ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1489/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спок ЛТД", м. Харків
про стягнення 715573,47 грн.
за участю представників:

позивача - Мовчан М.В.

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спок ЛТД" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 715573,47 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати зі сплати судового збору в розмірі 10733,60 грн.

В обґрунтування позову позивач вказує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Спок ЛТД" у період з 01.01.2020 по 30.04.2020 не сплачувало за користування земельною ділянкою по вул. Плеханівській, 4-А у м. Харкові плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегло за рахунок Харківської міської ради як власника земельної ділянки за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін, призначено підготовче засідання.

Відповідач, через канцелярію суду 09.06.2020 за вх.№ 12895, надав відзив на позовну заяву, згідно якого просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову у повному обсязі. При цьому відповідач у відзиві на позовну заяву вказує, що він своєчасно вчинив усі необхідні дії спрямовані на укладення договору оренди земельної ділянки; позивачем безпідставно приписано відповідачу користування частиною спірної земельної ділянки; позивачем неправомірно застосовано коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки.

Позивач, через канцелярію суду 16.06.2020 за вх.№ 13541, надав відповідь на відзив, в якій вказує, що позовні вимоги у справі підлягають задоволенню у повному обсязі. При цьому у відповіді на відзив позивач вказує, що відповідач, набувши 31.03.2017 у власність нежитлові приміщення, які розташовані на спірній земельній ділянці, використовував земельну ділянку для обслуговування цих нежитлових приміщень без здійснення плати за землю, без державної реєстрації прав на вищевказану земельну ділянку та без правовстановлюючих документів. В матеріалах справи міститься інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.03.2020 № 203179892 та акт обстеження земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0016 по вул. Плеханівській, 4-А у м. Харкові, а відповідачем не доведено той факт, що він використовує земельну ділянку іншою площею, та те, що на земельній ділянці розташована нежитлова будівля, яка має іншого власника. Також, позивач зазначає, що у витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.02.2020 № 1348/0/45-20 зазначено, що у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель. З урахуванням того, що у сформованому витязі з нормативно грошової оцінки земельної ділянки відсутній код КВЦПЗ Харківська міська рада застосувала «КФ» із значенням «3».

Відповідач, через канцелярію суду 22.06.2020 за вх.№ 14142, надав письмові заперечення на відповідь позивача на відзив, в яких просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовної заяви в повному обсязі. При цьому відповідач вказував, що власні об`єкти нерухомості він надає в оренду як офісні приміщення та за умови своєчасного укладення договору оренди земельної ділянки, при розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки повинен був бути застосований коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки (Кф) із значенням 2,5. За таких обставин розмір орендної плати за користування вищевказаною земельною ділянкою в місяць оренди, відповідно до розрахунків, проведених відповідачем у відзиві на позовну заяву, становив би 198748,99 грн., а загальна заборгованість за 3 місяці - 596246,97 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.07.2020 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, закрито підготовче провадження та призначено справу № 922/1489/20 до судового розгляду по суті на 16.07.2020 о 12:00.

16.07.2020 судом розгляд справи по суті було відкладено на 04.08.2020 о 11:30.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.08.2020 відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, відкладено розгляд справи по суті на 11.08.2020 о 11:00.

Представник позивача у судовому засіданні 11.08.2020 позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в призначене на 11.08.2020 судове засідання не з`явився. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів. Таким чином, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

При цьому суд зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 05.03.2020 № 203179892, право власності на нежиле приміщення підв. 1-8, 1-го пов. 1-74, 2-го пов. 1-33 загальною площею 2694,4 кв.м в літ. «А-2», літ. «А-1», «Ж-1», «В-1», «И-1», «Е-1», «Д-1», «Б-1», «Г-1» загальною площею 327, 1 кв.м. по вул. Плеханівській, 4-А зареєстроване з 31.03.2017 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Спок ЛТД" на підставі договору купівлі-продажу від 31.03.2017 № 1126.

Відповідно до Витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.01.2020 № НВ-020 земельна ділянка площею 0,4198 га з кадастровим номером :02:009:0016 по вул. Плеханівській, 4-А, у м. Харкові знаходиться у комунальній власності.

Категорія земель - землі житлової та громадської забудови; вид використання - для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (навчальний корпус , майстерня, допоміжні будівлі і споруди).

Датою державної реєстрації вказаної земельної ділянки є 27.10.2005.

Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку по вул. Плеханівській, 4-А у м. Харкові з кадастровим номером :02:009:0016 та з урахуванням ст. ст. 12, 80, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,4198 га по вул. Плеханівській, 4-А у м. Харкові перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради, що також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.01.2020 № НВ-020.

Розрахунок розміру безпідставно збережених ТОВ "Спок ЛТД коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2020 по 30.04.2020 в сумі 715573,47 грн. здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вул. Плеханівській, 4-А у м. Харкові (кадастровий номер :02:009:0016) від 10.02.2020 № 1348/0/45-20 виданого Відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Головним спеціалістом відділу самоврядного контролю за використанням земель Департаменту територіального контролю Харківської міської ради 05.03.2020 було здійснено обстеження земельної ділянки з урахуванням звіту з геодезичної зйомки земельної ділянки по вул. Плеханівській, 4-А у м. Харкові, розробленого ТОВ «ІНСТИТУТ ПЛАНУВАННЯ ТЕРИТОРІЇ», витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, наданого Відділом у м. Харкові Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.02.2020 № 1348/0/45-20 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.01.2020 № НВ-020.

За результатами обстеження 05.03.2020 було складено акт обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 4-А, кадастровий номер :02:009:0016.

У акті обстеження земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 4-А , кадастровий номер :02:009:0016 вказувалося, що на підставі рішення Харківської міської ради від 24.11.2004 № 198/04 ТОВ «Харківській інститут підготовки кадрів» надано в строкове платне користування земельну ділянку по вул. Плеханівський, 4-А загальною площею 0,4198 га для експлуатації та обслуговування нежитлових будівель (навчальний корпус, майстерня, допоміжні будівлі і споруди) строком до 01.12.2029). На підставі вказаного рішення між Харківською міською радою та ТОВ «Харківський інститут підготовки кадрів» укладено договір оренди землі (кадастровий номер :02:009:0016) від 12.09.2005 № 88132/05. Вищезазначена земельна ділянка повернута до земель запасу міста на підставі акту приймання-передачі земельної ділянки до земель запасу міста Харкова від 21.09.2018 № 203/18.

Обстеженням на місцевості було встановлено, що на сформованій земельній ділянці площею 0,4198 га (кадастровий номер :02:009:0016) по вул. Плеханівській, 4-А у м. Харкові розташовані нежитлові будівлі літ. «А-1», «Ж-1», «В-1», «И-1», «Е-1», «Д-1», «Б-1», «Г-1» та нежитлові приміщення підв. 1-8, 1-го пов. 1-74, 2-го пов. 1-33 загальною площею 2694,4 кв.м в літ. «А-2», право власності на які, з 31.03.2017 по теперішній час зареєстроване за ТОВ «СПОК ЛТД». Згідно витягу з Державного земельного кадастру від 20.01.2020 № НВ-020, площа земельної ділянки з кадастровим номером :02:009:0016 складає 0,4198га.

Також, як вбачається з матеріалів справи 10.07.2019 Головним спеціалістом відділу обстеження земельних ділянок Департаменту територіального контролю Харківської міської ради за заявою ТОВ «СПОК ЛТД» було проведено обстеження земельної ділянки по вул. Плеханівській, 4-А. За результатами обстеження земельної ділянки було складено акт № 1115/19 від 11.07.2019. Під час обстеження земельної ділянки було встановлено, що площа земельної ділянки становить 0,4198 га; на земельній ділянці знаходяться нежитлові будівлі (адміністративні, офісні приміщення, допоміжні будівлі і споруди); додаткові відомості: на земельній ділянці знаходиться нежитлова будівля, інформація про готовність об`єкту до експлуатації або наявність зареєстрованого права власності на яку у відділі відсутня.

При цьому, суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів оскарження з боку відповідача дій посадових осіб Департаменту територіального контролю Харківської міської ради щодо складання зазначених вище актів обстеження земельної ділянки. Крім того, відповідачем також не надано доказів невідповідності відомостей, зазначених в зазначених актах, фактичним обставинам справи.

Таким чином, земельна ділянка за адресою: м. Харків, вул. Плеханівська, 4-А, кадастровий номер :02:009:0016 є сформованим об`єктом цивільних прав.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини першої статті 141 цього Кодексу).

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Отже, з аналізу вказаних правових норм випливає, що виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права.

Матеріали справи не містять доказів належного оформлення права користування спірною земельною ділянкою відповідачем, зокрема укладення відповідного договору оренди з Харківською міською радою та державною реєстрацією такого права.

Таким чином, відповідач користується спірною земельною ділянкою без достатньої правової підстави.

З огляду на викладене, відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування ними, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постанові Великої Палати Верхового Суду від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, яка прийнята за результатами розгляду аналогічних правовідносин щодо врегулювання спору, що виник з приводу фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати. У пункті 65 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Крім того, у постановах від 29.01.2019 у справах № 922/3780/17 та № 922/536/18, від 11.02.2019 у справі № 922/391/18, від 12.04.2019 у справі № 922/981/18 та від 12.06.2019 у справі № 922/902/18, Верховний Суд застосував положення ч. 2 ст. 20 і ч. 3 ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», відповідно до якої дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Рішенням 25 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 03.07.2013 р. № 1209/13 була затверджена Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, яка застосовується з 01.01.2014 року і по теперішній час.

Наказом Держкомзему, Мінагрополітики, Мінбудархітектури та УААН від 27.01.2006 року № 18/15/21/11 було затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 5 квітня 2006 року за № 388/12262, згідно якого коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) визначається відповідно до Додатку 1, Таблиці 1.1 цього Порядку. Віднесення земель до категорії земель за функціональним використанням проводилась згідно Інструкцією з заповнення державної статистичної звітності з кількісного обліку земель (форми NN 6-зем, 6а-зем, 6б-зем, 2-зем), затвердженою наказом Держкомстату України від 05.11.98 № 377, зареєстрованою в Мін`юсті України 14.12.98 за № 788/3228, відповідно до видів економічної діяльності, зазначених у довідках, що надають юридичним особам органи державної статистики.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 489 від 25.11.2016 р. затверджено новий Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (далі - Порядок), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.12.2016 року за № 1647/29777, який застосовується з 01 січня 2017 року.

Відповідно до цього Порядку коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/18306 (додаток 1 Порядку).

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 162 від 27.03.2018 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.04.2018 року за № 432/31884, що набрав чинності з 17.07.2018 року, було внесено зміни до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25 листопада 2016 року № 489, а саме: в примітках 1 додатку Порядку цифри «2,0» замінити цифрами «3,0».

В примітках Додатку 1 цього Порядку визначено застосування коефіцієнту функціонального використання земельної ділянки (Кф) із значенням 3.0, у разі: якщо інформація про земельні ділянки не внесена до відомостей Державного земельного кадастру (земельні ділянки, на які обліковуються правовстановлюючі документи до 2004 року, але не пройшли державну реєстрацію в державному земельному кадастрі) та якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель (згідно наказу Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010 р. № 548, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01 листопаду 2010 р. за № 1011/18306.

У Витязі з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 10.02.2020 № 1348/0/45-20 зазначено, що у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.01.2020 № НВ-020 зазначений старий код виду цільового призначення.

З урахуванням того, що у сформованому витязі з нормативно грошової оцінки земельної ділянки відсутній код КВЦПЗ Харківська міська рада застосувала «КФ» із значенням «3». Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у справі № 804/886/18 від 27.01.2020.

При цьому суд зазначає, що відповідачем у відзиві на позовну заяву було підтверджено факт того, що він користується спірною земельною ділянкою. Проте, доказів в підтвердження сплати кошті за користування земельною ділянкою, на якій знаходиться його майно, відповідачем до суду не було надано.

Також, відповідачем не надано до суду доказів того, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:009:0016 по вул. Плеханівській, 4-А у м. Харкові має цільове призначення - 03.10 - для будівництва та обслуговування будівель ринкової інфраструктури (адміністративних будинків громадської забудови, які використовуються для здійснення підприємницької та іншої діяльності, пов`язаної з отриманням прибутку).

Окрім того, суд зазначає, що лист відповідача № 01-05 від 31.05.2017 р., лист Департаменту земельних відносин № 4413/0/225-14 від 07.07.2017 р., лист відповідача від 20.12.2017 р., лист Департаменту земельних відносин № 344/0/225-18 від 22.01.2018 р., заява відповідача від 17.04.2018 р. та 15.06.2018 не спростовують позовних вимог позивача.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до приписів статті 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно пункту 14.1.147 статті 14 Податкового кодексу України, плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пункт 14.1.136. статті 14 Податкового кодексу України).

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що права та охоронювані законом інтереси позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені відповідачем, а обраний позивачем спосіб захисту свої прав, як землевласника, є належним та ефективним, у зв`язку із чим, позовні вимоги про стягнення безпідставно збережених відповідачем коштів у розмірі орендної плати за період з 01.01.2020 по 30.04.2020 в сумі 715573,47 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 20, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 180, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спок ЛТД" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 4-А, к. 23/2, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ; за реквізитами: код класифікації доходів бюджету - 24062200; номер рахунку (ІВАN) UA0020002, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37999649, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), отримувач - УК м. Харкова безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 715573,47 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спок ЛТД" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 4-А, к. 23/2, ) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, ідентифікаційний код 04059243, р/р UA0032986, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО 820172) витрати зі сплати судового збору в розмірі 10733,60 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "14" серпня 2020 р.

Суддя А.М. Буракова