УХВАЛА

м. Київ

05.08.2020Справа № 910/9050/19

За заявою Фізичної особи - підприємця Олешко Володимира Петровича про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі № 910/9050/19 за нововиявленими обставинами.

За позовом Фізичної особи - підприємця Олешко Володимира Петровича

до Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Київська міська державна адміністрація

про визнання незаконних дій та зобов`язання усунути перешкоди у користуванні майном

та за зустрічним позовом Комунального підприємства "Київтранспарксервіс"

до Фізичної особи - підприємця Олешко Володимира Петровича

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за зустрічним позовом - Київська міська державна адміністрація

про визнання договору таким, що припинився та зобов`язання вчинитии дії

Суддя Літвінова М.Є.

Представники учасників справи:

Від позивача (за первісним позовом): не з`явився;

Від відповідача (за первісним позовом): Решетило Р.Г.;

Від третьої особи: Кравець В.В.;

ВСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 в задоволенні первісних позовних вимог Фізичної особи - підприємця Олешка Володимира Петровича відмовлено. Зустрічні позовні вимоги Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" задоволено. Визнано Договір № ДНП-2015-12/04 від 21.12.2015 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування таким, що припинив свою дію 20 грудня 2018 року. Зобов`язано Фізичну особу - підприємця Олешко Володимира Петровича звільнити паркувальний майданчик за адресою: м. Київ, Дніпровський район, просп. Нової Алішера, 1-а, в межах III територіальної зони паркування м. Києва. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Олешко Володимира Петровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6; ) судовий збір у розмірі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 залишено без змін.

10.06.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача (за первісним позовом) надійшла заява про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі № 910/9050/19 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2020 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду заяви Фізичної особи - підприємця Олешко Володимира Петровича про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі № 910/9050/19 за нововиявленими обставинами до повернення матеріалів справи № 910/9050/19 із суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 розгляд заяви призначено на 29.07.2020.

28.07.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника третьої особи надійшли пояснення щодо заяви.

28.07.2020 через електронну пошту суду від представника позивача (за первісним позовом) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, однак, вказане клопотання не скріплено власним електронним цифровим підписом заявника, з огляду на що воно є таким, що не підписане уповноваженою особою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2020 клопотання представника позивача повернуто без розгляду.

У судовому засіданні 29.07.2020 представник відповідача подав письмові пояснення по справі.

У судове засідання 29.07.2020 представник позивача (заявника) не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2020, яку занесено до протоколу судового засідання відкладено розгляд заяви на 05.08.2020.

04.08.2020 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача (заявника) надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви.

Судом у судовому засіданні 05.08.2020 вирішено відмовити у задоволенні клопотання представника позивача (заявника) про відкладення розгляду заяви, з огляду на таке.

У поданому клопотанні про відкладення розгляду заяви не зазначено обставин, з яких судом не можливо розглянути заяву без участі адвоката позивача (заявника), з урахуванням того.

Судом враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215 та від 25.03.2020 № 239, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 24.04.2020 на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів, зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 №500, зокрема уряд установив з 22 травня 2020 року до 31 липня 2020 року із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19 від 11.03.2020 №211.

В той же час, даною постановою Кабінету Міністрів України з 11 травня 2020 р. послаблені карантинні обмеження, а саме дозволено здійснення професійної діяльності адвокатами та нотаріусами.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Одночасно суд наголошує, що відкладення розгляду заяви є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

Явка представників сторін у судове засідання 05.08.2020 не визнавалась судом обов`язковою.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

А тому, враховуючи тимчасовий характер вжитих державою заходів для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та пом`якшення карантинних заходів з 11 травня 2020 року, оскільки суди в період карантину не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, з огляду на те, що розгляд справи відкладався за клопотанням представника позивача (заявника), а тому суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представника позивача (заявника).

В обґрунтування вказаної заяви заявник зазначає, рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 в задоволенні первісних позовних вимог Фізичної особи - підприємця Олешка Володимира Петровича відмовлено. Зустрічні позовні вимоги Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" задоволено. Визнано Договір № ДНП-2015-12/04 від 21.12.2015 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування таким, що припинив свою дію 20 грудня 2018 року. Зобов`язано Фізичну особу - підприємця Олешко Володимира Петровича звільнити паркувальний майданчик за адресою: м. Київ, Дніпровський район, просп. Нової Алішера, 1-а, в межах III територіальної зони паркування м. Києва. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Олешко Володимира Петровича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Київтранспарксервіс" (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6; ) судовий збір у розмірі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.

Як зазначає заявник, на момент перегляду справи в порядку апеляційного провадження Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 у справі № 640/13838/19 було визнано протиправним та нечинним рішення Київської міської ради від 05.03.2020 №184/6840 «Про вдосконалення організації паркувального транспорту в місті Києві».

Заявник вказує на те, що відповідно до п. 2.2.2. Договору ДНП -2015-12/04 від 21.12.2015 сторони домовились, що ФОП Олешко В.П. за власні кошти здійснює облаштування та обладнання майданчика для паркування згідно з Правилами паркування у відповідності до схеми організації дорожнього руху.

Заявник стверджує, що оскільки Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 у справі № 640/13838/19 було визнано протиправним та нечинним рішення Київської міської ради від 05.03.2020 №184/6840 «Про вдосконалення організації паркувального транспорту в місті Києві», позивач втрачає переважне право на користування спеціально обладнаним ним паркувальним майданчиком, а тому існують підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі № 910/9050/19.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 320 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до частин 4 та 5 статті 320 Господарського процесуального кодексу України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

За таких обставин, при зверненні до суду з заявою в порядку глави 3 Господарського процесуального кодексу України заявником повинно бути доведено наявність підстав, встановлених статтею 320 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, переглядаючи судове рішення за нововиявленими обставинами, суд повинен в першу чергу встановити наявність тих фактичних даних, існування яких може істотно вплинути на встановлені під час первісного розгляду справи обставини, та дослідити чим засвідчується існування цих фактичних даних.

Як зазначено судом вище, як на нововиявлену обставину заявник посилається, що Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 у справі № 640/13838/19 було визнано протиправним та нечинним рішення Київської міської ради від 05.03.2020 №184/6840 «Про вдосконалення організації паркувального транспорту в місті Києві».

Проте, як зазначає суд, при розгляді справи № 910/9050/19 було встановлено,що відповідачем надіслано лист про намір припинити дію договору № ДНП-2015-12/04 у визначений строк та не здійснювати його автоматичне продовження.

Вказаний лист було надіслано позивачу на адресу, а саме: АДРЕСА_2 , що підтверджується списком № 2221 згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів (номер рекомендованого листа № 490) та фіскальним чеком від 28.09.2019.

А тому суд прийшов то висновку, що Договір № ДНП-2015-12/04 від 21.12.2015 про надання права на експлуатацію фіксованих місць паркування є таким, що припинив свою дію 20 грудня 2018 року.

Доводи заявника про те, що Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2020 у справі № 640/13838/19 було визнано протиправним та нечинним рішення Київської міської ради від 05.03.2020 №184/6840 «Про вдосконалення організації паркувального транспорту в місті Києві» не є нововиявленими обставинами у справі № 910/9050/19.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви та відмову у її задоволенні.

Згідно з частиною 3 статті 325 Господарського процесуального кодексу України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до частини 4 зазначеної статті у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу. У разі задоволення заяви про перегляд судового рішення з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 3 частини третьої статті 320 цього Кодексу, та скасування судового рішення, що переглядається, суд: 1) ухвалює рішення - якщо переглядалося рішення суду; 2) приймає постанову - якщо переглядалася постанова суду; 3) постановляє ухвалу - якщо переглядалася ухвала суду.

Керуючись ст. 234, 235, 320, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Олешко Володимира Петровича про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі № 910/9050/19 за нововиявленими обставинами.

2. Залишити рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 у справі № 910/9050/19 в силі.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.08.2020.

Суддя М.Є. Літвінова