4. Роз`яснити учасникам справи про обов`язок повідомити суд про причини неявки та про наслідки неявки в судове засідання на виклик суду, що передбачені статтею 202 Господарського процесуального кодексу України, а саме:

- неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею;

- якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

- у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

5. Роз`яснити учасникам, що відповідні заяви по суті справи повинні відповідати вимогам ст. 161-168 Господарського процесуального кодексу України та мають бути подані у строк, визначений в ухвалі.

6. Звернути увагу учасників справи, що заяви, клопотання і заперечення при розгляді справи судом подаються за правилами, встановленими статями 169, 170, 251 Господарського процесуального кодексу України.

7. Роз`яснити учасникам судового процесу наступне.

Учасники процесу мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

- зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

8. Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі з сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz.

9. Попередити учасників справи про те, що відповідно до статті 135 Господарського процесуального кодексу України за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення -25.08.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 254 та ст. 255 Господарського процесуального кодексу України оскарження цієї ухвали окремо від рішення суду не допускається.

Суддя Е.М. Бондарєв