ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2020м. ДніпроСправа № 904/3116/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали

за позовом Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Дніпро

про стягнення шкоди, завданої недостачею, в розмірі 1223грн.05коп.

без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ: Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" м. Запоріжжя звернулось до Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Дніпро з позовом про стягнення вартості нестачі вантажу в розмірі 1223грн.05коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків із забезпечення схоронності переданого до перевезення вантажу та заподіяння позивачу фактичної шкоди, покладення на залізницю відповідальності за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

На підставі укладеного між позивачем та ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" договору поставки №012/19-07/633 від 01.04.2019 та специфікації №1 від 30.08.2019, на адресу позивача згідно залізничної накладної №45347010 зі станції відправлення Чаплино Придніпровської залізниці на станцію Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці було відвантажено товар, що прибув у вагоні №56558455.

В комерційному акті №460005/1477 від 31.10.2019, складеному за результатом перевезення вантажу, зафіксовано ознаки несхоронного перевезення, такі як порушення маркування, виїмки та нестача.

Було вказано, що в комерційному відношенні навантаження у вагоні шапкою, вище рівня бортів 30см, вантаж маркований посередині повздовжньою смугою вапном, що відповідає документу. Порушено маркування, виїмка над 7-м люком довжиною 160см, шириною 150см, глибиною 40см. В технічному відношенні вагон справний, бездвірний, люка закриті, просипу вантажу не має.

ПрАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь" виставлено на адресу позивача для оплати рахунок-коригування №92986834 від 13.12.2019. Платіжним дорученням №341634 від 13.12.2019 позивач в повному обсязі сплатив вартість товару.

Розрахунок шкоди, спричиненого внаслідок нестачі, проведений з урахуванням норми відповідно до Правил перевезення вантажів. Сума нестачі вантажу складає 1223грн.05коп.

Також Акціонерне товариство "Запорізький завод феросплавів" зазначає, що положення пункти 134, 136 Статуту залізниць України слід застосовувати у системному зв`язку з положенням частини 4 статті 315 Господарського кодексу України таким чином, що строк позовної давності починає свій перебіг з дня одержання відповіді на претензію позивача або з дня закінчення строку, встановленого частиною 3 статті 315 Господарського кодексу України для відповіді на претензію.

Якщо до подання позову позивач скористався своїм правом на пред`явлення перевізникові претензії, шестимісячний строк позовної давності починається з дня одержання відповіді на претензію або закінчення строку, встановленого для такої відповіді (частина четверта статті 315 Господарського кодексу України).

Оскільки дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, то у вирішенні питання про початок перебігу строку позовної давності в розумінні цієї норми Господарського кодексу України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (частини друга і третя статті 315 Господарського кодексу України), незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

Таким чином, з урахувань положень частин 1-4 статті 315 Господарського кодексу України, строк позовної давності щодо вимог до залізниці з приводу нестачі вантажу розраховується від дня видачі вантажу та закінчується зі спливом 6 місяців для пред`явлення претензії, 3 місяців для розгляду претензії та 6 місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

19.06.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що позивач не надав документів відправника (ПрАТ "Дніпровський металургійний комбінат"), що підтверджують вартість втраченого вантажу.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд встановив таке.

Предметом доказування у справі є наступні обставини:

- укладення між Акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" та Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" договору поставки №012/19-07/633 від 01.04.2019;

- здійснення на адресу позивача поставки товару згідно залізничної накладної №45347010;

- здійснення позивачем оплати поставленого товару;

- факт понесення позивачем збитків заподіяних відповідачем;

- протиправність дій відповідача;

- розмір збитків та причинний зв`язок між протиправними діями (бездіяльністю) відповідача і заподіяною шкодою;

- наявність підстав для відшкодування позивачу збитків, заподіяних відповідачем.

01.04.2019 між Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" (далі - постачальник) та Акціонерним товариством "Запорізький завод феросплавів" (далі - покупець) укладено договір поставки №012/19-07/633 (далі - договір).

Відповідно до умов пункту 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність продукцію коксохімічного виробництва (далі - товар або продукція) у відповідності до сортаменту, якості, строкам, в об`ємі, за цінами та на умовах, визначених у специфікаціях до договору, які є його невід`ємною частиною, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити на умовах договору. Витрати по перевезенню (з.д. тариф) товару від пункту відправлення до пункту призначення покладаються на постачальника, якщо інше не визначено специфікаціями.

У пункті 1.2. договору сторони визначили, що постачальник поставляє покупцю товар виробництва нижчевказаних підприємств, які можуть виступати як вантажовідправники (виключно на вибір постачальника):

- ПрАТ "ДКХЗ";

- ПрАТ "Запоріжкокс";

- ПрАТ "АКХЗ";

- ПрАТ "МК "Азовсталь".

Ціна товару за одиницю та по позиціям вказується в специфікаціях до договору (пункт 3.1. договору).

У пункті 9.5. договору сторони визначили, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2020, та відповідно, по грошовим розрахункам, до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Строк дії договору може бути продовжений шляхом укладання додаткових угод.

Сторонами підписано специфікацію № 1 від 30.08.2019 до договору, відповідно до якої постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і оплатити горішок коксовий 10-25 мм, у кількості 2800 т, на загальну суму 22636387грн.20коп. з ПДВ, на умовах поставки: СРТ - станція Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці.

На адресу позивача (вантажоодержувача) 18.10.2019 зі станції Чаплино Придніпровської залізниці на станцію Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці був направлений вантаж - горішок коксовий у вагонах №61908133, №56558455 за залізничною накладною №45347010.

В комерційному акті №460005/1477 від 31.10.2019, складеному на станції Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці, було зафіксовано ознаки несхоронного перевезення - порушення маркування, виїмка та нестача вантажу у вагоні №556558455.

В розділі "Д" комерційного акту №460005/1477 від 31.10.2019 зазначено, що на підставі актів загальної форми №37773 від 24.10.2019, №63685 від 27.10.2019 ст. Покровськ, №10516 від 28.10.2019 ст. Чаплине, №36847 від 30.10.2019 ст. Запоріжжя Ліве проведена комісійна видача вантажу, при бувшого за посилочною до основної №52173952 ст. Авдіївка, приймальником поїздів Дементьєвой Г.М,, прийомоздавальником заводу Яценко І.В., слідчим ВП Радченко С.В., ДСЗМ Тетеря О.М., зі зважуванням вагону на справних електронних вагах одержувача №0120, огляд - перевірка 04.09.2019.

Згідно документа значиться горішок коксовий, насипом, нетто 47000кг, тара 22200кг. Фактично виявлено брутто 68060кг тара з документа 22200кг, нетто 45860кг, що менш ваги, вказаної в документі на 1140кг.

В комерційному відношенні навантаження шапкою вище бортів 30см, вантаж маркований посередині повздовжньою смугою вапном, що відповідає документу. Порушено маркування, виїмка над 7-м люком довжиною 160см, шириною 150см, глибиною 40см. В технічному відношенні вагон справний, бездверний, люка закриті, просипу вантажу немає. При повторному зважуванні дані не змінились. Зав. вантажного двору за штатним розкладом відсутній.

Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" виставлений рахунок - фактура №92892689 від 22.10.2019 на суму 1237852грн.19коп. 13.12.2019 було здійснено коригування рахунку №92986834 на суму 69978грн.74коп.

Платіжним дорученням №341634 від 13.12.2019 було перераховано на підставі цього рахунка суму 1167873грн.25коп.

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №862/5082, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

Відповідно до п.1.1. вказаних Правил на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу.

Відповідно до п.1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни й доповнення, які вносяться у перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідального працівника і штемпелем станції.

У залізничній накладній №45347010 в розділі "найменування вантажу" вказано - "горішок коксовий. 482803 - 460005 насипом, 3209" .

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі, сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах, щодо вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Відповідно до складеного позивачем розрахунку відповідальна недостача вантажу (горішок коксовий 10-25мм) з урахуванням природної втрати та вартості 1тн вантажу в розмірі 6291грн.39коп. (без ПДВ) становила у вагоні №56558455 в розмірі 162кг на суму 1223грн.05коп. (з ПДВ). За результатом перевірки здійсненого розрахунку порушень не встановлено.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірному вагоні виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі вантажу в сумі 1223грн.05коп., що і є причиною спору.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Згідно зі статтею 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Частинами 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України встановлено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника.

За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість.

У разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" №273/96-ВР від 04.07.1996 передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України.

Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно з пунктом 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (далі - Статут) обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно зі статтею 110 Статуту залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. Обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості;

- за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (статті 115 Статуту).

Згідно з виставленим позивачу Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" рахунку - фактури №92892689 від 22.10.2019 (з урахуванням коригування проведеного 13.12.2019) вартість 1тн вантажу становила 6291грн.39коп. (без ПДВ).

Відповідно до статті 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень.

Зауваження відповідача щодо відсутності в матеріалах справи належного доказу вартості втраченого вантажу та неналежність в якості доказу рахунку - фактури №92892689 від 22.10.2019, виданого Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь", суд відхиляє.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України одержувач має право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу, за умови пред`явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України вантажовідправник (відправник вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення.

Тобто, у документі на перевезення вантажу (накладній) зазначається саме вантажовідправник. При цьому, вантажовідправником може бути як безпосередній вантажовласник, так і будь-який інший відправник вантажу. Поняття постачальника та вантажовідправника не є тотожними.

Як зазначалось раніше, вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. В цій статті не зазначено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа вантажовідправника. В залізничній накладній не вказується вартість вантажу.

Постачальником товару є Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "Азовсталь" на підставі укладеного з позивачем договору поставки №012/19-07/633 від 01.04.2019. Договір передбачає визначення в якості вантажовідправника ПрАТ "АКХЗ" (пункт 1.2 договору), яке і зазначено вантажовідправником у супровідних документах.

Тому рахунок - фактура №92892689 від 22.10.2019 (з урахуванням коригування проведеного 13.12.2019), виданий Приватним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь", є належним доказом вартості вантажу.

Додатково суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні документи, в яких в якості відправника вказано ПрАТ "Дніпровський металургійний комбінат".

Судові витрати позивача зі сплати судового збору розподіляються відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України та покладаються на відповідача.

Керуючись нормами Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (із змінами та доповненнями), Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Мінтрансу України №644 від 21.11.2000р. (Зареєстрований: Мін`юст України, 24.11.2000 за №862/5083), Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644, статей Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 91, 129, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення шкоди, завданої недостачею, в розмірі 1223грн.05коп. - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, пр.Дмитра Яворницького, 108) на користь Акціонерного товариства "Запорізький завод феросплавів" (ідентифікаційний код: 00186542; місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 11) шкоду, завдану недостачею, в розмірі 1223грн.05коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102грн.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписаний 18.08.2020.

Суддя Р.Г. Новікова