СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
судді Східного апеляційного господарського суду Слободіна М.М. стосовно ухвали колегії суддів САГС
17.08.2020 Справа № 922/4096/14
Ухвалою колегії суддів Східного апеляційного господарського суду від 17.08.2020 у справі №922/4096/14 задоволений самовідвід судді Терещенко О.І.
Відповідно до буквального змісту ч. 1, 3 ст. 34 ГПК України окрема думка може бути подана на будь-яке питання, яке вирішується колегіально в ході вирішення судового спору і викладається у формі рішення.
Оскільки ухвала суду є окремим видом судового рішення та враховуючи безпідставність процесуального рішення про задоволення самовідводу за обставин, які викладені нижче, вважаю за можливе і необхідне заявити окрему думку щодо процесуального рішення про задоволення самовідводу судді Терещенко О.І.
На моє переконання, прийняте колегією суддів рішення у формі ухвали є безпідставним і таким, що не відповідає меті правосуддя.
По-перше, заява про самовідвід не містить посилання на номер цивільної справи та конкретний процесуальний статус судді Терещенко О.І. у вказаній справі, що, на моє переконання, унеможливлює задоволення самовідводу.
Зокрема, діяльність суду повинна відповідати принципам гласності і публічності, що в аспекті даного казусу означає відсутність будь-яких перешкод до зазначення суддею у заяві про самовідвід номеру цивільної справи та забезпечення членам колегії суддів можливості здійснити оцінку наявності підстав для самовідводу.
Підкреслюю, що інформація щодо участі будь-якого суб`єкта у відкритому судовому слуханні, його конкретний процесуальний статус, правова позиція і перебіг спору апріорі є відкритими даними в силу положень ч. 2 ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», де зазначено, що інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого є відкритою та має бути невідкладно оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України.
По-друге, наведені у заяві про самовідвід дані не свідчать про наявність підстав до самовідводу.
Зокрема, в силу статусу державного виконавця як самостійного суб`єкта у процедурі виконання, розгляд позовних вимог щодо оскарження дій державного виконавця відбувається відносно визначеного державного виконавця, а не відділу державної виконавчої служби в цілому.
За таких обставин рішуче незрозуміло, яким чином участь судді у цивільній справі про оскарження дій окремого, визначеного державного виконавця, може створити підстави для відводу/самовідводу у справі, де приймає участь інший державний виконавець або виконавча служба в цілому.
Крім того, процесуальне рішення про задоволення самовідводу не повинно прийматись виключно з суб`єктивних мотивів, а повинно відповідати розумному розсуду і мати об`єктивну підставу, оскільки задоволення самовідводу очевидним чином затягує вирішення спору у зв`язку зі створенням необхідності повторного автоматизованого розподілу, вивчення його новим суддею тощо.
В цій справі я вважаю, що задоволення самовідводу не мало об`єктивних підстав і не відповідає меті правосуддя в частині забезпечення розгляду справи у розумні строки.
Оскілки суддя не повинен і не може погоджуватись із рішенням, яке не має об`єктивних підстав, опираючись на вищевикладене, вважаю, що судове рішення у справі №922/4096/14 у формі ухвали від 17.08.2020 про задоволення самовідводу, є хибним (безпідставним).
Суддя М.М. Слободін