УХВАЛА

м. Київ

27.08.2020Справа № 910/9096/20

Суддя Привалов А.І., розглянувши

заяву ОСОБА_1

про повернення судового збору

Представники сторін: не викликались.

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності на частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Український науковий інститут сертифікації", номінальна вартість якої складає 88 119,60 грн., що у співвідношенні її номінальної вартості до загального розміру статутного капіталу становить 30%.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 (суддя Спичак О.М.) позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявникові.

13.08.2020 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від ОСОБА_1 надійшла заява про повернення судового збору.

У зв`язку з відпусткою судді Спичака О.М., в провадженні якого перебувала справа №910/9096/20, на підставі розпорядження В.о. керівника апарату № 05-23/1046 від 13.08.2020 було проведено повторний автоматизований розподіл матеріалів справи№910/9096/20, зареєстрованих за вхідним № 01-20/7486/20, за результатами якого заяву про повернення судового збору передано на розгляд судді Привалову А.І.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про повернення судового збору, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено законом України "Про судовий збір".

Згідно з пунктами 2, 3 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги, відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Судом при розгляді зазначеного клопотання враховано рекомендації, викладені у пункті 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, стосовно того, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 до заяви про повернення судового збору додано копію квитанції №0.0..2 від 23.06.2020 про сплату судового збору у розмірі 5 255 грн, яке не є належним доказом сплати судового збору.

Враховуючи викладені обставини, суд залишає подану заяву про повернення судового збору без задоволення.

Суд звертає увагу заявника на те, що останній не позбавлений права на повторне звернення з заявою про повернення судового збору, надавши оригінал квитанції №0.0..2 від 23.06.2020 про сплату судового збору у розмірі 5 255 грн.

Керуючись статтею 7 Закону України "Про судовий збір", статтями 91, 123, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.І. Привалов