ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" серпня 2020 р. Справа № 911/1574/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрансгаз", 01030, місто Київ, вулиця Рейтарська, будинок 17, офіс 3

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мале впроваджувальне підприємство "Релос", 08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Шевченка, будинок 16

про стягнення 307 430,57 грн за договором поставки № 1701-19-2 від 17.01.2019

суддя Шевчук Н.Г.

секретар судового засідання М.Г.Байдрелова

за участю представників згідно з протоколом судового засідання

суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євротрансгаз" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мале впроваджувальне підприємство "Релос" про стягнення 307 430,57 грн заборгованості, з яких: 305 624,00 грн сума основного боргу та 1 806,57 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 1701-19-2 від 17.01.2019 в частині повної та своєчасної оплати за поставлені нафтопродукти та скраплений газ марки СПБТ, ПБА, ПА ДСТУ 4047-2001.

Звертаючись із позовною заявою позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.06.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання на 25.06.2020; встановлено відповідачу строк для подання до суду заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву.

Відповідач належним чином був повідомлений про дати, час і місце судових засідань, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відзив на позов відповідач не подав, про наявність заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не заявив. Відповідних заяв про продовження/поновлення строку для вчинення процесуальної дії, право на подання яких встановлено Законом України від 18.06.2020 № 731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", не подав.

Згідно із частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 17.08.2020 представником позивача було подано клопотання про приєднання доказів, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, вирішення питання по яких судом буде проведено в порядку, передбаченому статтею 221 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 17.08.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

17 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротрансгаз" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мале впроваджувальне підприємство "Релос" (Покупець) було укладено договір поставки № 1701-19-2 (Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору Постачальник зобов`язується передати, а Покупець прийняти і оплатити нафтопродукти та скраплений газ марки СПБТ, ПБА, ПА ДСТУ 4047-2001 (Товар) в кількості, за номенклатурою, цінами і термінами поставки згідно умовам Договору і рахунків-фактур до нього, які є невід`ємною частиною Договору.

Згідно з пунктом 2.1 Договору кількість окремих партій товару, що поставляється за даним Договором, визначається в рахунках.

Пунктом 2.2 Договору визначено, що за наслідками передачі товару, поставленого згідно рахунків, Постачальником на підставі фактичних даних виписується видаткова накладна, що є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до пункту 3.1 Договору на кожну партію товару ціна обговорюється сторонами окремо і відображається в рахунках.

Оплата за Договором здійснюється в безготівковій формі на розрахунковий рахунок Постачальника. Грошові кошти перераховуються на підставі виставленого Постачальником рахунку не пізніше 3-х (трьох) банківських днів з моменту поставки, при цьому платіжні документи в обов`язковому порядку повинні містити в призначенні платежу найменування товару, номер і дату договору або номер і дату рахунку Постачальника (пункт 5.1 Договору).

У разі необхідності сторони по закінченню кожного календарного місяця проводять звірку розрахунків за відвантажений товар. Акт звірки розрахунків складається Постачальником до 10 числа місяця, наступного за звітним, та підписується обома сторонами (пункт 5.3 Договору).

Пунктом 10.1 визначено, що даний Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2019 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Позивач зазначає, що відповідно до умов Договору та видаткової накладної № 3538 від 14.11.2019 ним було поставлено відповідачу газ скраплений УКТ ЗЕД 2711 12 97 00 у кількості 17,92 т на загальну суму 330 624,00 грн (копія наявна в матеріалах справи), однак в порушення вимог пункту 5.1 Договору відповідачем так і не було здійснено оплату за поставку товару в повному обсязі.

Відповідно до Акту звірки взаєморозрахунків, складеного та підписаного сторонами, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Мале впроваджувальне підприємство "Релос" станом на 30.11.2019 обліковується заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Євротрансгаз" в розмірі 305 624,00 грн.

Відтак, як стверджує позивач, за відповідачем рахується заборгованість з оплати поставленого Товару за спірним Договором в сумі 305 624,00 грн, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до частини другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина перша статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено статтею 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частинами першою та другою статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що на час звернення позивача з цим позовом до суду заборгованість відповідача за поставлений згідно видаткової накладної № 3538 від 14.11.2019 товар, з урахуванням часткових проплат, складає 305 624,00 грн.

Доводи позивача відповідачем не спростовані.

Отже, з огляду на зазначені правові норми та умови Договору вимога позивача про стягнення з відповідача 305 624,00 грн заборгованості за поставлений товар (газ скраплений УКТ ЗЕД 2711 12 97 00) є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

На час прийняття судом цього рішення докази оплати отриманого відповідачем товару відсутні.

У зв`язку з простроченням відповідачем строків оплати товару позивач також заявив у позові вимогу про стягнення з відповідача 1 806,57 грн 3% річних на підставі пункту 6.1 Договору та в порядку статті 625 Цивільного кодексу України за період з 20.11.2019 по 30.01.2020.

У відповідності до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок 3% річних судом встановлено, що він не суперечить нормам чинного законодавства та обставинам справи, не порушує прав відповідача, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з відповідача 1 806,57 грн 3% річних підлягає задоволенню.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі статтею 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись статями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мале впроваджувальне підприємство "Релос" (08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Шевченка, будинок 16, код 16477069) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євротрансгаз" (01030, місто Київ, вулиця Рейтарська, будинок 17, офіс 3, код 40641200) 307 430 (триста сім тисяч чотириста тридцять) грн 57 коп. заборгованості за договором поставки № 1701-19-2 від 17.01.2019, з яких 305 624,00 грн основна заборгованість та 1 806,57 грн 3% річних, а також 4 611 (чотири тисячі шістсот одинадцять) грн 90 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повне рішення складено та підписано: 26.08.2020