УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

18.08.2020Справа № 910/12104/20

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши

заявуТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Інвестохіллс Веста"
прозабезпечення позову

у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Інвестохіллс Веста"

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Франко Піві»

про визнання права застави

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Інвестохіллс Веста" (далі - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Франко Піві» (далі - ТОВ «Франко Піві», відповідач) про визнання права застави за договором № 0926/01-S-2 від 14.02.2014 р.

У обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що на підставі договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги № 43-UKR-2018-01 від 27.12.2018 р., укладеним із ПАТ «КБ «Актив-Банк», позивач став новим кредитором за зобов`язаннями кредитного договору № 0926/01 від 26.09.2013 р., укладеного із ТОВ «Лямбда Солар» (позичальник), тому до нього перейшло право застави за договором № 0926/01-S-2 від 14.02.2014 р., укладеним із ТОВ «Франко Піві», який хоч і припинив дію, але забезпечував належне виконання кредитного договору.

У позові ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" просить визнати право застави за договором застави № 0926/01-S-2 від 14.02.2014 р.

Разом із цим позовом ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" подало заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, та грошові кошти, що знаходяться на рахунках, відкритих в будь-яких фінансових установах, що належать ТОВ «Франко Піві», і які будуть виявлені під час виконавчого провадження в межах оціночної вартості предмета застави за договором застави № 0926/01-S-2 від 14.02.2014 р. - 770 000 євро, або у гривневому еквіваленті зазначеної суми, на дату виконання ухвали про забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що внаслідок припинення договору застави № 0926/01-S-2 від 14.02.2014 р., що був укладений ПАТ «КБ «Актив-Банк» із ТОВ «Франко Піві», є підстави вважати, що грошові кошти у розмірі 770 000 євро, розміщені на рахунках заставодавця, які були предметом договору застави, можуть зникнути, у зв`язку із зняттям їх з метою уникнення заставодавцем виконання зобов`язань за кредитним договором. Отже, на думку заявника є підстави вважати, що рішення, яке буде прийняте за результатами розгляду поданого позову, виконати буде неможливо або його виконання буде утрудненим.

Розглянувши вказану заяву про забезпечення позову та дослідивши додані до неї докази, суд дійшов висновку, що така заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 137 цього Кодексу заходи забезпечення позову, як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб (ст. 136, 137 ГПК України).

Згідно з п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р.) особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Дослідивши подані матеріали, суд встановив, що будь-яких доказів, які б свідчили, що відповідачем вчиняються будь-які дії зі зняття або переведення коштів третім особам, що були предметом застави, або вчиняються інші дії спрямовані на зменшення їх кількості, заявником суду не надано.

Посилання в заяві саме лише на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011).

Отже, за висновком суду доводи заявника про можливість вчинення дій, пов`язаних із фактичним зменшенням або зняттям грошових коштів, у даному випадку є припущеннями, які не можуть бути підставою для вирішення питання про застосування заходів забезпечення позову.

За таких обставин заявник не довів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача або унеможливлення захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 137 ГПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Як вже зазначалось, предметом позову заявник визначив визнання права застави, тобто вимогу немайнового характеру. У той же час, заходом забезпечення позову заявник зазначив накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що перебувають у власності відповідача.

Отже, за висновком суду інтерес, про захист якого просить заявник (накладення арешту на майно та грошові кошти), не можна вважати співмірним та адекватним із позовними вимогами немайнового характеру - про визнання права, що виключає застосування вказаних заходів забезпечення.

За таких обставин суд вважає за необхідне відмовити ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. 129, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Інвестохіллс Веста" про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та з цього часу може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст.ст. 256-259 ГПК України.

Суддя Головіна К. І.