номер провадження справи 12/23/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020 Справа № 908/220/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Соловйової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/220/20

за позовом: Заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Молодіжна, буд. 3) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Державної служби України з безпеки на транспорті (03135, м. Київ, проспект Перемоги, буд. 14) в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області (69063, м. Запоріжжя, вул. Глісерна, буд. 14)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер" (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 3)

про стягнення 1775,10 євро, що еквівалентно 49 525,29 грн.

за участю представників:

від прокуратури: Тронь Г.М., посвідчення № 035881 від 05.10.2015

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Згідно із ст. 222 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях 04.03.2020, 15.07.2020, 03.08.2020, 13.08.2020 здійснювалося повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - комплексу «Акорд».

СУТЬ СПОРУ

Заступник керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області звернувся до Господарського суду Запорізької області із позовною заявою за вих. № 32-629вих-20 від 30.01.2020 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у розмірі 1775,10 євро, що еквівалентно 49525,29 грн. відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку 31.07.2019.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2020 вищевказану позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Разом із позовною заявою 03.02.2020 на адресу суду від Заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області надійшла заява про забезпечення позову в порядку приписів ст. 136-139 ГПК України, в якій останній просить вжити захід щодо забезпечення позову, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України, шляхом накладення арешту на наступне майно: будівлю контрольно-пропускного пункту промислової бази загальною площею 26,1 кв.м., розташовану по вул. Промисловій, 3 у м. Енергодарі Запорізької області, яке зареєстровано на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер". Разом з тим просить стягнути з відповідача кошти, витрачені у 2020 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави в суді у розмірі 1051,00 грн. В обґрунтування заяви про забезпечення позову прокурор зазначає, що до постановлення рішення у справі відповідачем можуть бути вчинені дії, спрямовані на відчуження або передачу у користування належного відповідачу майна, що може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог прокурора. Відомості про наявність рахунків відповідача, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, відсутні, що свідчить про можливість ухилення відповідача від виконання рішення суду. Накладення арешту на майно відповідача є єдиним заходом забезпечення позову, оскільки такий захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову. Необхідність вжиття заходів до забезпечення позову зумовлена обґрунтованим припущенням, з врахуванням предмета спору, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, чим фактично буде нівельована функція судового рішення як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.02.2020 заяву про забезпечення позову у справі № 908/220/20 передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 05.02.2020 у задоволенні заяви Заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області про забезпечення позову у справі № 908/220/20 відмовлено.

Ухвалою суду від 07.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/220/20, присвоєно справі номер провадження 12/23/20, визначено здійснення розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 04.03.2020 о 14:15.

Ухвалою суду від 04.03.2020 провадження у справі № 908/220/20 зупинено до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18.

09.06.2020 на адресу суду від заступника прокурора Запорізької області надійшло клопотання за вих. № 05/2-1888-20 від 09.06.2020 про поновлення провадження у справі, яке мотивоване тим, що наразі відпали підстави для зупинення провадження у справі № 908/220/20, оскільки відповідно до відомостей з офіційного веб-порталу «Судова влада України» 26.05.2020 справу № 912/2385/18 розглянуто, касаційну скаргу прокурора задоволено і матеріали справи направлено для продовження розгляду.

Так, відповідно до наявної у відкритому доступі на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень reestr.court.gov.ua інформації, отриманої 16.06.2020, вбачається, що 26.05.2020 Великою палатою Верховного Суду винесена постанова у справі № 912/2385/18, якою касаційну скаргу заступника прокурора Дніпропетровської області задоволено, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.05.2019 у справі №912/2385/18 скасовано, справу №912/2385/18 направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 22.06.2020 провадження у справі № 908/220/20 поновлено, судове засідання призначено на 15.07.2020 о 15:00.

14.07.2020 на адресу суду від відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на більш пізній строк у зв`язку із запровадженням карантину на усій території України через поширення коронавірусної інфекції (COVID-19). При цьому у вказаному клопотанні відповідач зазначив, що станом на сьогоднішній день у Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутній повний текст постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

14.07.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України. Вказане клопотання мотивоване тим, що на думку відповідача у даній справі відсутні обставини, які б давали підстави для висновку про невиконання або неналежне виконання Державною службою України з безпеки на транспорті, яка є самостійною юридичною особою з повним обсягом процесуальної дієздатності, своїх функцій щодо захисту інтересів держави. Вказує, що сама по собі обставина не звернення Державної служби України з безпеки на транспорті з позовною заявою протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання відповідним органом своїх функцій із захисту інтересів держави. Вважає, що повноваження Укртрансбезпеки у вигляді вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю охоплює також здійснення і судового захисту порушеного права, подання позову до суду про стягнення плати. Зазначає, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України є однією із засад правосуддя. При цьому захищати інтереси держави повинні, насамперед, відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор, прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави. Крім того вказує, що матеріали справи не містять доказів того, що Укртрансбезпекою після направлення листа про необхідність сплати на адресу відповідача проводилася претензійно-позовна робота з перевізником. Вважає, що у даному випадку відсутні законні підстави для представництва інтересів держави, що свідчить про заявлення позову особою, яка не має процесуальної дієздатності, та є підставою для залишення позову без розгляду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

Також 14.07.2020 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує, мотивуючи свою позицію наступним:

- згідно із п. 13 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі Порядок № 1567) графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу;

- виходячи зі змісту графіку проведення рейдових перевірок Управлення Укртрансбезпеки у Запорізькій області № 19829/26/18-19 від 26.07.2019 останній підписаний старшим державним інспектором відділу надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області А. Ландар;

- таким чином рейдова перевірки проводилась на підставі графіку проведення рейдових перевірок, що був підписаний не уповноваженою на це особою;

- з огляду на вищевикладені обставини контрольний захід був проведений з грубим порушенням п. 13 Порядку № 1567;

- посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області під час проведення габаритно-вагового контролю автомобіля на вимогу водія, який здійснював управління автомобілем, не було пред`явлено сертифікат перевірки типу та свідоцтво про повірку ваг, які були використані для зважування автомобіля;

- сертифікат перевірки типу ваг, які були використані для зважування автомобіля під час здійснення контрольного заходу взагалі відсутній, позивач не додав доказу того, що вказані ваги пройшли процедуру оцінки відповідності відповідно до п. 8 Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94;

- зазначені обставини свідчать про те, що ваги, які використовувались для зважування автомобіля під час здійснення контрольного заходу, перебували у несправному стані;

- з огляду на вищевикладені обставини контрольний захід був проведений з грубим порушенням п. 13 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 (далі Порядок № 879);

- в порушення п.п. 4 п. 4 Порядку № 1007/1207 посадовими особами Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю не було видано водію довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю;

- також після виявлення факту перевищення вагового нормативного параметра автомобіля ТОВ «МАСТЕР» подальший рух автомобіля не був обмежений згідно зі ст. 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- контрольний захід проводився 31.07.2019 о 21:09 годині, тобто у той час коли експлуатація пересувного пункту заборонена згідно із п. 11 Порядку № 879;

- на теперішній час відсутня будь-яка методика, якою б визначався процес зважування вагових параметрів маси та навантаження на вісь (осі), яка була б затверджена уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології;

- даний факт свідчить про відсутність достатніх правових підстав для проведення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, що є підставою для скасування усіх документів, прийнятих за результатами контрольного заходу;

- вважає, що наявні достатні, законні підстави для відмови у задоволенні позову у повному обсязі;

- вказує, що 06.03.2020 між адвокатом Щасливою М.О. та ТОВ «Мастер» було укладено угоду про надання правової допомоги, у зв`язку з чим ТОВ «Мастер» не міг самостійно скласти та подати відзив на позовну заяву через відсутність у підприємства штатного юриста;

- 04.03.2020 ухвалою суду провадження у справі № 908/220/20 зупинено до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 912/2385/18;

- 02.04.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»;

- вказує, що строк для подання відзиву на позовну заяву був порушений відповідачем з поважних причин. Просить суд поновити строк для подання відзиву на позовну заяву, відмовити у задоволені позовної заяви у повному обсязі та стягнути з позивача на користь відповідача всі судові витрати у справі.

Приписами ч. 8 ст. 165 ГПК України визначено, що відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Розглянувши клопотання відповідача про поновлення строку для подання відзиву суд дійшов висновку про відсутність таких підстав з огляду на наступне.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 07.02.2020 запропоновано відповідачу не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України. Вказану ухвалу відповідач отримав 14.02.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, таким чином відповідач повинен був подати відзив на позовну заяву у строк до 02.03.2020 включно (з урахуванням того, що 29.02.2020 - вихідний день). Втім відповідач подав відзив на позовну заяву 14.07.2020. Перше судове засідання у справі призначено на 04.03.2020, проте будь-яких клопотань стосовно поновлення строку для подання відзиву, або неможливості його подання у встановлений судом строк в тому числі через відсутність у підприємства штатного юриста від відповідача у строк до 04.03.2020 не надходило.

Разом з тим, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-ІХ від 30.03.2020, на який посилається відповідач, був прийнятий 30.03.2020 та набув чинності з 02.04.2020 а відповідачу було відомо про розгляд справи № 908/220/20 в суді з 14.02.2020 тому він не був позбавлений можливості укласти договір про надання правової допомоги з адвокатом у строк до 02.03.2020 або звернутись до суду із відповідним клопотанням.

Таким чином, оскільки відповідач порушив встановлений судом строк для подання відзиву, не подав будь-яких клопотань до 04.03.2020 (першого судового засідання) стосовно неможливості подання відзиву або продовження строку для його подання, враховуючи те, що станом на 02.03.2020 та дату першого судового засідання у даній справі в Україні не був введений карантин та не набув чинності Закон України № 540-ІХ від 30.03.2020 відсутні поважні підстави для поновлення відповідачу строку для подання відзиву.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 15.07.2020 відкладений розгляд справи на 03.08.2020 о 16:00.

28.07.2020 на адресу суду від Заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області надійшла відповідь на відзив за вих. № 32-4469вих-20 від 24.07.2020, в якій останній зазначає наступне:

- як вбачається з матеріалів, доданих до позовної заяви, графік проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області № 19829/26/18-19 від 26.07.2019 складений старшим державним інспектором відділу надання адміністративних послуг Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області А. Ландаром та відповідно до п. 13 Порядку № 1567 затверджений керівником територіального органу Укртрансбезпеки;

- відсутні підстави вважати використаний при здійсненні габаритно-вагового контролю зважувальний і вимірювальний пристрій таким, що перебував у несправному стані, свідоцтво про державну метрологічну атестацію № 34-1191 від 08.09.2009 та свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 34-00/2529 від 12.07.2019, які наявні в матеріалах справи, підтверджують факт його справності;

- відсутні будь-які докази того, що вказані свідоцтво про державну метрологічну атестацію та свідоцтво про повірку не були надані водію транспортного засобу на його вимогу при здійсненні габаритно-вагового контролю, зауважень при складанні акту № 0016194 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів водій не надав;

- пунктом 6 Додатку 3 до Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94 передбачено, що у разі коли тип засобу вимірювальної техніки відповідає вимогам Технічного регламенту, призначений орган видає виробникові сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки;

- оскільки Державна служба України з безпеки не є виробником вимірювальної техніки, то і не є володільцем зазначеного сертифікату перевірки типу;

- нормою п.п. 4 Порядку № 1007/1207 передбачено створення і долучення довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю до матеріалів перевірки, а не її вручення;

- посилання відповідача на необхідність обмеження подальшого руху автомобіля ТОВ «Мастер» після виявлення факту перевищення вагового нормативного параметра відповідно до ст. 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення є безпідставним і таким, що суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки ст. 265-2 вказаного кодексу регулює порядок тимчасового затримання транспортних засобів працівниками уповноважених підрозділів Національної поліції, жодним чином вказана норма не регулює повноваження посадових осіб Державної служби України з безпеки на транспорті;

- твердження відповідача про наявні порушення вимог п. 11 Порядку № 879, оскільки контрольний захід проводився 31.07.2019 о 21:09 годині є хибними, оскільки у місці здійснення контрольного заходу є освітлення;

- наголошує на тому, що відсутність метрологічної методики зважування, затвердженої спеціальним уповноваженим органом у сфері метрології, не свідчить про недійсність процесу зважування, яке здійснювалось у пункті габаритно-вагового контролю;

- у даному випадку необхідність звернення до суду Енергодарської місцевої прокуратури зумовлена невиконанням Державною службою України з безпеки на транспорті майже 1 рік покладених на неї обов`язків щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України, які полягають у стягненні плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, що свідчить про усвідомлену пасивну поведінку уповноваженого суб`єкта владних повноважень, суттєво порушує економічні інтереси держави та вказує на наявність визначених п. 1 ч. 6 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» підстав для звернення прокурора в інтересах держави з даною позовною заявою;

- таким чином підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку стала усвідомлена пасивна поведінка уповноваженого суб`єкта владних повноважень, тобто нездійснення захисту інтересів держави;

- відповідач у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не надав;

- оскільки процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву у відповідача сплинув до моменту набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» дія цього Закону на продовження процесуальних строків на відповідача не розповсюджується. Вважає, що відсутні підстави вважати, що порушення строку для подання відзиву на позовну заяву відповідачем настало з поважних причин, підстави для поновлення строку для подання відзиву відсутні.

Ухвалою суду від 03.08.2020 відкладений розгляд справи на 13.08.2020 об 11:30.

13.08.2020 на електронну адресу суду з електронним цифровим підписом від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на більш пізній строк, яке оформлене адвокатом Русаковим С.О. Вказане клопотання мотивоване неможливістю прийняти участь у розгляді справи № 908/220/20 у зв`язку з участю в іншій судовій справі № 910/18991/19 за позовом ДП Дослідне господарство «Тучинське» Західного Полісся Національної академії аграрних наук України, в якій адвокат Русаков С.О. представляє позивача, судове засідання в якій призначене на 13.08.2020 о 14:00 в Господарському суді м. Києва.

В судове засідання 13.08.2020 з`явився прокурор, який підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Представник позивача в судове засідання 13.08.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання 13.08.2020 не з`явився.

Дослідивши клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України і частин третьої, четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор при поданні позовної заяви в даній справі обґрунтував нездійснення захисту інтересів держави Державною службою України з безпеки на транспорті, яка не вжила жодних заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України, про що повідомила прокуратуру листами № 5268/26/23-19 від 18.12.2019 та № 57200/26/24-19 від 03.10.2019 (тобто навів підставу для представництва інтересів держави); зазначив, що несплата до Державного бюджету України коштів в сумі 49525,29 грн., як плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні порушує економічні інтереси держави та потребує їх захисту, чим обґрунтував порушення інтересів держави (тобто навів підстави для звернення з позовом).

Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області листом № 57200/26/24-19 від 03.10.2019 до Прокуратури Запорізької області повідомило про те, що фінансується за рахунок Державного бюджету України та виділених коштів не вистачає для подання відповідних позовних заяв, тому просило розглянути можливість щодо представництва інтересів держави в особі Укртрансбезпеки в суді про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування ТОВ «Мастер» в сумі 1775,10 євро.

Разом з тим листом № 5268/26/23-19 від 18.12.2019 Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області повідомило Енергодарській місцевій прокуратурі, що Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області не є юридичною особою та не має власних рахунків, тому з самостійним зверненням до суду не зверталось.

Такі дії були оцінені прокурором як бездіяльність.

Таким чином, оскільки орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах не здійснив свої функції щодо захисту порушених інтересів держави та не звернувся до суду це і стало підставою для звернення прокурора із позовом в даній справі.

Враховуючи те, що прокурор обґрунтував підстави для представництва інтересів держави, підстави для залишення позову без розгляду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України відсутні, а відтак клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Процесуальна дієздатність - це здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (стаття 44 ГПК України). У випадку звернення прокурора з позовом до суду в інтересах держави в особі компетентного органу фактичним позивачем є держава, і саме вона набуває процесуальної дієздатності і є учасником справи. Для цілей залишення позову без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 226 ГПК України процесуальна дієздатність має бути відсутня саме в учасника справи (позивача або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору), а не його представника. З огляду на вказане помилковим є залишення без розгляду на підставі цього припису позову, поданого прокурором в особі компетентного органу в інтересах держави, через відсутність у прокурора як представника держави процесуальної дієздатності або через відсутність у нього підстав для звернення до суду. Отже позов прокурора не може бути залишений без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 226 ГПК України. Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю його представника (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п`ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Відповідач не довів суду неможливість заміни зайнятого представника (адвоката Русакова С.О.) іншим представником і неможливість розгляду справи без участі свого представника.

При цьому відповідач не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні 13.08.2020 іншого представника, оскільки самостійно зазначав, що 06.03.2020 між адвокатом Щасливою М.О. та ТОВ «Мастер» було укладено угоду про надання правової допомоги.

Враховуючи викладене, зважаючи на обмежений строк розгляду справи, передбачений ст. 248 ГПК України, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання 13.08.2020 представника відповідача, належним чином повідомленого про дату та час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи по суті, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті без його участі.

З`ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги позицію прокурора, суд встановив.

Позов прокурора в даній справі мотивовано тим, що 31.07.2019 уповноваженою особою Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу, виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

Відповідно до щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області від 26.07.2019 та направлення на рейдову перевірку від 31.07.2019 № 007404 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області від 31.07.2019 на перехресті а/д М-18 та а/д Р-37 проведено перевірку транспортного засобу автомобілю марки Scania R 114 380L, державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп (напівпричіп самоскид) JANMIL NWIS, державний номерний знак НОМЕР_2 .

За даним фактом посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області складено акт № 159469 від 31.07.2019 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 31.07.2019 № 0009694, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 31.07.2019 № 0016194.

Згідно з актом № 159469 від 31.07.2019 автомобіль марки Scania R 114 380L, державний номерний знак НОМЕР_1 , причіп (напівпричіп самоскид) JANMIL NWIS, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 здійснював перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень.

Зазначений автомобіль та причіп зареєстровані за ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про реєстрацію транспортних засобів, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с. 42).

Прокурор в позовній заяві зазначає, що на підставі договору оренди майна № 03-07/2018 від 03.07.2018 зазначений автомобіль та причіп перебувають у фактичному користуванні ТОВ "Мастер".

В матеріалах справи міститься договір оренди майна № 03-07/2018 від 03.07.2018, укладений між Фізичною особою-підприємцем Сірко Володимиром Олександровичем, далі Орендодавець, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер", далі Орендар, за умовами п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у тимчасове платне користування на умовах оренди майно, перелік якого зазначений в Додатку № 1 до даного Договору (далі Майно).

Додатком № 1 до договору оренди майна № 03-07/2018 від 03.07.2018 визначений перелік майна, що передається: вантажний сідловий тягач Scania R 114 380L, державний номерний знак НОМЕР_1 , напівпричіп самоскид JANMIL NWIS, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Як зазначає прокурор в позові, факт роботи ОСОБА_1 у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Мастер" підтверджено інформацією Енергодарського управління Головного управління ДПС у Запорізькій області № 20942/10/08-01-58-04 від 13.12.2019.

На підставі складених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритного транспортного засобу від 31.07.2019 та нарахована плата за проїзд у розмірі 1775,10 євро за перевищенням маси вантажу та перевищення навантаження на вісі, що за перерахунком згідно офіційного курсу валют євро до гривні Національного банку України станом на 31.07.2019 еквівалентно 49525,29 грн.

Прокурор в позовній заяві зазначає, що Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області на адресу ТОВ "Мастер" скеровано листа № 43340/26/24-19 від 23.08.2019 про необхідність внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового/великогабаритного транспортного засобу марки Scania R 114 380L, державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі 1775,10 євро впродовж 30 календарних днів з моменту визначення плати. Також Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області 03.09.2019 внесено ТОВ "Мастер" припис № 091131 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, виявленого 31.07.2019 та зафіксованого актом № 159469 від 31.07.2019.

Прокурор в позові вказує, що відповідачем вказана сума грошових коштів не сплачена та відповідно виявлені порушення не усунуті.

Підставою для представництва Енергодарською місцевою прокуратурою Запорізької області інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області прокурор вказує факт несплати відповідачем до Державного бюджету України плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 49525,29 грн. та нездійснення уповноваженим органом захисту інтересів держави з метою надходження коштів до бюджету. Зокрема прокурор зазначає, що Державною службою України з безпеки на транспорті за наявності підстав жодних заходів щодо захисту інтересів держави з метою надходження коштів до Державного бюджету України не вжито, що підтверджується листом Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області № 57200/26/24-19 від 03.10.2019 та листом № 5268/26/23/19 від 18.12.2019.

У позовній заяві прокурор вказує, що несплата до Державного бюджету України коштів в сумі 49525,29 грн. - плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, порушує економічні інтереси держави та потребує їх захисту шляхом звернення прокурору до суду з позовом.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з приписами частини 3, 4 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Підстави для здійснення прокурором представництва держави в суді визначені у частинах третій і четвертій статті 23 Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII від 14.10.2014.

Відповідно до ч. 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до частити 3 даної статті прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань.

Таким чином, прокурор має право здійснювати в господарському суді представництво законних інтересів держави в особі органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, за виключенням державних компаній.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 103 затверджено Положення про Державну службу з безпеки на транспорті (далі -Укртрансбезпека).

Відповідно до п. 1 цього Положення Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно із пп.1 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

Пунктом 8 Положення передбачено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пп. 15, 27 п. 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює: габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Пунктом 1.1. Положення про Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, (далі Управління) затвердженого наказом Державної служби України з безпеки на транспорті № 996 від 28.12.2016, визначено, що Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області є структурним підрозділом апарату Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека).

Згідно із п. 3.57. Положення про Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Управління у межах своїх повноважень здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Враховуючи викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Враховуючи нездійснення Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області заходів для звернення до суду з позовом стосовно захисту інтересів держави, враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави, а також визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, суд дійшов до висновку, що прокурор, у межах своїх повноважень, мав право звернутися до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області, інтереси держави мають чітке формулювання та вмотивовані у позовній заяві, поданій прокурором.

Предметом розгляду по даній справі є вимоги про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами великоваговим транспортним засобом в сумі 1775,10 євро, що еквівалентно 49525,29 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок).

Згідно із ч. 3 п. 2 вказаного Порядку великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. При цьому, транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи на 2 відсотки.

Пунктом 3 зазначеного Порядку встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області на підставі направлення на рейдову перевірку № 007404 від 31.07.2019 на перехресті а/д М-18 та а/д Р-37, проведено перевірку транспортного засобу марки Scania, державний номерний знак НОМЕР_1 та причіпу (напівпричіп самоскид) JANMIL NWIS, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та серії НОМЕР_4 зазначений автомобіль та причіп належать на праві власності ОСОБА_2 .

Прокурор в позовній заяві зазначає, що на підставі договору оренди майна № 03-07/2018 від 03.07.2018 зазначений автомобіль та причіп перебувають у фактичному користуванні ТОВ "Мастер".

В матеріалах справи міститься договір оренди майна № 03-07/2018 від 03.07.2018, укладений між Фізичною особою-підприємцем Сірко Володимиром Олександровичем, далі Орендодавець, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мастер".

Проте до матеріалів справи не наданий акт приймання-передачі майна до договору оренди майна № 03-07/2018 від 03.07.2018.

Разом з тим відповідач не надав будь-яких заперечень стосовно факту перебування вказаного майна в користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер" за договором оренди майна № 03-07/2018 від 03.07.2018.

Враховуючи те, що факт передачі майна відповідачу за вказаним договором визнається прокурором, та відсутні заперечення відповідача з цього приводу, суд з урахуванням ч. 1 ст. 75 ГПК України не має обґрунтованих підстав вважати вказані обставини недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом.

В ході проведеної перевірки виявлено факт перевезення вантажу із перевищенням вагових обмежень, встановлених Правилами дорожнього руху України, без дозволу, виданого Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів.

За даним фактом складено акт від 31.07.2019 № 159469 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 31.07.2019 № 0016194 та довідка № 0009694 від 31.07.2019 про результати здійснення габаритно-вагового контролю.

Про факт порушення перевізником законодавства про автомобільний транспорт та складання відповідних актів посадовими особами було ознайомлено водія ОСОБА_1 , що зазначено в акті № 159469 від 31.07.2019 та акті № 0016194 від 31.07.2019. Проте водій від підпису акту № 159469 від 31.07.2019 відмовився.

Відповідно до листа Енергодарського управління Головного управління ДПС у Запорізькій області № 20942/10/08-01-58-04 від 13.12.2019 Паляс Володимир Фердинантович прийнятий на роботу 22.05.2018 та перебував у штаті підприємства ТОВ «Мастер» станом на 01.10.2019.

На підставі складених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області актів було здійснено розрахунок плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування, який є додатком до акту № 0016194 від 31.07.2019 та нараховано плату за проїзд у розмірі 1775,10 євро.

Відповідно до офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку 31.07.2019 100 Євро складає 2798,0385 гривень, що підтверджується наявною у справі роздруківкою з сайту Національного банку України.

В матеріалах справи міститься лист № 43340/26/24-19 від 23.08.2019 Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області на адресу ТОВ "Мастер" (вул. Промислова, 3, а/с 414, м. Енергодар, Запорізька область, 71503), в якому повідомлено, що ТОВ "Мастер" нараховано плату за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового/великогабаритного транспортного засобу марки Scania, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в розмірі 1775,10 євро. При цьому вказано, що плату необхідно здійснити протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати та повідомити про це відповідний територіальний орган Державної служби України з безпеки на транспорті.

З матеріалів справи вбачається, що лист № 43340/26/24-19 від 23.08.2019 на адресу ТОВ "Мастер" був надісланий разом із копією Акту №0016194 від 31.07.2019 та розрахунком плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування, що підтверджується засвідченими копіями реєстру на відправлення рекомендованих листів та списку № 3912 згрупованих поштових відправлень (а.с. 40, на звороті).

Відповідно до роздруківки Укрпошти відстеження пересилання відправлення за штрихкодовим ідентифікатором № 021 вручено 04.09.2019. Тобто відповідач отримав документи 04.09.2019.

Листом № 5268/26/23-19 від 18.12.2019 Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області повідомило Енергодарській місцевій прокуратурі що інформація щодо оскарження в судовому порядку дій працівників Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області щодо нарахування вказаної плати в управлінні відсутня, управління не є юридичною особою та не має власних рахунків, тому з самостійним зверненням до суду не зверталось.

Разом з тим в матеріалах справи міститься припис № 091131 від 03.09.2019 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт, виписаний Управлінням Укртрансбезпеки у Запорізькій області ТОВ «Мастер», в якому запропоновано вжити заходів до усунення виявлених порушень у строк до 17.09.2019 на всі транспортні засоби.

Частиною 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" № 3353-ХІІ від 30.06.1993 передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" № 2344-ІІІ від 05.04.2001 автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, який керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються санкції, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону - штраф у розмірі ста неоподатковуваних доходів громадян.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" № 2862-ІV від 08.09.2005 передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі вважаються здвоєними або строєним, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до п. 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 № 1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю, у тому числі:

- здійснюють зупинку транспортного засобу для здійснення габаритно-вагового контролю у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) з дотриманням Правил дорожнього руху та Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2013 року №422;

- складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 311 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.

Як зазначено вище, уповноваженими представниками Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області 31.07.2019 під час рейдової перевірки транспортного засобу марки Scania, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпу (напівпричіп самоскид) JANMIL NWIS, державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває в користуванні ТОВ "Мастер" було виявлено та зафіксовано перевищення загальної ваги вантажу та навантаження на вісь. А саме було встановлено: відсутній дозвіл на рух шляхами України із перевищенням вагових обмежень на строєну вісь, яка становить 33,6 т при допустимих 22 т, та перевищення маси вантажу, а саме: маса вантажу 54,850 т при допустимій 40 тон, що є порушенням п. 22.5 Правил дорожнього руху України та підставою для нарахування плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

За наслідками здійснення габаритно-вагового контролю складена довідка № 0009694 від 31.07.2019, в якій зазначено, що навантаження на строєну вісь складає 33,6 тон, повна маса транспортного засобу 54,850 тон.

Згідно із пунктом 30 Порядку № 879 плата за проїзд великоваговогота/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою:

П = (Рзм+Рнв+Рг) х В

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рив - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Відповідно до пункту 311 Порядку № 879, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Відповідно до наданого розрахунку до оплати підлягає 1775,10 Євро (2,91 х 57 х 5 + 2,91 х 65 х 5) = 1775,10).

Разом з тим, пунктом 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється в Національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Згідно із даними Національного банку України курс за 100 Євро по відношенню до гривні станом на 31.07.2019 складав 2798,0385 грн.

Таким чином, відповідно до вказаного курсу 1775,10 євро складатиме в еквіваленті 49667,98 грн.

Прокурор в позові просить стягнути з відповідача плату за проїзд у розмірі 49525,29 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

У постанові від 06.06.2018 у справі № 820/1203/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що категорія спорів про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, яка нарахована управлінням Укртрансбезпеки та її територіальними органами не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки спірні відносини з приводу відшкодування шкоди (стягнення збитків, в тому числі й на користь держави) носять приватноправовий характер та, як наслідок, не можуть бути предметом спору, віднесеної до адміністративної юрисдикції та мають вирішуватись в порядку господарського або цивільного судочинства. Так, за своєюправовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Згідно із ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розміні.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналогічним чином питання відшкодування збитків врегульовано Господарським кодексом України.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Статтею 224 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили згідно вимог ч. 2 статті 86 ГПК України. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Прокурором доведено суду порушення економічних інтересів держави у зв`язку з порушенням відповідачем норм законодавства щодо проїзду великовагових та транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування та невиконанням обов`язку з внесення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового транспортного засобу марки Scania, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіпу (напівпричіп самоскид) JANMIL NWIS, державний номерний знак НОМЕР_2 , а також правомірність нарахування та стягнення плати за перевищення ваги транспортного засобу та навантаження на вісь, що знаходяться в користуванні відповідача згідно договору оренди майна № 03-07/2018 від 03.07.2018.

Відповідач доказів добровільної оплати нарахованої йому плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу у зв`язку з перевищенням вагових нормативів та наявності дозволу на право руху автомобільними дорогами України з перевищенням вагових обмежень суду не надав. Контрозрахунок заявленої до стягнення суми також не надав.

За таких обставин, позовні вимоги Заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, який уповноважений від імені держави здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом в сумі 1775,10 євро, що еквівалентно 49525,29 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мастер" згідно із п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

З огляду на положення ст. 129 ГПК України та Закону України "Про судовий збір", оскільки заяву про вжиття заходів забезпечення позову судом розглянуто, витрати по сплаті судового збору в розмірі 1051,00 грн. відшкодуванню та поверненню не підлягають.

У судовому засіданні, яке відбулося 13.08.2020, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

Керуючись ст. ст. 7, 8, 13, 74, 86, 123, 129, 233, 236, 238, ч. 1 ст. 240, 247-252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В

1. Позовні вимоги Заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер", 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 3, ідентифікаційний код 22161235, на користь Державного бюджету України за наступними реквізитами: р/р № 8003 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Запорізькій області (, МФО 899998, призначення платежу 22160100) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у розмірі 1775,10 євро (одна тисяча сімсот сімдесят п`ять євро 10 центів), що еквівалентно 49525 (сорок дев`ять тисяч п`ятсот двадцять п`ять) грн. 29 коп. відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день проведення розрахунку 31.07.2019, видавши наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер", 71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 3, ідентифікаційний код 22161235, на користь прокуратури Запорізької області в особі Енергодарської місцевої прокуратури (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Молодіжна, буд. 3, розрахунковий рахунок UA 0000271, відкритий в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, отримувач: прокуратура Запорізької області, ідентифікаційний код 02909973, код класифікації видатків бюджету - 2800) витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено - 18.08.2020 року

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.