ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2020р. Справа № 904/1501/20

За позовом: Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

До: Дніпровського державного аграрно-економічного університету в особі відокремленого підрозділу Технологічний коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету, м. Дніпро

Про: стягнення 1 556, 77 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ:

АТ «НАК «Нафтогаз України» (позивач) звернувся до суду з позовом до Дніпровського державного аграрно-економічного університету в особі відокремленого підрозділу- Технологічний коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету (відповідач) про стягнення 1 556, 77 грн. ( в т.ч.: 1 100, 92 грн. - пеня; 373, 76 грн. - інфляційні втрати та 82,09 грн. - 3% річних) штрафних санкцій за порушення строків оплати поставленого позивачем газу за договором постачання природного газу №80/16-ТЕ-4 від 29.01.16р. ( укладеним між сторонами).

Ухвалою від 31.03.20р. було відкрите провадження у справі №904/1501/20 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

Дніпровський державний аграрно-економічного університет в особі відокремленого підрозділу - Технологічний коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався , про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином ( що підтверджується відповідною заявою відповідача про ознайомлення з матеріалами справи, а.с.49-50).

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Також , суд враховує , що відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк (встановлений законом ). Однак, господарським судом під час розгляду даної справи враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В той же час, відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020, та яким були внесені зміни до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, - процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

29.01.16р. між ПАТ «НАК «Нафтогаз» (постачальник) та Технологічним коледжем Дніпровського державного аграрно-економічного університету (споживач) укладено договір № 80/16-ТЕ-4 постачання природного газу, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016р. природній газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору (п.1.1. договору).

Згідно п. 2.1. (з урахуванням внесених змін до нього додатковою угодою №1 від 31.03.16р., а.с. 21-22) постачальник передає споживачу з 01. 01.2016р. по 30.04.2016р. газ обсягом до 7,313 тис.куб.м. у тому числі по місяцях кварталів. Допускається відхилення споживання обсягу природного газу протягом відповідного місяця постачання газу в розмірі +/-5% від підтвердженого постачальником планового обсягу без узгодження сторін. (п. 2.1.3. договору).

Пунктом 4.1 договору встановлено, що кількість газу, яка продається споживачу, визначається за показниками комерційних вузлів обліку газу у відповідності до вимог, встановлених Кодексом газорозподільних систем, який затверджений постаново НКРЕКП від 30.09.15р. №2494 та Кодексом газотранспортної системи, який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.15р. №2493.

Відповідно до п.5.1. договору (з урахуванням внесених змін до нього додатковою угодою №1 від 31.03.16р., а.с. 21-22) зазначено, що регульована ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) на природний газ, який постачається за договором, в період з 01.04.16р. - 30.04.16р. (включно) встановлюється постановою КМУ від 01.10.2015р. № 758 із змінами, внесеними постановою КМУ від 30.03.2016р. № 234.

Згідно до п.5.2. договору з урахуванням внесених змін до нього додатковою угодою №1 від 31.03.16р., а.с.21-22), ціна за 1000 куб.м. газу за договором в період з 01.04.2016р. по 30.04.2016р. (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1 770, 74 грн., крім того податок на додану вартість - 20%. Всього до сплати з ПДВ - 2 124, 89 грн.

Пунктом 5.4. договору (з урахуванням внесених змін до нього додатковою угодою №1 від 31.03.16р., а.с. 21-22) передбачена загальна вартість даного договору становить 14 626, 16 грн., крім того ПДВ - 2 925, 23 грн., разом з ПДВ 17 551, 39 грн.

Згідно з п.6.1. договору (з урахуванням внесених змін до нього додатковою угодою №1 від 31.03.16р., а.с. 21-22), остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до пункту 8.2. договору, у разі невиконання споживачем умов п. 6.1. цього договору постачальник має право не здійснювати поставку газу споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості; у разі невиконання споживачем п. 6.1. цього договору, зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з п.12. договору з урахуванням внесених змін до нього додатковою угодою №1 від 31.03.16р., а.с. 21-22), договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01.01.2016р. до 30.04.2016р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. (а.с.14-20).

На виконання умов договору позивач передав у власність відповідача, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 15 426, 50 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі, які містяться в матеріалах справи (а.с.23-24).

Згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.12) відповідач оплату за природний газ здійснив у повному обсязі (що підтверджується виписками з банку, а.с.25-26). Проте, така оплата була здійсненна з порушенням строків. У зв`язку з порушенням строків оплати за поставлений природний газ позивач (відповідно до наданого ним розрахунку) вимагає стягнення 1 100, 92 грн. - пені; 373, 76 грн. - інфляційних втрат та 82, 09 грн. - 3% річних за період 15.03.16р. по 26.04.16р.

На час прийняття рішення у справі відповідачем доказів сплати пені, інфляційних втрат та 3% річних не надано. Таким чином, загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 1 556, 77 грн.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язаний оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

У відповідності із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ( ст.526 ЦК України ).

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, оскільки відповідач на їх спростування не подав суду жодного доказу.

За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Дніпровського державного аграрно-економічного університету в особі відокремленого підрозділу Технологічний коледж Дніпровського державного аграрно-економічного університету (49000, м. Дніпро, вул. Сергія Єфремова, буд. 25; ) на користь позивача - Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ): 1 100, 92 грн. - пені; 373, 76 грн. - інфляційних втрат та 82, 09 грн. - 3% річних та 2 102, 00 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 17.08.2020р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Ю.Васильєв