ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"20" серпня 2020 р. Cправа № 902/32/14

Господарський суд Вінницької області в складі: головуючий суддя Тісецький С.С., секретар судового засідання Поцалюк Н.В., розглянувши в приміщенні суду матеріали у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" (вул. Єреванська, буд. 1, м. Київ, 03087; вул.І.Бевза, буд. 34, м. Вінниця, 21009)

до: Приватного підприємства "Гурівецьке" (вул. Жовтнева, 86, с. Гурівці, Козятинський район, Вінницька область, 22124)

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 823 832,87 грн

за участю :

від ПП "Гурівецьке" : Кучерява І.П., за ордером

В С Т А Н О В И В :

06.03.2014 року Господарським судом Вінницької області прийнято рішення, яким задоволено позов у справі № 902/32/14 та вирішено стягнути з Приватного підприємства "Гурівецьке" на користь Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" в особі Вінницької обласної дирекції АБ "Укргазбанк" 750 000 грн - простроченого кредиту, 57 782, 18 грн. - процентів за користування кредитними коштами, 8902,47 грн - пені по кредиту, 568,50 грн - пені по процентах, судових витрат на судовий збір в сумі 16 345,07 грн.

При цьому, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.04.2014 року, апеляційну скаргу Приватного підприємства "Гурівецьке" на рішення Господарського суду Вінницької області від 06.03.2014 року у справі № 902/32/14 - повернуто заявнику.

В подальшому, 24.04.2014 року на виконання вищезазначеного рішення видано відповідний наказ.

06.08.2020 до суду надійшла заява Приватного підприємства "Гурівецьке" № 42 від 06.08.2020 року (вх. № 01-34/6914/20) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі № 902/32/14.

Ухвалою суду від 10.08.2020 року призначено судове засідання на 20.08.2020 року з метою розгляду вищевказаної заяви.

На визначену дату в судове засідання з`явилася представник Відповідача.

Також, судом встановлено, що 20.08.2020 року від Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) на електронну поштову адресу надійшла заява № 7293/2.3-22/1 від 19.08.2020 року про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у справі № 902/32/14.

Подана заява № 7293/2.3-22/1 від 19.08.2020 року мотивована тим, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (далі-Відділ) перебувало виконавче провадження №43675698 з виконання наказу Господарського суду Вінницької області у справі №902/32/14 про стягнення з Приватного підприємства "Гурівецьке" на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" 823 832,87 грн.

Дане виконавче провадження було відкрито за постановою про відкриття виконавчого провадження від 12.06.2014 року, та закінчено фактично згідно п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", про що винесено постанову про закінчення виконавчого провадження 05.08.2020 року.

При цьому, в рамках виконавчого провадження 20.06.2014 року була винесена постанова про стягнення із боржника виконавчого збору на суму 83 359,82 грн.

На переконання Відділу, визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, призведе до порушення права Відділу на стягнення із боржника виконавчого збору в межах суми, яка постановлена до стягнення за постановою про стягнення виконавчого збору.

При цьому, на думку Відділу, у суду не має правових підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, оскільки вимоги зазначеного виконавчого документа виконані фактично, а виконавче провадження по якому проводилось стягнення закінчено фактично (постанова про закінчення та оригінал виконавчого документа були надіслані до суду 05.08.2020 за вих. № 6908/2.3- 22/7).

Аналогічного висновку дійшов Господарський суд Вінницької області у справі №902/231/14, про що постановив ухвалу від 11.08.2020 року.

На підставі викладено Заявник просить суд залучити в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) до участі у справі № 902/32/14 з розгляду заяви ПП "Гурівецьке" про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник Відповідача вказала про відсутність підстав для залучення третьої особи.

Суд, заслухавши представника Відповідача, дослідивши заяву № 7293/2.3-22/1 від 19.08.2020 року та матеріали справи, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Аналізуючи наведені приписи закону, суд приходить до висновку, що залучення судом третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, можливе до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, тобто розгляду справи в порядку позовного провадження.

Разом з тим, заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, розглядається судом згідно вимог ст. 328 ГПК України, тобто не в порядку позовного провадження, в зв`язку з чим, відсутні правові підстави для залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору з розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

При цьому, у поданій заяві, Заявником не вказано на чиїй стороні (позивача або відповідача) його слід залучити третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Окрім того, в силу ч. 3 ст. 328 ГПК України, суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу.

Тобто, відповідна заява, розглядається судом за участю сторін по справі на протязі вказаного строку та залучення третьої особи, зумовить відкладення розгляду справи за межами вказаного строку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №7293/2.3-22/1 від 19.08.2020 року про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у справі № 902/32/14.

Також, в судовому засіданні, представник Відповідача підтримала заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Суд, заслухавши представника Відповідача, розглянувши подану заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

За змістом заяви № 42 від 06.08.2020 року, 24.04.2014 року Господарським судом Вінницької області видано наказ на виконання рішення суду у справі № 902/32/14, на підставі якого органом виконавчої служби розпочато виконавче провадження № 43675698.

Водночас, 23.10.2014 року ухвалою Господарського суду Вінницької області порушено провадження у справі № 902/637/14 про банкрутство ПП "Гурівецьке".

У зв`язку з порушенням провадження у справі № 902/637/14 про банкрутство, виконавче провадження було зупинено.

Поряд з цим, в межах справи № 902/637/14 до господарського суду із заявами про кредиторські вимоги до боржника звернулись стягувачі-юридичні особи, в тому числі ПАТ АБ "Укргазбанк".

У своїй заяві ПАТ АБ "Укргазбанк" просив визнати грошові вимоги у сумі 5953857,78 грн, що забезпечені заставою майна боржника. Зазначена заборгованість виникла внаслідок невиконання ПП "Гурівецьке" умов кредитного договору № 03-Ю/2012 від 13 вересня 2012 року та кредитного договору № 06-Ю/2013 від 30 травня 2013 року. Разом з тим, ПАТ АБ "Укргазбанк" в своїй заяві посилався на два рішення суду (рішення Господарського суду Вінницької області від 06 березня 2014 року по справі № 902/32/14 та рішення Господарського суду Вінницької області від 08 квітня 2014 року по справі № 902/231/14).

Ухвалою суду від 16.12.2014 року у справі № 902/637/14 ухвалено розпоряднику майна Приватного підприємства "Гурівецьке" арбітражному керуючому Гонті О.А., вчинити дії щодо вимог заставного кредитора Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

У ході розгляду справи № 902/637/14, ПП "Гурівецьке" 23.10.2018 року було погашено повністю вимоги всіх конкурсних кредиторів, в тому числі й вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк", що підтверджується платіжним дорученням та встановлено ухвалою Господарського суду Вінницької області від 05.03.2020 року, яку залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 року.

Зокрема, в ухвалі Господарського суду Вінницької області від 05.03.2020 року встановлено, що вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" погашено у повному обсязі у сумі 6011705,04 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1474 від 23.10.2018 року.

Разом з тим, 04.08.2020 року на адресу Заявника надійшла постанова про поновлення виконавчих дій від 22.07.2020 з виконавчого провадження № 43675698, а саме - виконання наказу № 902/32/14, виданого 24.04.2014 Господарським судом Вінницької області про стягнення з ПП "Гурівецьке" на користь ПАТ АК "Укргазбанк" 750 000 грн простроченого кредиту, 57 782, 18 грн процентів за користування кредитними коштами, 8 902,47 грн - пені по кредиту, 568,50 грн пені по процентах, судових витрат на судовий збір у сумі 19 345,05 грн.

Водночас, оскільки заборгованість погашено Боржником у повному обсязі в ході розгляду справи № 902/637/14 про банкрутство ПП "Гурівецьке", відтак, зобов`язання припинено та обов`язок боржника сплачувати стягувану кошти за наказом № 902/32/14 від 24.04.2014 року - відсутній.

Враховуючи викладене, Заявник просить суд визнати наказ № 902/32/14, виданий 24.04.2014 року Господарським судом Вінницької області таким, що не підлягає виконанню.

З врахуванням встановлених обставин справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1, ч.2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Як встановлено судом, в ході процедури банкрутства Приватного підприємства "Гурівецьке", за змістом ухвали Господарського суду Вінницької області від 05.03.2020 року по справі № 902/637/14, вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" погашені Боржником у повному обсязі в сумі 6 011 705,04 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1474 від 23.10.2018 року.

Також, судом з`ясовано, що кредиторські вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" були заявлені у справі № 902/637/14, зокрема, на підставі рішення Господарського суду Вінницької області від 06.03.2014 року по справі № 902/32/14.

При цьому, згідно відомостей із комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 року, ухвалу Господарського суду Вінницької області від 05.03.2020 року у справі № 902/637/14 залишено без змін.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, Заявником додані до заяви завірені копії ухвали суду від 05.03.2020 року по справі № 902/637/14 та платіжного доручення № 1474 від 23.10.2018 року.

Також, судом встановлено, що 10.08.2020 року до суду надійшла постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Вінницькій області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) від 05.08.2020 року про закінчення виконавчого провадження №43675698 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Вінницької області від 24.04.2014 року у справі № 902/32/14, в зв`язку із оплатою Боржником боргу у повному обсязі.

Згідно правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 року у справі № 910/8665/17, підстави для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом наказу, зокрема: видача наказу за рішенням, яке не набрало законної сили; помилкової видачі наказу, якщо вже після видачі наказу у справі рішення суду було скасоване; видачі наказу двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу наказу вже після видачі його дубліката; пред`явлення наказу до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього наказу до виконання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі № 755/15479/15-ц.

За змістом постанови Верховного Суду від 12.10.2018 року у справі № 910/9026/13, в межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 328 ГПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу.

З врахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що зазначена вище постанова Відділу примусового виконання рішень про закінчення виконавчого провадження, також свідчить про відсутність заборгованості Боржника перед Стягувачем, яка підлягала оплаті за наказом суду у даній справі та є підставою для визнання відповідного виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню в силу приписів ч. 2 ст. 328 ГПК України.

Поряд з цим, підставою для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню є встановлення судом факту припинення обов`язку Боржника щодо оплати боргу останнім перед Стягувачем та наявність постанови Відділу примусового виконання рішень про закінчення виконавчого провадження не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, оскільки підстави для такого визнання визначенні ч. 2 ст. 328 ГПК України та встановленні судом у справі № 902/32/14.

Враховуючи, що Відповідачем - ПП "Гурівецьке" погашено повністю заборгованість перед ПАТ АБ "Укргазбанк", яка була встановлена рішенням суду від 06.03.2014 року у справі № 902/32/14, суд дійшов висновку про навність підстав для визнання наказу суду від 24.04.2014 року, виданого на виконання відповідного судового рішення у цій справі, таким, що не підлягає виконанню.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення заяви Приватного підприємства "Гурівецьке" № 42 від 06.08.2020 року (вх. № 01-34/6914/20) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі № 902/32/14.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 12, 18, 42, 73, 74, 76-79, 86, 232-236, 242, 326, 328 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Задоволити заяву Приватного підприємства "Гурівецьке" № 42 від 06.08.2020 року (вх. № 01-34/6914/20) про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню по справі № 902/32/14.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ Господарського суду Вінницької області від 24.04.2014 року у справі № 902/32/14.

3. Копію ухвали надіслати сторонам згідно переліку рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно ч. 1 ст. 235 ГПК України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-256, підпункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. 5 прим.:

1 - до справи;

2, 3 - Позивачу (03087, м. Київ, вул.Єреванська, 1; вул. І. Бевза, 34, м. Вінниця, 21009);

4 - Відповідачу (вул. Жовтнева, 86, с. Гурівці, Козятинський район, Вінницька область, 22124);

5 - Третій особі (АДРЕСА_1.