ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020 справа № 914/1030/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Долінської О.З.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Фізичної особи-підприємця Джога Андрія Михайловича, м.Вінниця

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Буртехпостач", м.Львів

про: стягнення боргу в сумі 39 050,00 грн.

Без участі представників сторін

встановив:

28.04.2020 р. на розгляд господарського суду Львівської області подано позов Фізичною особою-підприємцем Джогою А. М. до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буртехпостач" про стягнення боргу в сумі 39 050,00 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.04.2020 справу № 914/1030/20 передано на розгляд судді Долінській О.З.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 04.05.2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк на усунення недоліків, допущених при поданні та оформленні позову.

На виконання вимог згаданої ухвали суду, 14.05.2020 року за вх. № 17758/20 позивачем подано клопотання про усунення недоліків позовної заяви з додатками, а саме на виконання вимог ухвали від 04.05.2020 року по справі №914/1030/20 просить долучити до матеріалів справи позовну заяву оформлену з урахуванням недоліків зазначених в ухвалі з доказами відправки такої відповідачу.

Ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 19.05.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Судом постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику представників сторін.

В ухвалі Господарського суду Львівської області від 19.05.2020 р. судом зазначено, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Крім того, ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 19.05.2020 р. встановлено відповідачу строк у 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали для подання відзиву на позов. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Суд зазначає, що 2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID- 19)" (далі - Закон № 540-ІХ), яким розділ Х "Прикінцеві положення" ГПК України доповнено пунктом 4 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки, щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Зазначені положення набрали чинності 02.04.2020 р.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (зі змінами та доповненнями) адаптивний карантин на території України продовжено до 31 серпня 2020р.

Водночас, згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом. Вказаний Закон набрав чинності 17.07.2020. Отже, процесуальні строки, що були продовжені на час дії карантину, закінчуються 06.08.2020.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 13.08.2020 р. клопотань про розгляд справи № 914/1030/20 у судовому засіданні з повідомленням сторін ні позивачем, ні відповідачем на адресу Господарського суду Л/о не подано, хоча сторонами отримано ухвалу суду про відкриття провадження у справі № 914/1030/20 від 19.05.2020 р. (докази містяться на а.с. 116-121).

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, відзиву на позовну заяву на адресу суду не подав станом на час прийняття рішення у даній справі судом.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, не заперечив у визначеному Законом порядку проти розгляду справи за його відсутності, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, судом, згідно вимог ГПК України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів.

Враховуючи те, що норми ст.81 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом учасників справи подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства - свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарським судом створені належні умови для надання сторонами доказів в обґрунтування своєї правової позиції.

Отже, судом було забезпечено принцип змагальності сторін, рівність сторін, що полягає у наданні їм однакових можливостей для реалізації ними своїх процесуальних прав. З огляду на сплив строків для подання доказів, з метою дотримання прав позивача на своєчасне вирішення спору, суд вважає за можливе ухвалити рішення в цій справі за наявними у ній доказами, враховуючи, що зібраних в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи та прийняття судового рішення у справі № 914/1030/20.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що у відповідності до договору-заявки № 3-051 від 31 травня 2019 року товариства з обмеженою відповідальністю "Буртехпостач", в особі директора Пронь А.Ю., і виконавцем ФОП Джога А.М. автомобілем ДАФ АВ - 1475-СР, напівпричіп АВ - 9233-ХМ здійснено перевезення вантажу (паливні пілети) в кількості 21,98 тони з міста Маріуполь Донецької області до міста Гайсин Вінницької області (копії договору-заявки, ТТН долучено до матеріалів справи). Згідно умов договору- заявки сума фрахта становила 19800,00 грн. Для оплати перевезення 06.06.2019 року ТзОВ "Буртехпостач" надіслані акти виконаних робіт, рахунок № 106 від 04.06.2019 року, ТТН № 1656 та №000007681 (копії рахунку, актів виконаних робіт, ТТН долучено до матеріалів справи). У відповідності до договору - заявки № 3-055 від 14.06.2019 року ТзОВ «Буртвхлостач» автомобілем ДАФ АВ - 1475 - СР, напівпричіп АВ - 9233 - ХМ здійснено перевезення вантажу (паливні пілети) в кількості 20,46 тонн з міста Маріуполь Донецької області до міста Гайсин Вінницької області. Сума фрахта, згідно умов договору- заявки, склала 19 250,00 грн. (копії договору - заявки, ТТН додаються). Для оплати перевезення 03.07.2019 року ТзОВ "Буртехпостач" надіслані акти виконаних робіт, рахунок № 127 від 18 червня 2019 року, ТТН 1698 та 000008274 (копії рахунку, актів виконаних робіт, ТТН додаються). Умовами договорів-заявок № 3-051 від 31.05.2019 року та № 3-055 від 14.06.2019 року передбачено, що оплата здійснюється ТзОВ "Буртехпостач" у безготівковій формі по факту отримання оригіналів актів виконаних робіт, рахунків, ТТН та реєстрації податкових накладних. Вказані вище документи отримані ТзОВ "Буртехпостач" вчасно, податкова накладна 106 зареєстрована 27.06.2019 року, податкова накладна № 127 зареєстрована 05.07.2019 року. Не дивлячись на те, що необхідні документи ТзОВ "Буртехпостач" отримані вчасно, податкові накладні зареєстровані, оплата з боку ТзОВ "Буртехпостач" на рахунок ФО-П Джога А.М. до цього часу не надійшла. 26 вересня 2019 року на юридичну та фактичну адресу ТзОВ "Буртехпостач" була надіслана претензія під №6 з відповідними вимогами про оплату, зразки актів звірки і проханням надіслати другі примірники актів виконаних робіт №№ 106,127, оригінальні екземпляри заявок № 3-051 від 31.05.2019 р. та № 3-055 від 14.06.2019 року (копії претензії, зразки актів звірки долучено до матеріалів справи). Претензія з вимогами 03.10.2019 р. була отримана особисто Пронь А.Ю. (копія поштового повідомлення додається), а лист з актами взаєморозрахунків 03.10.2019 р. отримала працівник ТзОВ "Буртехпостач" Чернецька (копія поштового повідомлення додається). Однак, як зазначає позивач, і ці вимоги ТзОВ "Буртехпостач" були проігноровані, відповідь на претензію не надійшла,чим порушено вимоги ст. 222 ГК України. Позивач вказує, що станом на день подання позовної заяви до суду заборгованість ТзОВ "Буртехпостач" перед ФО-П Джога А.М. за здійснені перевезення вантажу по вказаних вище договорах- заявках складає 39050,00 грн., з яких: 19 800 грн. 00 коп. по договору-заявці № 3-051 від 31.05.2019 року і 19250 грн. 00 коп. по договору-заявці № 3 - 055 від 14.06.2019 року. На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача 39050,00 грн. заборгованості та 2 102,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

Правова позиція відповідача.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у справі, відзиву на позовну заяву на адресу суду не подав на час ухвалення рішення у даній справі, клопотання про розгляд справи № 914/1030/20 у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідачем на адресу Господарського суду Л/о не подано, хоча відповідач належно повідомлявся про те, що ухвалою Господарського суду Львівської області суду від 19.05.2020 р. прийнято позовну заяву Фізичної особи-підприємця Джоги Андрія Михайловича до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Буртехпостач" про стягнення боргу в сумі 39 050,00 грн. до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвала Господарського суду Львівської області суду від 19.05.2020 р. була направлена на юридичну адресу відповідача відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 79060, м. Львів, вул. Наукова, 39/4, а також на поштову адресу відповідача: 79031, м. Львів, вул. Стрийська, 202, кімн. 215 (докази містяться в матеріалах справи).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані суду документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

31 травня 2019 року між Фізичною особою-підприємцем Джогою Андрієм Михайловичем (перевізник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Буртехпостач" (замовник, відповідач у справі) укладено договір-заявку на перевезення автомобільним транспортом № 3-051, відповідно до умов якого позивач зобов`язувався транспортним засобом автомобілем ДАФ АВ - 1475-СР, напівпричіп АВ - 9233-ХМ в строк 02.06.2019 р.-04.06.2019 здійснити перевезення вантажу (паливні пілети) в кількості 21,98 тони з міста Маріуполь Донецької області до міста Гайсин Вінницької області. Вартість перевезення визначена сторонами у договорі-заявці та становить 19 800,00 грн., умови оплати - на розрахунковий рахунок після отримання оригіналів документів.

На виконання умов договору-заявки позивачем здійснено перевезення вантажу, що підтверджується товарно-транспортною накладною №1656 від 02.06.2019 р., підписаною відповідачем без зауважень та актом виконаних робіт №106 від 04.06.2019. Позивачем виставлено відповідачу рахунок №106 від 04.06.2019 р. на оплату 19 800,00 грн.

Крім того, 14 червня 2019 року між Фізичною особою-підприємцем Джогою Андрієм Михайловичем (перевізник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Буртехпостач" (замовник, відповідач у справі) укладено договір-заявку на перевезення автомобільним транспортом № 3-055, відповідно до умов якого позивач зобов`язувався транспортним засобом автомобілем ДАФ АВ - 1475 - СР, напівпричіп АВ - 9233 - ХМ здійснити перевезення вантажу (паливні пілети) в кількості 20,46 тонн з міста Маріуполь Донецької області до міста Гайсин Вінницької області в строк 16.06.2019 р.-18.06.2019 р. Вартість перевезення визначена сторонами у договорі-заявці та становить 19 250,00 грн., умови оплати - на розрахунковий рахунок після отримання оригіналів документів.

На виконання умов договору-заявки позивачем здійснено перевезення вантажу, що підтверджується товарно-транспортною накладною №1698 від 16.06.2019 р., підписаною відповідачем без зауважень та актом виконаних робіт №127 від 18.06.2019. Позивачем виставлено відповідачу рахунок №127 від 18.06.2019 р. на оплату 19 250,00 грн.

Також позивач зазначив та матеріалами справи підтверджується, що відповідачу 26 вересня 2019 року на юридичну та фактичну адресу ТзОВ "Буртехпостач" була надіслана претензія за вих. №6 від 18.09.2019 р. з відповідними вимогами про оплату. Проте вказана претензія залишена відповідачем без відповіді.

На виконання своїх зобов`язань за договором, відповідач оплати так і не здійснив, відтак станом на момент звернення позивача з позовною заявою заборгованість відповідача становила 39 050,00 грн.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладених договорів-заявки на перевезення автомобільним транспортом, а саме: договір-заявка на перевезення автомобільним транспортом № 3-051 від 31.05.2019 р., договір-заявка на перевезення автомобільним транспортом № 3-055 від 14.06.2019 р., що підписані сторонами та скріплені печатками сторін.

Частинами 1, 2, 3 ст. 909 ЦК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 р., вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника.

Пунктом 14.4. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року, визначено, що остаточний розрахунок за перевезення вантажів провадиться замовником на підставі рахунку перевізника, який має бути виписаний не пізніше трьох днів після виконання перевезень з доданням товарно-транспортних накладних. Рахунок за виконані перевезення виписується на підставі належним чином оформлених товарно-транспортних накладних. Відтак, згідно із вимогами п. 14.4. Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, рахунок виписується на підставі належним чином оформлених товарно-транспортних накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надіслано відповідачу товарно-транспортні накладні, акти виконаних робіт та рахунки на оплату, які отримані останнім (а.с. 36-39), що підтверджують підставність позовних вимог. Також позивачем відповідачу скеровувався 26.09.2019 р. акт звірки взаємних розрахунків, який отриманий відповідачем (а.с. 41-42), згідно якого сума заборгованості відповідача перед позивачем за період з 04.06.2019 р. до 18.09.2019 р. значиться 39 050,00 грн. згідно рахунків № 106 від 04.06.2019 р. та № 127 від 18.06.2019 р. (а.с. 40).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

За приписами ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання відповідачем не подано.

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами і не спростовані відповідачем. Тому вимога позивача про стягнення з відповідача 39 050,00 грн. є правомірною, обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На думку суду, надані позивачем докази, про які суд вказував вище, є вірогідними. Відповідач не подав доказів на спростування вірогідності доказів наданих позивачем та не подав доказів, які б суд міг визнати більш вірогідними ніж ті, що наявні у матеріалах справи. Протилежного відповідачем суду не доведено.

За таких обставин суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Судовий збір в сумі 2 102,00 грн. відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, ст.ст. 236-241, 327 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Буртехпостач" (79060, м. Львів, вул. Наукова, 39/4; код ЄДРПОУ № 31659118) на користь позивача: Фізичної особи-підприємця Джоги Андрія Михайловича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) 39 050,00 грн. заборгованості та 2 102,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя О.З. Долінська