номер провадження справи 17/41/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 Справа № 908/619/20

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі головуючий суддя Корсун В.Л.

при секретарі судового засідання Шульгіній А.А.

розглянувши матеріали справи № 908/619/20

за позовною заявою: концерну "Міські теплові мережі",

юридична адреса: 69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд.137

адреса для листування: 69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, 4

до відповідача: громадської організації "КЛУБ ЛЮБИТЕЛІВ АКТИВНОГО ВІДПОЧИНКУ "ТИТАН", 69032, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 53

про стягнення 5 743,98 грн.

Представники учасників справи:

від позивача: Білоус Д.С., довіреність від 19.11.19 № 657/20-19

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

05.03.20 до господарського суду Запорізької області від концерну "Міські теплові мережі" (надалі концерн "МТМ") надійшла позовна заява від 02.03.20 № 13/юр про стягнення з громадської організації "КЛУБ ЛЮБИТЕЛІВ АКТИВНОГО ВІДПОЧИНКУ "ТИТАН" (надалі ГО "КЛУБ ЛАВ "ТИТАН") 5 743,98 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 04.07.16 № 204016, з якої: 4 387,03 грн. основний борг, 557,30 грн. інфляційні втрати, 237,99 грн. 3 % річних, 561,66 грн. пені.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 908/619/20 між суддями, 05.03.20 вказану позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 10.03.20 позовну заяву концерну "МТМ" залишено без руху.

31.03.20 судом прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/619/20, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 30.04.20.

З метою забезпечення права кожної із сторін у цій справі на належний судовий захист ухвалами від 30.04.20, від 27.05.20, від 17.06.20 та від 16.07.20 судом відкладався розгляд справи на 27.05.2020, 17.06.20, 16.07.20 та 10.08.20 відповідно.

Відкладаючи розгляд справи та призначаючи дати судових засідань на інші дати (через неявку в судові засідання представників сторони відповідача) суд виходив з того, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.20 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України від 20.05.20 №392 та від 22.07.20 № 641 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.20 по 24.04.20 на всій території України було встановлено карантин.

Із 20.04.20 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" №540-ІХ від 30.03.20, яким внесено зміни до … ГПК України.

Зокрема, п. 3 ч. 11 розділу I вказаного Закону внесені наступні зміни до ГПК України:

3) розділ X «Прикінцеві положення» доповнено п. 4 наступного змісту:

- визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також ін. процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

У зв`язку із вказаним, суд виходив з того, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.20 за №540-ІХ процесуальні строки у визначених ним випадках не зупиняються, не поновлюються, а продовжуються автоматично.

Судом після відкриття провадження у цій справі було враховано, що на засіданнях Кабінету Міністрів України строки загальнонаціонального карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) продовжувались до … 22.05.20, 22.06.20, 31.07.20, 31.08.20.

Так, зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.20 №343 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.20 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та відповідно до п.п. 8 п. 2 постанови була дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.20 №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у т.ч. у м. Києві та в м. Запоріжжі та області). Зокрема, дозволено: з 22.05.20 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.20 перевезення пасажирів метрополітенами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.20 № 641 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з (в редакції останніх змін) на всій території України продовжено карантин до 31.08.20.

Залежно від епідемічної ситуації в регіоні або окремих адміністративно-територіальних одиницях регіону встановлюється "зелений", "жовтий", "помаранчевий" або "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (далі рівень епідемічної небезпеки) (п. 2). Рівень епідемічної небезпеки встановлюється за результатом оцінки епідемічних показників та визначається рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке розміщується на офіційному інформаційному порталі Кабінету Міністрів України (за посиланням http://covid19.gov.ua) (п. 3). "Жовтий", "помаранчевий" або "червоний" рівень епідемічної небезпеки встановлюється на території регіону, в якому наявне значне поширення COVID-19. Рівень епідемічної небезпеки може змінюватися для всієї території регіону або території окремих адміністративно-територіальних одиниць регіону. В регіоні, щодо якого відсутнє рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій про встановлення рівня епідемічної небезпеки, застосовуються протиепідемічні заходи, передбачені для "зеленого" рівня епідемічної небезпеки (п. 4). Регіоном із значним поширенням COVID-19 вважається регіон, в якому наявна хоча б одна з таких ознак: завантаженість ліжок у закладах охорони здоров`я, визначених для госпіталізації пацієнтів з підтвердженим випадком COVID-19, становить більш як 50 %; середня кількість тестувань методом полімеразної ланцюгової реакції та імуноферментного аналізу становить менше ніж 24 тестування на 100 тис. населення протягом останніх 7 днів; коефіцієнт виявлення випадків інфікування COVID-19 становить більш як 11%, який обраховується за формулою … (п. 5). Державна комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій переглядає рішення про зміну рівня епідемічної небезпеки на території регіону або окремих адміністративно-територіальних одиницях регіону із "жовтим", "помаранчевим" або "червоним" рівнем епідемічної небезпеки не частіше ніж один раз на п`ять днів (п. 6).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.20 № 731-ІХ (набув чинності із 17.07.20) п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України викладено в такій редакції: «І. … 4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд, за заявою особи, продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

II. Прикінцеві та перехідні положення. … 2. Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до п. 4 розділу X «Прикінцеві положення» ГПК України, … в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.20, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Розгляд справи здійснювався із застосуванням технічних засобів фіксації (не в режимі відеоконференції) судового процесу за допомогою комплексу «Акорд».

У засіданні 10.08.20, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представнику позивача повідомлено про дату виготовлення рішення у повному обсязі.

Позивач, в особі уповноваженого представника, в судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві за вих. від 02.03.20 № 13/юр. Просив суд стягнути з відповідача на свою користь 5 743,98 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 04.07.16 № 204016, з якої: 4387,03 грн. основний борг, 557,30 грн. інфляційні втрати, 237,99 грн. 3 % річних, 561,66 грн. пені.

Відповідач як в особі уповноваженого представника так і в особі засновника в судові засідання жодного разу не з`явились, про дату, час та місце судових засідань відповідача повідомлено належним чином.

Так, зокрема, згідно з безкоштовним витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань отриманих судом з офіційного сайту Міністерства юстиції України, який долучено судом до матеріалів справи № 908/619/20, станом на 27.05.20 та на 16.07.20 місцезнаходженням громадської організації "КЛУБ ЛЮБИТЕЛІВ АКТИВНОГО ВІДПОЧИНКУ "ТИТАН" є: 69032, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 53.

З метою належного повідомлення відповідача про дату, місце та час розгляду справи № 908/619/20 господарським судом на юридичну адресу відповідача в порядку ст.ст. 12, 120, 174, 176, 234, 247, 250, 252 ГПК України направлявся екземпляр ухвали господарського суду Запорізької області від 31.03.20 про відкриття провадження у справі.

Крім того, на юридичну адресу відповідача направлялись екземпляри ухвал:

- в порядку ст.ст. 42, 46, 202, 216, 234, 235, 252 ГПК України - від 30.04.20 про відкладення розгляду справи;

- в порядку ст.ст. 42, 46, 202, 216, 234, 235, 252 ГПК України - від 27.05.20 про відкладення розгляду справи;

- в порядку ст.ст. 42, 46, 202, 216, 234, 235, 252 ГПК України - від 17.06.20 про відкладення розгляду справи;

- в порядку ст.ст. 42, 46, 202, 216, 234, 235, 252, п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України - від 16.07.20 про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, на адресу суду у зворотньому напрямку повернулись екземпляри ухвал від 31.03.20 про відкриття провадження у справі № 908/619/20, від 30.04.20, від 25.07.20 та від 17.06.20 про відкладення розгляду справи, які надсилались на юридичну адресу відповідача, а саме: 69032, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 53, із відміткою відповідного відділення "Укрпошта" - "за закінченням терміну зберігання".

Крім того, судом надсилались вказані ухвали суду (від 31.03.20 про відкриття провадження у справі, від 30.04.20, від 25.07.20 та від 17.06.20 про відкладення розгляду справи) засновнику юридичної особи - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, на адресу суду у зворотньому напрямку повернулись екземпляри ухвал від 31.03.20 про відкриття провадження у справі № 908/619/20, від 30.04.20, від 25.07.20 та від 17.06.20 про відкладення розгляду справи, які надсилались на адресу засновника юридичної особи, а саме: АДРЕСА_1 , із відміткою відповідного відділення "Укрпошта" - "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою".

Крім того, інформація про час та місце судових засідань були розміщені на сторінці офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет www.court.gov.ua/sudy у розділі «Громадянам. Оголошення про виклик».

Таким чином, відповідні процесуальні документи надіслані судом згідно з поштовими реквізитами відповідача.

Зазначене свідчить, що судом були вжиті всі залежні від нього заходи щодо повідомлення відповідача про дату, місце і час розгляду справи № 908/619/20.

Відповідно до пунктів 1 і 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Приймаючи до уваги, що відповідача належним чином повідомлено про дату, місце та час розгляду справи № 908/619/20, враховуючи неявку в судове засідання відповідача (його представника), суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за відсутності такого учасника справи за наявними у матеріалах справи документами (доказами).

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

04.07.16 між концерном "Міські теплові мережі" (Теплопостачальна організація) та громадської організації "КЛУБ ЛЮБИТЕЛІВ АКТИВНОГО ВІДПОЧИНКУ "ТИТАН" (Споживач) був укладений договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 204016 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, за цим договором Теплопостачальна організація бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді для опалення (за Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016:2010 код 35.30.1 - пара та гаряча вода; постачання пар, гарячої води) (теплова енергія) Споживачу, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід`ємними частинами.

Згідно із п. 2.1 Договору, теплова енергія відпускається Споживачу в Гкал згідно з Додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - на протязі опалювального періоду;

- кондиціювання - по замовленню Споживача;

- інші технологічні потреби - по замовленню Споживача.

Пунктом 3.2.6 Договору передбачено, що Споживач зобов`язується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Облік споживання теплова енергія на потреби опалення проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом (п. 5.1 Договору).

У відповідності до 5.5 Договору передбачено, що при відсутності приладів комерційного обліку або якщо вони вибули з ладу (несанкціоноване втручання в його роботу, порушення механічних та електронних пломб, механічне пошкодження приладів та елементів вузла обліку, закінчення терміну дії держповірки, сумнівні показники тощо), обсяг теплової енергії визначається Теплопостачальною організацією, як виняток, розрахунковим способом згідно з договірними тепловими навантаженнями, з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання Споживача у розрахунковому періоді.

У разі, підключення Споживача без приладів комерційного обліку теплової енергії до центрального теплового пункту (ЦТП) з приладами комерційного обліку - від загального споживання теплової енергії, визначеної за приладами комерційного обліку ЦТП, віднімаються обсяги споживання теплової енергії, визначені за показаннями приладів комерційного обліку Споживачів, підключених до ЦТП, а решта обсягу спожитої теплової енергії розподіляється Споживачу пропорційно до його договірного максимального приєднаного теплового навантаження (п. 5.6 Договору).

Згідно із положеннями п. 6.1. договору, розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не заперечує діючому законодавству, згідно з діючими на час розрахунків тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку, на підставі показань вузла обліку теплової енергії, а у випадках їх відсутності - відповідно до обсягів фактично спожитої теплової енергії, розрахованих згідно законодавства та умов договору.

Відповідно до п. 6.2 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

У відповідності до п. 6.3 Договору, підставою для розрахунків Споживача з Теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перераховувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити предоплату.

Згідно із п. 6.5. договору, при наявності приладів комерційного обліку - обсяги фактично спожитої теплової енергії, визначаються за фактичними показниками приладів обліку.

Споживачам, що не мають приладів комерційного обліку, обсяги фактично спожитої теплової енергії визначаються згідно з договірними тепловими навантаженнями з урахуванням середньомісячної температури зовнішнього повітря, холодної води та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання Споживача у розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 6.7 Договору, Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Теплопостачальної організації за адресою: вул. Адмірала Нахімова, буд. № 4, тел. 233-00-65, 34-44-72, документи за розрахунковий період:

- рахунок;

- акт приймання-передачі теплової енергії;

Теплопостачальна організація надає складені в електронній формі, зареєстровані та оформлені відповідно до вимог податкового законодавства податкові документи на всю суму зобов`язань, що виникли не пізніше 10-ти календарних днів від дати виникнення податкових зобов`язань, згідно вимог Податкового кодексу України.

Отриманий Акт приймання-передачі теплової енергії Споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Теплопостачальної організації на протязі п`яти днів з дати отримання. … (п. 6.7.1 Договору).

Пунктом 6.7.2 Договору, передбачено, що у разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Акту, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1. договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в Акті, Споживач зобов`язаний надати Теплопостачальній організації нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного Акту з додаванням відповідних документів та погодити з Теплопостачальною організацією всі розбіжності у встановлений пунктом 6.7.1. договору строк. При отриманні заперечень в підписанні Акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, Теплопостачальна організація розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до акту вносяться відповідні коригування в Акті наступного місяця. У разі відмови у прийнятті заперечень, Теплопостачальна організація надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт прийнятим до розрахунку, якщо цей акт в місячний строк не буде оскаржений Споживачем в судовому порядку.

Згідно із п. 10.1 договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до моменту укладання Сторонами письмової угоди про його розірвання.

Пунктом 10.3. договору закріплено, що припинення дії договору не звільняє Споживача від обов`язку повної сплати за спожиту теплову енергію та відповідальності, передбаченої цим договором і чинним законодавством України.

Судом прийнято до уваги те, що в установленому законом порядку договір не оспорювався, не визнавався недійсним та його дія не припинена. Доказів зворотнього жодною із сторін суду не надано.

Оцінивши надані докази суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, п.п. 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Як свідчать наявні матеріали справи, на виконання умов договору позивачем у період з лютого 2017 р. по квітень 2018 р. включно поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 4 587,11 грн., що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії за вказані періоди (копії яких долучені до матеріалів справи).

На підставі зазначених актів приймання-передачі теплової енергії концерном "МТМ" виставлено відповідачу рахунки на оплату відпущеної теплової енергії.

Вищевказані акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки були направлені позивачем на юридичну адресу Споживача (відповідача), що підтверджується долученими до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями реєстрів на відправлення рекомендованих листів.

Споживач на адресу позивача підписаних актів приймання-передачі теплової енергії не повернув, заперечень щодо їх підписання не надав.

Згідно із п. 6.7.2. договору, у разі неотримання Теплопостачальною організацією підписаного Акту, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін, встановлений п. 6.7.1. договору, акт підписується Теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його Споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період.

Відповідно до п. 6.4. договору, Споживач зобов`язаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перераховувати на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передплату.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Разом з тим, відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, оплату за спожиту теплову енергію за період з лютого 2017 р. по квітень 2018 р. включно здійснив не в повному обсязі, а лише 200,08 грн., внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 4 387,03 грн.

Факт наявності заборгованості у розмірі 4 387,03 грн. підтверджується матеріалами справи.

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов`язання. Зобов`язання відповідача оплатити надані послуги не припинено.

Враховуючи те, що станом на час розгляду спору в суді зобов`язання відповідача оплатити спожиту у період з лютого 2017 р. по квітень 2018 р. включно теплову енергію не припинено, відповідач оплату спожитої теплової енергії суду не довів, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 4 387,03 грн. за вказаний період обґрунтованими, заснованими на законі та договорі, і такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлено вимоги щодо стягнення з відповідача 561,66 грн. пені за період прострочення з 20.11.17 по 17.11.18 включно.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у ГК України, іншими законами та договором.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормами ч. 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.2.10. договору передбачено, що за порушення Споживачем строків оплати за теплову енергію, встановлених у п. 6.4. цього договору, останній сплачує Теплопостачальній організації у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

У відповідності з вимогами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.96 № 543/96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З огляду на викладене, за порушення відповідачем строку оплати поставленої теплової енергії за період прострочення, позивачем заявлено до стягнення 561,66 грн. пені (розрахунок пені міститься в матеріалах справи).

Факт прострочення відповідачем зобов`язання з оплати поставленої теплової енергії матеріалами справи № 908/619/20 доведено.

Враховуючи викладене, перевіривши розрахунок розміру пені за допомогою ІПС "Законодавство", суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність вимог позивача щодо стягнення з відповідача загальної суми пені у розмірі 561,36 грн. за спірний період.

Відповідачем не коректно було пораховано суму пені.

Як наслідок, вимоги про стягнення з відповідача пені за спірний період задовольняються судом частково в розмірі 561,36 грн. В іншій частині стягнення пені судом відмовляється як необґрунтовано заявлена сума.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Позивачем заявлено до стягнення 3 % річних в сумі 237,99 грн. за період із 20.03.17 по 30.09.19 включно (розрахунок міститься в матеріалах цієї справи).

Перевіривши розрахунок розміру 3 % річних за допомогою ІПС "Законодавство", суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність вимог позивача щодо стягнення з відповідача загальної суми 3 % річних у розмірі 237,91 грн. за спірний період.

Відповідачем не коректно було пораховано суму 3 % річних.

Як наслідок, вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних за спірний період задовольняються судом частково в розмірі 237,91 грн. В іншій частині стягнення 3 % річних судом відмовляється як необґрунтовано заявлена сума.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 557,30 грн. індексу інфляції за лютий 2017 р. - квітень 2018 р. включно (розрахунок міститься в матеріалах справи).

Перевіривши (за допомогою інформаційно-пошукової системи «Законодавство») наданий позивачем розрахунок індексу інфляції за загальний період з лютого 2017 р. по квітень 2018 р. включно,встановлено, що позивачем вірно розраховано інфляційні втрати за вказаний період.

Як наслідок задовольняються судом в повному обсязі, а саме 557,30 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 42, 46, 73-80, 86, 91, 129, 202, 236-238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з громадської організації "КЛУБ ЛЮБИТЕЛІВ АКТИВНОГО ВІДПОЧИНКУ "ТИТАН" (69032, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 53, ) на користь концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137, ) - 4 387 (чотири тисячі триста вісімдесят сім) грн. 03 коп. основного боргу, 561 (п`ятсот шістдесят одну) грн. 36 коп. пені, 237 (двісті тридцять сім) грн. 91 коп. 3 % річних, 557 (п`ятсот п`ятдесят сім) грн. 30 коп. інфляційних втрат та 1 920 (одна тисяча дев`ятсот двадцять) грн. 87 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ «ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ» ГПК України.

Повний текст рішення складено 14.08.2020.

Суддя В.Л. Корсун