Господарський суд Рівненської області
_______________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" серпня 2020 р. м. Рівне Справа №918/420/16

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши матеріали справи

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія"

про визнання банкрутом

В судовому засіданні приймали участь:

від заявника: Мельничук Р.М., Мориконь А.В.;

від боржника: Загребельний Б.М.;

від Солов`я А.М.- представник Величко О.М.; від ГУ ДПС, ПАТ КБ "Приватбанк", Юзич А.В.-не з`явились;

від розпорядника майна: Дуплика П.Г..

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21.06.2016 р. порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" (далі по тексту Боржник, ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія", ТОВ "УТК"), визнано вимоги ініціюючого кредитора до боржника в сумі 1 338 862 грн. 06 коп. - основного боргу та 13 780 грн. 00 коп. - судового збору, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" арбітражного керуючого Аверкина В.В..

Розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду Рівненської області від 21.02.2017 року № 01-04/25/2017 в зв`язку із закінченням повноважень судді Заголдної Я.В., відповідно до пунктів 2.3.49-2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/420/16.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.02.2017 року справу № 918/420/16 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" про визнання банкрутом передано на розгляд судді Політиці Н.А..

Ухвалою суду від 21.02.2017 року справу № 918/420/16 прийнято до провадження судді Політики Н.А.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.05.2017 року призначено розпорядником майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" (вул. Степанська, 115, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ІК 35462026) арбітражного керуючого Островського В.А. (свідоцтво № 52 від 22.02.2013р.).

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.12.2017 року пункти 1, 2, 3, 4 ухвали господарського суду Рівненської області від 18.10.2017 року у справі № 918/420/16 змінено. Заяву арбітражного керуючого Дуплики П.Г. про участь у справі про банкрутство задоволено. Призначено розпорядником майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" (вул. Степанська, 115, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, код 35462026) арбітражного керуючого Дуплику П.Г. (свідоцтво № 1377 від 12.07.2013 року). Заяви арбітражного керуючого Сокотуна В.А. та арбітражного керуючого Островського В.А. про участь у справі про банкрутство відхилено. Зобов`язано Арбітражних керуючих Аверкина В.В. та Островського В.А. передати всю наявну документацію, печатки, заяви з кредиторськими вимогами, тощо боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" арбітражному керуючому Дуплиці П.Г. протягом десяти днів з дня отримання даної постанови.

Ухвалою суду від 26.12.2017 р. розгляд справи № 918/420/16 відкладено на 23 січня 2018 року.

17.01.2018 р. на адресу суду надійшов лист запит від Рівненського апеляційного господарського суду № 01-23.1/918/420/16/204/18 від 15.01.2018 р. про направлення всіх матеріалів справи № 918/420/16 до Рівненського апеляційного господарського суду для подальшого її скерування до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою суду від 23.01.2018 року розгляд справи № 918/420/16 в частині розгляду реєстру вимог кредиторів відкладено до повернення матеріалів справи до Господарського суду Рівненської області.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Рівненської області від 05.02.2019 року № 01-04/11/2019 в зв`язку із закінченням повноважень судді Політики Н.А., відповідно до пунктів 2.3.49-2.3.52 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/420/16.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.02.2019 року справу № 918/420/16 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС" до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" про визнання банкрутом передано на розгляд судді Марач В.В..

Ухвалою суду від 06.02.2019 року справу № 918/420/16 прийнято до провадження судді Марач В.В..

04.12.2019 року із Верховного Суду до Господарського суду Рівненської області повернулись матеріали справи №918/420/16.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 11.12.2019р. розгляд справи №918/420/16 в частині розгляду реєстру вимог кредиторів призначено в попередньому засіданні на 16 січня 2020 р..

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 16.01.2020р. розгляд справи №918/420/16 відкладено у попередньому засіданні на 28.01.2020 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 28.01.2020р. розгляд справи №918/420/16 відкладено у попередньому засіданні на 11.02.2020 року. Зобов`язано Юзича А.В. та розпорядника майна до 11.02.2020 року надати суду письмові пояснення щодо необхідності проведення судової експертизи чи фінансового аудиту ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" з переліком питань, які необхідно поставити на вирішення аудитору чи експерту, та зазначити установу, яка проводить аудит чи експертизу.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 11 лютого 2020 року у справі № 918/420/16 призначено судову експертизу. Проведення судової експертизи доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

09.06.2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду із Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз повернулись матеріали справи №918/420/16, без виконання ухвали суду від 11.02.2020 року.

Ухвалою господарського суду від 18 червня 2020 року розгляд справи призначено у попередньому засіданні на "04" серпня 2020 року.

Через відділ канцелярії та документального забезпечення господарського суду в межах зазначеного граничного строку на адресу суду надійшли заяви з грошовими вимогами до боржника, а саме:

- від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на загальну суму 1 756 006 грн. 16 коп.,

- від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС" (вул. 8 Березня, 11, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ІК, 38701621) на загальну суму 780 044 грн. 00 коп.,

- від Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк" (02098, м. Київ, Дніпровська Набережна, б. 13, ІК 24262992) (правонаступник ОСОБА_2 ) на загальну суму 13 904 477 грн. 30 коп.

- від Рівненської ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області (правонаступник Головне управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, буд. 8, ) на загальну суму 181 620 грн. 41 коп.

- від Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) на загальну суму 66 470 грн. 97 грн..

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 01 серпня 2016 року розгляд заяв ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС", Публічного акціонерного товариства "Укргазпромбанк", Рівненської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Рівненській області, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання кредиторами у справі №918/420/16 прийнято до розгляду та призначено у судовому засіданні.

Через відділ канцелярії та документального забезпечення господарського суду від розпорядника майна Дуплики П.Г. надійшли: реєстр вимог кредиторів ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія", уточнений звіт розпорядника майна. Згідно реєстру вимог кредиторів розпорядником майна ОСОБА_3 включено до реєстру вимоги наступних кредиторів на загальну суму 15257119,36 грн., а саме:

1.ТзОВ «Кольчуга МС» на суму: 2 116 150, 06 грн., 16536,00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів (судовий збір); 2116150,06 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів (основний борг).

2. ГУ ДПС у Рівненській обл. на суму: 184376,41 грн., з яких: 2756,00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів (судовий збір), 178 090,55 грн. - третя черга задоволення вимог кредиторів (основний борг), 3529,86 грн. - шоста черга задоволення вимог кредиторів (неустойка, пеня, штраф).

3. ПАТ КБ «Приватбанк» на суму: 66 470,97 грн. з яких, 2 756,00 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів (судовий збір), 39 434,15 грн. - четверта черга задоволення вимог кредиторів (основний борг), 24 280,82 грн. - шоста черга задоволення вимог кредиторів (неустойка, пеня, штраф).

4. ОСОБА_2 на суму: 13 904 477,30 грн., 13904477,30 грн. - перша черга задоволення вимог кредиторів (окремо внесені вимоги кредиторів, забезпечених заставою).

Заявлені грошові вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на загальну суму 1 756 006 грн. 16 коп. відхилені арбітражним керуючим та не включені до реєстру вимог кредиторів з підстав необгрунтованості, посилаючись на відсутність будь яких документів, які б підтверджували грошові зобов"язання боржника.

У судове засідання 04.08.2020 року не з"явились представники кредиторів ГУ ДПС, ПАТ КБ "Приватбанк", ОСОБА_1 , про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Крім того, представником ПАТ КБ "Приватбанк" через електронну пошту суду подано клопотання про відкладення розгляду справи на інший час та день. Клопотання представника мотивоване зайнятістю останнього в інших судових процесах. Дане клопотання відхилене судом як необгрунтоване та безпідставне.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, поданий розпорядником майна реєстр вимог кредиторів, заслухавши арбітражного керуючого та представників кредиторів, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до п.1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника.

В розрізі даної статті законодавець здійснює класифікацію кредиторів по категоріям, а саме: забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Так, згідно ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

22.06.2016 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення № 32787 про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія", де зазначено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника, а саме - протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Судом встановлено, що в межах значеного граничного строку до суду в строк, встановлений ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства, з грошовими вимогами до боржника звернулися: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на загальну суму 1 756 006 грн. 16 коп.; Товариство з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС" (вул. 8 Березня, 11, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ІК, 38701621) на загальну суму 780 044 грн. 00 коп., Публічне акціонерне товариство "Укргазпромбанк" (02098, м. Київ, Дніпровська Набережна, б. 13, ІК 24262992) на загальну суму 13 904 477 грн. 30 коп. (правонаступник ОСОБА_2 ), Рівненська ОДПІ ГУ ДФС у Рівненській області (правонаступник Головне управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, буд. 8, ) на загальну суму 181 620 грн. 41 коп.; Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) на загальну суму 66 470 грн. 97 грн..

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019 р. у справі № 916/4644/15; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 р. у справі № 913/479/18).

Проаналізувавши положення ч. 1 ст. 45, ч. 1 ст. 122 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку, що законодавцем покладено обов`язок доказування наявності кредиторських вимог у справі про неплатоспроможність саме на кредитора. До такого обов`язку також належить подання сукупності документів, які дозволять суду переконатися в обґрунтованості грошових вимог кредитора. А неподання такої сукупності документів може мати наслідком відмову суду у визнанні спірних вимог кредитора.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

У свою чергу докази відповідно до ст. ст. 76-79 ГПК України повинні бути належними на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення;

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються;

Достовірними створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до норм визначених Кодексом України з процедур банкрутства за результатами попереднього засідання господарський суд визнає розмір вимог кредиторів, які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, порядок погашення (задоволення) яких відбувається відповідно до черговості, яка встановлена п. 4 ст. 133 даного Кодексу.

Відтак, розглянувши письмові заяви кредиторів з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, суд зазначає наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС" звернулось до Господарського суду Рівненської області з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 2132686,06 грн..

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21 червня 2016 року порушено провадження у справі №918/420/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія". Даною ухвалою визнано вимоги TOB «Кольчуга MC» в сумі 1352642,06 грн..

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 2 даної статті кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Кодексу України з питань банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Відлік строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

22 червня 2016 року на сайті Вищого господарського суду України опубліковано оголошення про порушення провадження у справі №918/420/16 про банкрутство ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія».

28 січня 2015 року між ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» та ТОВ «Кольчуга MC» укладено договір про надання охоронних послуг.

Згідно акту приймання-передачі від 28 січня 2015 року Замовник - ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» передав, а Виконавець - ТОВ «Кольчуга MC» прийняв об`єкт охорони цілісний майновий комплекс - дільниця по виробництву базальтових теплоізоляційних матеріалів, що знаходиться за адресою: м. Костопіль, вул. Степанська, 115.

Відповідно до п. 12.1. Договору цей договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 01 січня 2016 року. Якщо за 15 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, дія договору вважається продовженою за згодою обох сторін на кожний наступний рік.

На виконання умов вказаного договору ТОВ «Кольчуга MC» за період з листопада 2015 року по червень 2016 року надано послуг на загальну суму 777288.0 грн., а саме: за листопад 2015р. - 100080,00 грн., грудень 2015р. - 103416.0грн., січень 2016р. - 103416,00 грн., лютий 2016р. - 96744,00 грн., березень 2016р. - 103416,00 грн., квітень 2016р. - 100080,00 грн., травень 2016р. - 103416,00 грн. та червень 2016р. - 66720,00 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі наданих послуг.

Крім того, 21 червня 2016 року сторонами підписано акт звірки розрахунків, що підтверджує дану заборгованість.

Відтак, ТОВ «Кольчуга MC» просить визнати кредитором ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» з додатковими грошовими вимогами на суму 780044,00 грн., з яких вимоги четвертої черги на суму 777288,00 грн. та вимоги першої черги на суму 2756,00 грн. (судовий збір).

В судовому засіданні представники ТОВ «Кольчуга MC» підтримали заявлені кредиторські вимоги. Арбітражний керуючий Дуплика П.Г. та представники інших кредиторів проти вимог ТОВ «Кольчуга MC» не заперечували.

Відтак, грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Кольчуга MC» на суму 780044,00 грн. до боржника є обгрунтованими, законними та визнані розпорядником майна.

Головне управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, буд. 8, ) звернулось до Господарського суду Рівненської області з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 181 620 грн. 41 коп..

В даній заяві зазначає, що за час здійснення господарської діяльності Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" не в повному обсязі сплачувало платежі до бюджету, у зв`язку з чим, відповідно до стану розрахунків з бюджетом, станом на 21.06.2016 року рахується податкова заборгованість в сумі 181 620 гри. 41 коп., а саме: - (18010500) по земельному податку з юридичних осіб становить 178 090 гри. 55 коп. основного платежу та 3529 грн. 86 коп. штрафних санкцій та пені.

Відповідно до п.54.1 ст. 54 Податкового кодексу України (далі по тексту ПКУ) крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно п.56.11 ст.56 і ПКУ не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до пп. 14.1.1 75. п.14.1. ст. 14 ПКУ податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно пп.16.1.4. п. 16.1. ст. 16 ПКУ платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п..59.1. ст.59 ПКУ у разі, коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Боржнику було виставлено податкову вимогу форми "Ю" №176-25/27 від 01.04.2014 року, яку вручено посадовим особам платника і яка на момент подання заяви останнім не задоволена та у встановленому порядку не оскаржувалась.

Відповідно до п. 41.1. ст. 41 ПКУ контролюючими органами є органи доходів і зборів - центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і мигну політику, його територіальні органи.

Згідно п.41.2. ст. 41 ПКУ визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пп.20.1.34. п.20.1. ст.20 ПКУ контролюючі органи мають право: звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового борту або його частини.

Контролюючим органом заявлялись позови по стягнення податкової заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" та відповідно дані вимоги були задоволені, а саме:

постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.08.2014 року по справі № 817/2258/14 в сумі 25742 грн. 93 коп.;

постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.06.2015 року по справі № 81 71408 1 5 в сумі 62247 і грн. 38 коп.:

постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.09.2015 року по справі № 817/2421 /1 5 в сумі 24454 грн. 65 коп.

Також, кредитор зазначає, що за даним платником рахується новостворена податкова заборгованість в сумі 69175 грн. 45 коп., що не забезпечена рішенням суду, по наступних платежах: (18010500) по земельному податку з юридичних осіб в сумі 69175 грн. 45 коп., що виникла на основі самостійно поданої податкової декларації по земельному податку з юридичних осіб).

В судовому засіданні Арбітражний керуючий Дуплика П.Г. та представники інших кредиторів не заперечували проти задоволення заяви Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання кредитором у справі.

Відтак, грошові вимоги Головного управління ДПС у Рівненській області на загальну суму 181 620 грн. 41 коп. до боржника є обгрунтованими, законними та визнані розпорядником майна.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) звернулось до Господарського суду Рівненської області з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 66 470 грн. 97 грн., які підтверджує наступним.

29.11.2013 року між ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" та ПАТ КБ "Приватбанк" була підписана заява про відкриття рахунку (далі - Заява).

Згідно Заяви ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" (далі - Боржник) приєдналося до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі -Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua. які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування б/н від 29.11.2013 р. (далі - Договір) та взявло на себе зобов`язання виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору Боржнику було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг".

Відповідно до п. 3.2.1.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. З Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3. Умов - кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до 3.2.1.1.8. Умов - проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт- банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).

Відповідно до п. 3.2.1.1.6. Умов Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Свої зобов`язання за договором ПАТ КБ "Приватбанк" виконав в повному обсязі, надавши ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" кредитний ліміт до 20 000,00 грн..

Відповідно до "Умов та правила надання банківських послуг" Сторони погодили наступні умови кредитування:

- 3.2.1.4.1. За користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків:

- 3.2.1.4.1.1. За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо додати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі «період, в який дебетове сальдо підлягає обнулення»), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою у розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

- 3.2.1.4.1.2. При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулення, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулення, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулення.

- 3.2.1.4.1.3. У разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленн я, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуления, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов`язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

- 3.2.1.4.1.4. Під "непогашенням кредиту" мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

- 3.2.1.4.4. Клієнт сплачує Банку винагороду за використання Ліміту 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг.

- 3.2.1.4.9. Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом.

- 3.2.1.5.1. При порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у% річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до п.6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, відповідно до 3.2.1.5.4 Умов - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, передбаченої п. З.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня -, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано Клієнтом.

Пунктом 3.2.1.6.1. Умов зазначено, що обслуговування кредитного Ліміту на поточному рахунку Клієнта, набирає чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання Ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань Сторонами за цим Договором.

Отже, згідно "Умов та Правил надання банківських послуг", до яких Клієнт приєднався, кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів за весь час фактичного користування кредитом, винагороди.

Проте свої грошові зобов`язання за вказаним Договором ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" перед Банком належним чином не виконало, а саме не сплатило необхідні кошти для погашення заборгованості.

У зв`язку з вищезазначеним за ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" за Договором № б/н від 29.11.2013 р. станом на 21.06.2016 р. (дата винесення ухвали Господарського суду Рівненської області від 21.06.2016 р. №918/420/16 про порушення провадження у справі про банкрутство) рахується заборгованість в сумі 61 938,02 грн., з яких:

- заборгованість за кредитом -14 787,75 грн.;

- заборгованість за відсотками -18 675,29 грн.;

- заборгованість зі сплати пені -24 280,82 грн.;

- заборгованість з комісії-4 194,16 грн.

Крім того, рішенням Господарського суду Рівненської області від 27.01.2015 р. по справі №918/1776/14 задоволені позовні вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до Позичальника ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія", стягнуто на користь ПАТ КБ "Приватбанк" з ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" заборгованість у сумі 20651,41 грн. за договором № б/н від 29.11.2013 р. а також 1 776.95 грн. - судового збору.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України (загальні умови виконання господарських зобов`язань) "Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться ".

Вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" до ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" за договором №б/н від 29.11.2013 р. є незабезпеченими заставою майна боржника, а тому підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія": - 39 434,15 грн. до четвертої черги (тіло + відсотки + комісія + 1776,95 грн. судового збору);

- 24 280,82 грн. до шостої черги (пеня). Загальна сума грошових вимог ПАТ КБ "Приватбанк" до ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" становить 63 714,97 грн..

В судовому засіданні Арбітражний керуючий Дуплика П.Г. та інші представники кредиторів не заперечували проти задоволення заяви ПАТ КБ "Приватбанк" про визнання кредитором у справі.

Публічне акціонерне товариство "Укргазпромбанк" (02098, м. Київ, Дніпровська Набережна, б. 13, ІК 24262992) звернулось до Господарського суду Рівненської області з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 13 904 477 грн. 30 коп..

12 липня 2011 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» був укладений Договір банківського кредиту №7-КЛ/11-Л (надалі - «Кредитний договір»).

Згідно з умовами кредитного договору (з урахуванням додаткових угод до нього) Банк надавав позичальнику кредит в розмірі 10 540 000 (десять мільйонів п`ятсот сорок тисяч) грн. зі сплатою 20 (двадцяти цілих) % річних, кінцевим строком повернення до 14.11.2015 року.

Починаючи з 17.08.2011 р. між Кредитодавцем та Позичальником неодноразово змінювались умови кредитного договору, вносилися зміни та доповнення до нього шляхом укладання додаткових угод, а саме: додаткові угоди № 1 - 14 до Договору банківського кредиту №7-КЛ/11-Л від 12.07.2011 року, що змінювали зокрема процентну ставку за користування кредитними коштами та графік їх повернення.

На забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» перед ПАТ «Укргазпромбанк», передбачених Кредитним договором, були укладені:

- Іпотечний договір від 12.07.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Дідовець А.Г., зареєстрований за №2134, предметом якого виступило нерухоме майно: цілісний майновий комплекс - дільниця по виробництву базальтових теплоізоляційних матеріалів, в складі 18 об`єктів (адміністративна будівля літ. А-2; магазин літ. К; центральний склад літ. Д; склад сировини літ. І; склад готової продукції літ. Ш-1; цех БТВ літ. М; ремонтно-механічний цех літ. В; склад готової продукції літ. О- 2; склад літ. Н; гараж літ. Ж; гараж літ. Ж; гараж літ. F; склад літ. Й; скважина літ. Ч; заправка літ. Ф; градирня літ. Т; облік газу літ. У; прохідна літ. Б; будівля проходів літ. Щ-2), загальною площею 23 288,8 кв.м., що знаходиться в м. Костопіль, вул. Степанська 115, Рівненська обл., та 6 земельних ділянок загальною площею 9,7702 га, на яких розміщений вищевказаний майновий комплекс.

Відповідно до оцінки проведеної на підставі Постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні винесеної ВГІВР Департаменту ДВС МЮУ по ВП№48851305 - Товариством з обмеженою відповідальністю «Е.Р.С.Т.Е.», яке має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий (видане) 12.08.2014 року за №16812/14 Фондом державного майна України (строк дії до 12.08.2017 року) вартість майна станом на 6.06.2016 року становить 11 539 180, 00 (одинадцять мільйонів п`ятсот тридцять дев`ять тисяч сто вісімдесят гривень ) грн..

- Договір застави від 07.07.2014 року, предметом якого виступили основні засоби - лінія по виробництву пелетів, до якої входить: вузол подачі тирси, транспортер на відсіювання, обертове сито, транспортер накопичувача, накопичував, сушка В-6 з варіатор ним двигуном, циклон накопичувача, дробітка молоткова, аспираціонна система, шнековий податчик гранулятора, гранулятор прес - ТЛ-600, конвеєр охолодження готової продукції, накопичувач 6-8 м3, транспортерна ваги, ваги для «Біг Бегів», котел твердопаливний «Фідлер», автономний вузол подачі тирси для котла, електрощитова управління.

Відповідно до оцінки проведеної на підставі Постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні винесеної ВГІВР Департаменту ДВС МЮУ по ВП№48851305 - Товариством з обмеженою відповідальністю «Е.Р.С.Т.Е.», яке має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий (видане) 12.08.2014 року за №16812/14 Фондом державного майна України (строк дії до 12.08.2017 року) вартість майна станом на 6.06.2016 року становить 529 733, 00 (п`ятсот двадцять дев`ять тисяч сімсот тридцять три гривні) грн..

- Договір поруки М8-П/11-Л від 12.07.2011 року, укладений між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_4 . Відповідно до Додаткової угоди №4 до договору поруки №8-11/1 І-11 від 12.07.2011 року сторони встановили вартість цього договору у сумі 7 140 000,00 (сім мільйонів сто сорок тисяч гривень 00 коп.) грн..

Таким чином, кредиторські вимоги ПАТ «Украгзпромбанк» забезпечені майном ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» в розмірі 12 068 913 (дванадцять мільйонів шістдесят вісім тисяч дев`ятсот тринадцять гривень 00 коп.) грн., відповідно до: Іпотечного договору від 12.07.2011 року, укладеного між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія», Договору застави від 07.07.2014 року, укладеного між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія», а відтак їх погашення здійснюється в позачерговому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за Кредитним договором Банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань).

Разом з тим, відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, приписи якої кореспондуються з приписами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Окрім цього, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.

ПАТ «Укргазпромбанк» свої зобов`язання передбачені Договором банківського кредиту М7- КЛ/11-JJ від 12.07.2011 року виконав. Видача кредитних коштів ПАТ «Укргазпромбанк» в повному обсязі ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» підтверджується меморіальними ордерами: №363 від 13.07.2011року; №1559 від 17.08.2011 року; №2219 віл 18.01.2012 року; №291 від 14.06.2013 року, №891 від 23.08.2013 року; №17481 від 31.01.2014 року.

Однак, станом на 14.11.2014 р. зобов`язання ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» перед ПАТ «Укргазпромбанк» передбачені п.1.1, п. 3.2.2., п. 3.2.3, п.3.2.5. Кредитного договору не були виконані: не повернуто суму кредиту та не сплачені проценти за користування кредитом.

Так, загальний розмір заборгованості ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» перед ПАТ «Укргазпромбанк» станом на 10.12.2014 р. складав 12 132 634, 56 грн. (дванадцять мільйонів сто тридцять дві тисячі шістсот тридцять чотири гривні п`ятдесят шість копійок), з яких: 10 460 000 грн. прострочена заборгованість за кредитом; 1672634,00 грн. прострочена заборгованість за відсотками (за період з серпня 2013 року по 10 грудня 2014 року).

ПАТ «Укргазпромбанк» в листопаді 2014 року звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації банків України з позовом про стягнення заборгованості з ТОВ «Української теплоізоляційної компанії» та ОСОБА_4 , солідарно в вище заявленому розмірі.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації банків України від 20.01.2015 року позовні вимоги ПАТ «Укргазпромбанк» задоволені повністю, стягнуто з ТОВ «Української теплоізоляційної компанії» та ОСОБА_4 солідарно на користь ПАТ «Укргазпромбанк» 12 132 634, 56 грн.. Дане рішення вступило в законну силу та знаходиться на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в м. Київ ВП№48851305 та ВП№51399131.

Відтак, станом на 21 червня 2016 року, розмір заборгованості ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» перед ПАТ «Укргазпромбанк» складає 13 904 477, 30 (тринадцять мільйонів дев`ятсот чотири тисячі чотириста сімдесят сім гривень 30 коп.) грн., з яких: заборгованість по кредиту 10 460 000,00 (десять мільйонів чотириста шістдесят тисяч гривень 00 коп.) грн., заборгованість по процентам 3 270 590, 76 (три мільйони двісті сімдесят тисяч п`ятсот дев`яносто гривень 76 кой.) грн. неустойка 173 886,54 грн..

06 липня 2017 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_2 був укладений договір №36 про відступлення прав вимоги, за яким Банк відступив новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набув прав вимог Банку до позичальників та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників за кредитними договорами, договорами поруки та договорами застави, з урахуванням всіх змін, доповнень та додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1.

Боржниками/заставодавцями відповідно до реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами у Додатку №1 до Договору №36 про відступлення прав вимоги від 06.07.2017 року є ТОВ «УТК» (договір банківського кредиту №7-КЛ/11-Л від 12.07.2011 року, балансова вартість кредиту - 137305690, 76 грн., сума права вимоги - 13904477, 30 грн.), ТОВ «УТК» (договір застави (обладнання, рухомого майна) від 07.02.2014 року) та ОСОБА_4 (договір поруки №8-П/11-Л від 12.07.2011 року).

Відповідно до пункту 2 цього Договору про відступлення прав вимоги, Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком в повному обсязі коштів відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій.

Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку, відповідно до умов основних договорів.

06 липня 2017 року між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 12 липня 2011 року, посвідченим Дідовець А.Г приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області та зареєстрованим в реєстрі за №2134.

26.09.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Рівненської області із заявою про заміну кредитора у справі про визнання банкрутом ТОВ «УТК» із ПАТ "Укргазпромбанк" на правонаступника ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18 жовтня 2017 року в задоволені заяви було відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13 грудня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Рівненського господарського суду Рівненської області від 18.10.2017 року було задоволено. Замінено кредитора у справі про визнання банкрутом ТОВ «УТК» із ПАТ "Укргазпромбанк" на правонаступника ОСОБА_2 .

Пунктом 8 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрута визначено, що розпорядник майна зобов`язаний окремо повідомити господарський суд про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за відсутності таких заяв - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром.

В силу приписів п. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника, а конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

Згідно правових висновків Великої Палати Верховного Суду, зроблених за результатами розгляду справи №902/492/17, що висвітлена в постанові від 15.05.2018, забезпеченими зобов`язаннями в розумінні ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та, відповідно, вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства. Господарські суди, визначаючи розмір забезпечених кредиторських вимог та включаючи їх окремо до реєстру, повинні застосовувати положення ст. 19 Закону України "Про заставу" та ст. 7 Закону України "Про іпотеку" та встановити на підставі належних та допустимих доказів, які саме вимоги кредитора, зазначені в його заяві, забезпечені заставою майна, а також склад та розмір цих вимог.

Кодекс України з питань банкрутства не пов`язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника, із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи з розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов`язань боржника по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави. Якщо кредитор - заставодержатель вважає, що реалізаційна вартість предметів застави буде відмінною від визначеної договором застави вартості, то дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави, а не за наслідками проведення оцінки предмета забезпечення, після чого вимоги, які не забезпечені заставою, переходять до 2 або 3 черги вимог кредиторів, якщо боржник у справі про неплатоспроможність отримував кредит.

Аналогічні правова позиція висвітлена в постанові Великої Палати Верховного Суду, по справі №902/492/17 від 15.05.2018 року, постанові Великої Палати Верховного Суду, по справі 909/490/16 від 06.06.2018 року, постанові Верховного Суду по справі № 918/1071/15 від 06.09.2018 року.

Судом встановлено, що станом на дату проведення судового засідання, від ОСОБА_5 до суду не надходила відповідна заява про відмову від забезпечення (повністю або частково).

Таким чином, розмір забезпечення заставою (іпотекою) грошового зобов`язання судом має визначатися у відповідності до ст. 19 Закону України "Про заставу" та ст. 7 Закону України "Про іпотеку" та враховуючи умови самого Договору іпотеки, а не у відповідності до розміру вартості предмету застави, який визначається згідно до проведення незалежної експертної оцінки. Оскільки реальна вартість предмета іпотеки, а отже, і фактичний розмір зобов`язань, що можуть бути погашення за рахунок даного забезпечення (застави, іпотеки), визначається після його реалізації.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати ОСОБА_5 забезпеченим кредитором з грошовими вимогами у розмірі сумі 13 904 477,33 грн., що забезпечені заставою.

Згідно повідомлення ліквідатора щодо розгляду заявлених вимог, вимоги наступних кредиторів визнаються повністю, а саме:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС" (вул. 8 Березня, 11, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ІК, 38701621) на загальну суму 780 044 грн. 00 коп.,

- Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, буд. 8, ) на загальну суму 181 620 грн. 41 коп.

- Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) на загальну суму 66 470 грн. 97 грн..

- ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) у сумі 13904477,30 грн. - окремо внесені вимоги, що забезпечені заставою.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Грошові вимоги вказаних кредиторів підтверджені належними та допустимими доказами, а саме:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС" (вул. 8 Березня, 11, м. Костопіль, Рівненська область, 35000, ІК, 38701621) на загальну суму 780 044 грн. 00 коп. (підтверджені договором про надання охоронних послуг від 28.01.2015 року);

- Головного управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, буд. 8, ) на загальну суму 181 620 грн. 41 коп. (підтвердженні постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 26.08.2014 року по справі № 817/2258/14 в сумі 25742 грн. 93 коп.; постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 08.06.2015 року по справі № 81 71408 1 5 в сумі 62247 і грн. 38 коп., постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 14.09.2015 року по справі № 817/2421/15 в сумі 24454 грн. 65 коп.);

- Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, ) на загальну суму 66 470 грн. 97 грн. (підтвердженні кредитним договором б/н від 29.11.2013 року, рішенням господарського суду Рівненської області від 27.01.2015 року у справі №918/1776/14).

- ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 ) у сумі 13904477,30 грн. - окремо внесені вимоги, що забезпечені заставою (підтверджені Договір банківського кредиту №7-КЛ/11-Л, Іпотечний договір від 12.07.2011 року, укладений між ПАТ «Укргазпромбанк» та ТОВ «УТК», посвідчений приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області Дідовець А.Г., зареєстрований за №2134, предметом якого була передача ТОВ «УТК» для ПАТ «Укргазбанк» в іпотеку нерухомого майна, Договір поруки №8-П/11Л від 12.07.2011 року, укладений між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_4 , договір №36 про відступлення прав вимоги від 06.07.2017 року, укладений між ПАТ «Укргазпромбанк» та ОСОБА_2 , Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13 грудня 2017 року, якою замінено кредитора у справі про визнання банкрутом ТОВ «УТК» із ПАТ "Укргазпромбанк" на правонаступника ОСОБА_2 ).

Відтак, зазначені вимоги визнаються судом в повному обсязі та підлягають задоволенню відповідно до ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства в наступному порядку:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС" (, 35000, Рівненська обл., Костопільський р-н., м. Костопіль, вул. 8 Березня, 11) з грошовими вимогами в сумі 777 288 грн. 00 коп. (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 2756 грн. 00 коп. - черговість задоволення вимог перша;

- Головне управління ДПС у Рівненській області з грошовими вимогами в сумі 178090 грн. 55 коп. (основний борг) - черговість задоволення вимог третя, 3529,86 грн.- неустойка, пеня, штраф - черговість задоволення вимог шоста, судовий збір в сумі 2756 грн. 00 коп. - черговість задоволення вимог перша;

- ПАТ КБ "Приватбанк" з грошовими вимогами в сумі 39434 грн. 15 коп. (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта, 24280,82 грн.- неустойка, пеня, штраф - черговість задоволення вимог шоста. Судовий збір в сумі 2756 грн. 00 коп. - черговість задоволення вимог перша;

- фізична особа ОСОБА_2 з грошовими вимогами у сумі 13904477,30 грн., які забезпечені заставою майна боржника.

Крім того, на розгляді суду перебуває заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 1 756 006 грн. 16 коп..

В даній заяві кредитор зазначає наступне.

10 вересня 2013 року між ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» (Отримувач) та ОСОБА_1 (Надавач) укладено договір про поворотну фінансову допомогу.

Відповідно до п.1.1. Договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, Надавач передає Отримувачу кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1. цього договору, а Отримувач зобов`язується повернути фінансову допомогу у визначений цим договором строк.

Відповідно до п. 2.1. Договору розмір поворотної фінансової допомоги становить 50000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1. Договору строк повернення поворотної фінансової допомоги розпочинається з дати передачі поворотної фінансової допомоги, яка визначається у квитанції і становить 36 календарних місяців.

Згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів №1 від 6 лютого 2014 року на суму 3663,29 грн., №2 від 17 березня 2014 року на суму 2863,25 грн., №3 від 17 березня 2014 року на суму 670,73 грн., №4 від 26 червня 2014 року на суму 450,38 грн., №5 від ЗО липня 2014 року на суму 1853,21 грн., №6 від 21 серпня 2014 року на суму 670,74 грн., №22 від 20 жовтня 2014 року на суму 317,01 грн. та №28 від 22 грудня 2014 року на суму 561,59 грн. Юзичем A.B. надано поворотну фінансову допомогу для ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» на загальну суму 10944,20 грн.

Станом на день звернення до суду, вказані кошти ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» Надавачу не повернуло.

Крім того, кредитор ОСОБА_1 вважає, що ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» має заборгованість перед ним по розрахунках з підзвітними особами на суму 1 742305,96 грн., що підтверджує довідкою товариства від 21 червня 2016 року №151.1, карткою рахунку 3721 за 10.09.2013-21.06.2016 роки та копіями Звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт.

Розпорядником майна через відділ канцелярії та документального забезпечення суду подано повідомлення щодо розгляду заявлених вимог, згідно якого арбітражний керуючий вимоги кредитора Юзича А.В. не визнає, посилаючись на відсутність будь яких документів, які б підтверджували грошові зобов"язання боржника.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання кредитором у справі ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія», суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину не вчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

10 вересня 2013 року між ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» (Отримувач) та ОСОБА_1 (Надавач) укладено договір про поворотну фінансову допомогу.

Відповідно до п.1.1. Договору у порядку та на умовах, визначених цим договором, Надавач передає Отримувачу кошти у розмірі, визначеному у п. 2.1. цього договору, а Отримувач зобов`язується повернути фінансову допомогу у визначений цим договором строк.

Відповідно до п. 2.1. Договору розмір поворотної фінансової допомоги становить 50000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1. Договору строк повернення поворотної фінансової допомоги розпочинається з дати передачі поворотної фінансової допомоги, яка визначається у квитанції і становить 36 календарних місяців.

Згідно квитанцій до прибуткових касових ордерів №1 від 6 лютого 2014 року на суму 3663,29 грн., №2 від 17 березня 2014 року на суму 2863,25 грн., №3 від 17 березня 2014 року на суму 670,73 грн., №4 від 26 червня 2014 року на суму 450,38 грн., №5 від ЗО липня 2014 року на суму 1853,21 грн., №6 від 21 серпня 2014 року на суму 670,74 грн., №22 від 20 жовтня 2014 року на суму 317,01 грн. та №28 від 22 грудня 2014 року на суму 561,59 грн. Юзичем A.B. надано поворотну фінансову допомогу для ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» на загальну суму 10944,20 грн.

Станом на день звернення до суду, ці кошти ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» не повернуло.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов"язків є договір, який в силу вимог частини 1 статті 629 ЦК України є обов"язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України ( далі - ГК України), господарським визначається зобов"язання, що виникає між суб"єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб"єкт (зобов"язана сторона, у тому числі боржник) зобов"язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб"єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб"єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов"язаної сторони виконання її обов"язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов"язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 193 ГК України визначено, що суб"єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов"язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов"язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Майнові зобов"язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 626 і 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов"язками наділені обидві сторони договору. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як встановлено судом, ОСОБА_6 надано поворотну фінансову допомогу ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» на загальну суму 10944,20 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів №1 від 6 лютого 2014 року на суму 3663,29 грн., №2 від 17 березня 2014 року на суму 2863,25 грн., №3 від 17 березня 2014 року на суму 670,73 грн., №4 від 26 червня 2014 року на суму 450,38 грн., №5 від 30 липня 2014 року на суму 1853,21 грн., №6 від 21 серпня 2014 року на суму 670,74 грн., №22 від 20 жовтня 2014 року на суму 317,01 грн. та №28 від 22 грудня 2014 року на суму 561,59 грн..

Станом на день розгляду справи ТОВ «Українська теплоізоляційна компанія» грошових коштів ОСОБА_1 не повернуло.

Відтак, заявлені ОСОБА_1 грошові вимоги до боржника у сумі 10944,20 грн. є обгрунтованими та підтверджені належними доказами.

Що стосується решти вимог ОСОБА_1 до боржника, то суд зазначає наступне.

Як уже зазначалося вище відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов"язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами статті 11 Цивільного кодексу України 1. Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

ОСОБА_1 не надав суду жодної із вище перелічених підстав, які б, зокрема, могли свідчити про виникнення цивільних прав та обов`язків між ним та боржником - ТОВ "УТК" , які заявник називає розрахунки з підзвітними особами на суму 1 742305,96 грн..

Копії Звітів про використання коштів на відрядження або під звіт суд не вважає належними та допустимими доказами виникнення цивільних прав та обов`язків між ОСОБА_1 та ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та наданих ОСОБА_1 , копій Звітів про використання коштів на відрядження або під звіт, на момент складання вказаних Звітів ОСОБА_1 був керівником боржника ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" та водночас співзасновником ТОВ "Кольчуга МС" - ініціюючого кредитора у справі.

Згідно із п. 3.2.2.2 Методичних рекомендацій щодо виявлення ознак неспроможності підприємства та ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, затверджених Наказом Міністерства економіки № 14 від 19.01.2006 року (у редакції наказу Міністерства економіки України від 26 жовтня 2010 р. №1361), ознаками доведення до банкрутства є наявність дій відповідних осіб боржника, які призвели до погіршення платоспроможності підприємства, у зв`язку з чим боржник був не в змозі задовольнити в повному обсязі вимоги кредиторів або сплатити обов`язкові платежі.

Той факт, що керівник боржника є співзасновником ініціюючого кредитора може свідчити про створення штучної заборгованості боржника перед ТОВ "Кольчуга МС" з метою переслідування власних корисних мотивів. Також, сумнів викликає наявність заборгованості боржника перед самим ОСОБА_1 , як фізичною особою у розмірі 1753250,16 грн., так як останній, з огляду на норми статей 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Кодексу України з процедур банкрутства, був заінтересованою особою стосовно боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи (т.1 а.с. 12-54 "Кредиторські вимоги ОСОБА_1 "), на підтвердження заявлених вимог надано суду Довідку від боржника №151.1. від 21.06.2016 року та Картку рахунку 3721 за 10.09.2013-21.06.2016 які підписано Юзичем А.В., як директором ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" для підтвердження вимог гр. ОСОБА_1 , як заявника кредиторських вимог у даній справі.

Відтак вказані вище докази не можуть бути належними та допустимими, так як складені та підписані заінтересованою особою.

Крім того, суд зазначає, що копії Звітів про використання коштів на відрядження або під звіт, надані ОСОБА_1 , як заявником кредиторських вимог у даній справі, не є первинними документами бухгалтерського обліку на підставі яких можуть виникнути зобов`язання у боржника - ТОВ "УТК" перед фізичною особою ОСОБА_1 ..

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі по тексту Закон) від 16 липня 1999 року №996 XIV. Відповідно до статті 2 Закону він поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність, а також на операції з виконання державного та місцевих бюджетів і складання фінансової звітності про виконання бюджетів з урахуванням бюджетного законодавства.

Метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку (ст.3 Закону).

Відповідно до ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Наказом Міністерства фінансів України від 28 вересня 2015 року №841 та наказами інших центральних органів виконавчої влади, що діяли раніше, затверджено форму Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт та Порядок складання Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт. Зокрема п. 2 Порядку визначено що його дія поширюється на осіб, що видали платнику податку - фізичній особі кошти на відрядження або під звіт для виконання окремих цивільно-правових дій від імені та за рахунок особи, що їх видала, та платників податків - фізичних осіб, які отримали такі кошти.

Тобто Звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт складається у разі надання фізичній особі (в даному випадку працівнику юрособи) коштів на відрядження або під звіт для виконання окремих цивільно-правових дій від імені та за рахунок особи, що їх видала.

Суд зазначає, що ні вказаними наказами центральних органів виконавчої влади, ні іншими законодавчими актами не передбачено складання Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт у разі придбання платником податку - фізичною особою (працівником юрособи) товарно-матеріальних цінностей.

Суд допускає, що у деяких випадках особа має право вчинити дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення. Однак суд зазначає, що такі дії мають бути вчинені у відповідності до норм законодавства. Зокрема порядок вчинення таких дій передбачено главою 79 Цивільного кодексу України (ст. 1158-1160).

Відповідно до статті 1158 ЦК України якщо майновим інтересам іншої особи загрожує небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків, особа має право без доручення вчинити дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення. Особа, яка вчинила дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана при першій нагоді повідомити її про свої дії. Якщо ці дії будуть схвалені іншою особою, надалі до відносин сторін застосовуються положення про відповідний договір. Якщо особа, яка розпочала дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, не має можливості повідомити про свої дії цю особу, вона зобов`язана вжити усіх залежних від неї заходів щодо попередження, усунення або зменшення невигідних майнових наслідків для іншої особи. Особа, яка вчиняє дії в майнових інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана взяти на себе всі обов`язки, пов`язані із вчиненням цих дій, зокрема обов`язки щодо вчинених правочинів.

За нормами статті 1159 цього ж Кодексу особа, яка вчинила дії в інтересах іншої особи без її доручення, зобов`язана негайно після закінчення цих дій надати особі, в майнових інтересах якої були вчинені дії, звіт про ці дії і передати їй усе, що при цьому було одержано.

ОСОБА_1 , всупереч вищезазначеному, не довів суду того, що майновим інтересам ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" загрожувала небезпека настання невигідних для неї майнових наслідків і що він без доручення вчинив дії, спрямовані на їх попередження, усунення або зменшення.

Крім того, ОСОБА_1 не надав суду доказів того, що він надав, передав ТОВ "УТК" усе, що було одержано ним при вчиненні вказаних дій.

Як уже зазначалося вище копії Звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, які надані ОСОБА_1 , не є доказом передання ТМЦ боржнику, так як в них зазначається лише про використання грошових коштів.

Також слід відмітити, що при візуальному огляді копій наданих Звітів вбачається, що у графах "керівник", "бухгалтер", "підпис підзвітної особи" стоїть один і той же підпис. Зазначене взагалі викликає сумнів у вчиненні вказаних дій від імені та в інтересах боржника і є підтвердженням не передання ТМЦ боржнику.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 11 лютого 2020 року за клопотанням ОСОБА_1 у справі призначено судову експертизу. Проведення судової експертизи доручено Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експерта поставлено наступні питання:

- чи підтверджуються документально заявлені ОСОБА_1 у заяві про визнання кредитором грошові вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» станом на 21 червня 2016 року на суму 1742305,96 грн.?

- чи підтверджуються документально розрахунки ОСОБА_1 з підзвітними особами на суму 1753250,61 грн. за період 10.09.2013 року по 21.06.2016 р., та їх економічна обґрунтованість?

- чи відповідають визначені та задекларовані товариством з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» доходи за рахунок розрахунків ОСОБА_1 за період з 10.09.2013 року по 21.06.2016 р. наданим первинним документам та вимогам Податкового кодексу України?

- чи відповідають визначені та задекларовані витрати проведені ОСОБА_1 в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» за період з 10.09.2013 року по 21.06.2016 р. наданим первинним документам та вимогам Податкового кодексу України?

- чи документально обгрунтовані розрахунки з дебіторами і кредиторами товариства з обмеженою відповідальністю «Українська теплоізоляційна компанія» за період з 10.09.2013 року по 21.06.2016 р. відповідно до наданих документів. Витрати по проведенню експертизи покладено на фізичну особу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Однак 09.06.2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду із Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз повернулись матеріали справи №918/420/16 без виконання ухвали суду від 11.02.2020 року у зв`язку з несплатою вартості експертизи.

Відповідно до ч.10 ст.81 Господарського кодексу України у разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відтак, з огляду на вищевказані норми Закону, суд розглядав справу за наявними в ній доказами.

На підставі вищевказаного суд не вбачає підстав для визнання кредиторських вимог фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , НОМЕР_3 ) у сумі 1742305,96 грн. до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія".

Відповідно до п. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. У разі необхідності господарський суд може оголосити перерву в попередньому засіданні. За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються:

розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.

Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.

Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.

Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.

Ухвала попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Керуючись статтями 2, 12, 45, 46 ,47, 48 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги кредиторів до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська теплоізоляційна компанія" у наступних розмірах:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Кольчуга МС" (, 35000, Рівненська обл., Костопільський р-н., м. Костопіль, вул. 8 Березня, 11) з грошовими вимогами в сумі 777 288 грн. 00 коп. (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта; судовий збір в сумі 2756 грн. 00 коп. - черговість задоволення вимог перша;

- Головне управління ДПС у Рівненській області з грошовими вимогами в сумі 178090 грн. 55 коп. (основний борг) - черговість задоволення вимог третя, 3529,86 грн. - неустойка, пеня, штраф - черговість задоволення вимог шоста, судовий збір в сумі 2756 грн. 00 коп. - черговість задоволення вимог перша;

- фізична особа ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , НОМЕР_3 ) з грошовими вимогами у сумі 10944,20 грн. - черговість задоволення вимог четверта, судовий збір в сумі 174 грн. 45 коп. - черговість задоволення вимог перша.

- Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, з грошовими вимогами в сумі 39434 грн. 15 коп. (основний борг) - черговість задоволення вимог четверта, 24280,82 грн.- неустойка, пеня, штраф - черговість задоволення вимог шоста. Судовий збір в сумі 2756 грн. 00 коп. - черговість задоволення вимог перша.

- фізична особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) з грошовими вимогами у сумі 13904477,30 грн., які забезпечені заставою майна боржника.

2. В задоволенні кредиторських вимог фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , НОМЕР_3 ) у сумі 1 742305,96 грн. - відмовити.

3. Зобов`язати розпорядника майна протягом 10 днів з дня винесення даної ухвали внести визнані вимоги до реєстру вимог кредиторів, письмово повідомити кредиторів та боржника з даним реєстром вимог кредиторів та про місце і час проведення зборів кредиторів, та організувати їх проведення.

4. Призначити підсумкове засідання суду на "08" вересня 2020 р. на 14:30 год.. в приміщенні Господарського суду Рівненської області (м. Рівне, вул. Набережна 26А, каб. № 13).

5. Розпоряднику майна до дня засідання подати суду звіт про проведену роботу; звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат схвалений або погоджений комітетом кредиторів боржника; протокол зборів кредиторів; протокол засідання комітету кредиторів; рішення комітету кредиторів щодо застосування наступної судової процедури.

Ухвалу направити кредиторам, боржнику, розпоряднику майна.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду, через місцевий суд, що її постановив, протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 19 серпня 2020 року.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.год.

Суддя Марач В.В.