УХВАЛА

18.08.2020Справа № 910/10935/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ" про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ"

до 1) Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ВІВА"

про дострокове припинення дії свідоцтв України на знаки для товарів і послуг

Представники: без виклику сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства розвитку економіки,торгівлі та сільського господарства України (далі-відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ВІВА"(далі-відповідач 2), в якому просить суд:

-достроково частково припинити дію свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 56264 в частині товарів і послуг 30, 35 класів МКТП;

- достроково припинити дію свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 108004 повністю;

- зобов`язати Міністерство розвитку економіки,торгівлі та сільського господарства України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, щодо дострокового часткового припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 56264 в частині товарів і послуг 30, 35 класів МКТП та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені "Промислова власність";

- зобов`язати Міністерство розвитку економіки,торгівлі та сільського господарства України внести зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, щодо дострокового повного припинення дії свідоцтва України на знак для товарів і послуг № 108004 та опублікувати відомості про це в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем-2 не використовуються свідоцтва України № 56264 та № 108004 на знак для товарів та послуг "ШОКОБУМ" щодо товарів 30 класу МКТП та "ТОРТЮФЕЛЬ" щодо товарів 30 класу МКТП відповідно. Крім того, позивач зазначає, що дія таких свідоцтв України порушує його права та інтереси під час здійснення ним господарської діяльності з виробництва та продажу товарів 30 класу МКТП маркованих позначеннями "CHOCOBOOM" та " TORTUFEL " та перешкоджає реєстрації знаків для товарів і послуг "CHOCOBOOM" та "TORTUFEL".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 03.09.2020.

14.08.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ" надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить:

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ВІВА" до набуття рішенням суду у даній справі законної сили передавати повністю або частково права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 108004, 56264, передавати повністю або частково права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 108004, 56264 у використання іншим особам, у тому числі, на підставі ліцензійних угод, а також відмовлятися від свідоцтв України №№ 108004, 56264 повністю або частково, а також подавати до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України для офіційної публікації заяви про надання будь-якій особі дозволу на використання знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 108004, 56264, та відмовлятися від свідоцтв України №№ 108004, 56264 повністю або частково;

- заборонити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до набуття рішенням суду у даній справі законної сили вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг будь-які зміни, що стосуються правового статусу знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 108004, 56264, в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на знаки для товарів та послуг за вказаними Свідоцтвами повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаними Свідоцтвами, а також щодо припинення дії свідоцтв України №№ 108004, 56264 на знаки для товарів і послуг шляхом відмови Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВІВА» від них повністю або частково, та здійснювати пов`язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Заява обгрунтована тим, що відповідач-2 може відмовитися від знаків для товарів і послуг "ШОКОБУМ" та "ТОРТЮФЕЛЬ" за свідоцтвами України № 56264 та № 108004 або здійснити передачу прав на вказані знаки іншій особі, про що будуть внесені відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, що утруднить вирішення справи по суті і зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ" про забезпечення позову, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд зазначає, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

За змістом ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки. Свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом. Власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору. Власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання знака на підставі ліцензійного договору.

Доданими до матеріалів справи документами підтверджується, що на момент звернення до суду відповідач-2 є власником спірних свідоцтв, а відтак, саме останньому належать правомочності розпорядження визначеними такими свідоцтвами знаками в тому числі можливість їх передачі у власність іншим особам чи надання дозволу на їх використання на підставі ліцензійного договору (щодо всіх товарів чи їх частини).

Згідно ч. 2 ст. 1114 Цивільного кодексу України, факт передання виключних майнових прав інтелектуальної власності, які відповідно до цього Кодексу або іншого закону є чинними після їх державної реєстрації, підлягає державній реєстрації.

Частиною 1 ст. 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" встановлено, що власник свідоцтва в будь-який час може відмовитися від нього повністю або частково на підставі заяви, поданої до Установи. Зазначена відмова набирає чинності від дати публікації відомостей про це в офіційному бюлетені Установи.

Статтею 22 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" встановлено, що ніхто інший, крім колишнього власника свідоцтва, не має права на повторну реєстрацію знака протягом трьох років після припинення дії свідоцтва згідно із пунктами 1-3 статті 18 цього Закону.

Отже, у разі відчуження відповідачем-2 свідоцтв України № 56264 та № 108004 на знак для товарів і послуг "ШОКОБУМ" та "ТОРТЮФЕЛЬ" щодо товарів і послуг 30, 35 класів МКТП з наступним поданням до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України заяв про реєстрацію відповідних змін, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

У такому разі, у випадку визнання свідоцтв України № 56264 та № 108004 на знак для товарів і послуг достроково частково припиненими, Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України об`єктивно не матиме можливості виконати рішення суду, оскільки у Державному реєстрі свідоцтв на знаки для товарів та послуг будуть відомості про особу, якій передано право власності на свідоцтва України Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, а не відомості про відповідача-2, або взагалі будуть відсутні відомості про знак.

Крім того, у випадку відмови відповідача-2 від знаків для товарів і послуг "ШОКОБУМ" та "ТОРТЮФЕЛЬ" за свідоцтвами України № 56264 та № 108004 ніхто інший, в тому числі і позивач, не матиме змоги протягом 3-х років здійснити повторну реєстрацію знаку після дострокового припинення дії свідоцтва.

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

У зв`язку з тим, що власник свідоцтв України № 56264 та № 108004 може у будь-який час відмовитись або передати іншій особі право власності на свідоцтво повністю, суд приходить до висновку, що позивач обґрунтовано припускає, що права на знаки, які є предметом спору на момент прийняття рішення можуть перейти до іншої (інших) особи (осіб).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому, господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи наведене вище, подана заява про забезпечення позову визнається судом обґрунтованою щодо вжиття заходів до забезпечення позову, шляхом заборони Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ВІВА" до набрання рішенням законної сили передавати повністю або частково права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 108004, 56264 у використання іншим особам, у тому числі, на підставі ліцензійних угод, а також відмовлятися від свідоцтв України №№ 108004, 56264 повністю або частково, подавати до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України для офіційної публікації заяви про надання будь-якій особі дозволу на використання знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 108004, 56264 та заборони Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України до до набрання рішенням законної сили вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг будь-які зміни, що стосуються правового статусу знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 108004, 56264, в тому числі, але не обмежуючись, щодо передання прав на знаки для товарів та послуг за вказаними Свідоцтвами повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за вказаними Свідоцтвами, а також щодо припинення дії свідоцтв України №№ 108004, 56264 на знаки для товарів і послуг шляхом відмови Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВІВА» від них повністю або частково, та здійснювати пов`язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність».

При цьому, обраний спосіб забезпечення позову співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжитий судом захід до забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

У зв`язку з наведеним, подана заява щодо вжиття заходів до забезпечення позову визнається судом обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ" про забезпечення позову задовольнити.

2. До набрання рішенням законної сили у справі № 910/10935/20 вжити заходи до забезпечення позову, а саме:

1) заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ВІВА" передавати повністю або частково права інтелектуальної власності на знаки для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 108004, 56264 у використання іншим особам, у тому числі, на підставі ліцензійних угод, а також відмовлятися від свідоцтв України №№ 108004, 56264 повністю або частково, подавати до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України для офіційної публікації заяви про надання будь-якій особі дозволу на використання знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 108004, 56264;

2) заборонити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України вносити до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів та послуг будь-які зміни, що стосуються правового статусу знаків для товарів і послуг за свідоцтвами України №№ 108004, 56264, в тому числі щодо передання прав на знаки для товарів та послуг за свідоцтвами України №№ 108004, 56264 повністю або частково, щодо реєстрації ліцензійних договорів за свідоцтвами України №№ 108004, 56264, а також щодо припинення дії свідоцтв України №№ 108004, 56264 на знаки для товарів і послуг шляхом відмови Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «ВІВА» від них повністю або частково, та здійснювати пов`язані з цим публікації в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-Виробнича компанія "ВОЛДІ" (вул. Зелена, буд. 153 А, м. Львів, ідентифікаційний код - 31475712).

Боржник-1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ВІВА" (вул. Єршова, буд. 5, м. Луцьк, ідентифікаційний код - 34123373)

Боржник-2: Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (вул. Михайла Грушевського, буд. 12/2, м. Київ, 01008, ідентифікаційний код - 37508596)

Ухвала про вжиття заходів забезпечення позову набирає законної сили з 18.08.2020 та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 18.08.2023.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Щербаков С.О.