ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020 справа № 914/2552/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент»

до відповідача Фермерського господарства «Агро Захід Буг»

про стягнення 1588900,20 грн.

за участю представників:

від позивача не з?явився

від відповідача не з?явився

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю Ековей Вейст Менеджмент до відповідача Фермерського господарства «Агро Захід Буг» про стягнення 1588900,20 грн.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено в протоколах судового засідання.

Позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, однак подав клопотання (вх.№23450/20 від 05.08.2020р.) про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент» не має можливості забезпечити свою особисту явку в судове засідання у зв`язку із зайнятості в цей час в іншому судовому процесі у справі №466/4726/20, що розглядається у Шевченківському районному суді міста Львова.

У клопотанні про відкладення розгляду справи позивач також зазначає про намір особисто взяти участь в судовому засіданні при розгляді даної справи.

При цьому позивач посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19».

Крім того, у поданому клопотанні позивач просить відкласти розгляд справи на іншу дату задля забезпечення конституційного права на судовий захист та належної реалізації процесуальних прав та обов`язків позивача, передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, однак подав заяву (вх.№23478/20 від 05.08.2020р.) про розгляд справи без участі представника Фермерського господарства «Агро Захід Буг».

В поданій заяві (вх.№23478/20 від 05.08.2020р.) відповідач також просить долучити до матеріалів справи копії судових рішень в інших справах, в яких, як зазначає відповідач, досліджувались доводи щодо оспорення фактів перевезень твердих побутових відходів та самі платежі, що є предметом заявлених вимог в даній справі платіжні доручення за період з 11.06.2018р. по 27.09.2018р.

Розглянувши клопотання (вх.№23450/20 від 05.08.2020р.) позивача про відкладення розгляду справи, суд зазначає таке.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», прийнятої відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», установлено на усій території України карантин з 12 березня до 3 квітня 2020р. Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020р. №239 внесено зміни до зазначеної постанови, відповідно до яких карантин продовжено до 24.04.2020р. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020р. №291 карантин продовжено до 11.05.2020р. Постановою Кабінету Міністрів України від 04 травня 2020 р. № 343 карантин продовжено до 22.05.2020р. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020р. № 392 карантин продовжено до 22.06.2020р. Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020р. № 500 карантин продовжено до 31.07.2020р. Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020р. № 641 карантин продовжено до 31.08.2020р.

Слід зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

У пункті 4 Розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України із змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законами України від 30.03.2020 р. N 540-IX, від 18.06.2020 р. N 731-IX зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Слід зазначити, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" в редакції Закону України від 30.03.2020р. №540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18.06.2020 р. N 731-IX. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом України від 18.06.2020 р. N 731-IX. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

В той же час суд звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, слід зазначити, що ухвалою суду від 25.06.2020р., якою відкладено розгляд справи по суті на 06.08.2020р., явка учасників справи в судове засідання не визнавалась обов`язковою.

Враховуючи неодноразові відкладення судових засідань та з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

При цьому, враховуючи доводи на які посилається позивач, суд бере до уваги те, що в матеріалах справи міститься достатньо доказів для вирішення спору по суті, у зв`язку з чим клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Разом з тим, як вбачається із поданого клопотання, позивач просить відкласти розгляд справи, а не продовжити процесуальний строк.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд встановив таке.

Відповідно до пункту 1.2. статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент», у зв`язку із зміною найменування товариства, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент» (ідентифікаційний код юридичної особи 33951598) виступає правонаступником усіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» (ідентифікаційний код юридичної особи 33951598).

15.03.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕ-Львів» (замовник) та Фермерським господарством «Агро Захід Буг» (виконавець) укладено договір про надання транспортних послуг №А-З/010318-ТР, відповідно до умов якого виконавець від свого імені та за рахунок замовника зобов`язаний організувати та виконати перевезення твердих побутових відходів (вантаж) автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні (послуги).

Відповідно до пункту 2.4. договору, при отриманні відходів до перевезення замовник передає виконавцю товарно-транспортну накладну.

Згідно із пунктом 2.6. договору, наявність встановленого на ТЗ GPS-трекера з можливістю онлайн відслідковування вантажу є обов`язковою умовою здійснення перевезення.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що замовник оплачує фактично надані виконавцем послуги протягом 12 (дванадцяти) банківських днів з дня отримання належним чином оформлених оригіналів усіх необхідних документів (акт виконаних робіт, ТТН, податкова накладна, рахунок, засвідчений належним чином, витяг з GPS-моніторингу по здійсненому маршруту).

Відповідно до пункту 4.3. договору, підтвердженням факту здійснення перевезення вантажу є оригінал товарно-транспортної накладної з відміткою одержувача вантажу, акт наданих послуг, підписаний уповноваженими особами та засвідчений належним чином витяг з GPS-моніторингу по здійсненому маршруту.

Згідно з пунктом 4.4. договору, виконавець в акті наданих послуг зобов`язаний вказати дату кожного перевезення та реєстраційний номер автотранспорту, вагу вантажу, вартість кожного перевезення та вартість перевезення з ПДВ.

Пунктом 4.5. договору визначено, що акт наданих послуг підписується сторонами після фактичного надання виконавцем послуг.

У пункті 4.6. договору передбачено, що обов`язковими умовами для оплати наданих послуг за договором є:

а) передача виконавцем замовнику відповідних документів, оформлених у встановленому чинним законодавством України порядку, а саме: ТТН з відміткою вантажоодержувача про отримання, податкової накладної, засвідченого належним чином витягу з GPS-моніторингу по здійсненому маршруту та інших документів, передбачених чинним законодавством та умовами цього договору;

б) відповідність цін, зазначених у акті наданих послуг, податковій накладній з фактичною вагою вантажу, зазначеною в ТТН.

За відсутності одного із зазначених документів, а також у разі їх неналежного оформлення або за наявності розбіжностей у відомостях чи даних замовник повинен повідомити виконавця протягом 7 (семи) календарних днів з моменту подання документів підтверджуючих факт надання послуг. У цьому випадку виконавець зобов`язаний протягом 7 (семи) календарних днів із моменту отримання такого повідомлення від замовника подати замовнику відповідні виправлені або коригуючі документи.

Як зазначає позивач у позовній заяві, на виконання умов договору він у період з червня по вересень 2018р. здійснив платежі на користь відповідача в сумі 9846000,00 грн.

При цьому позивач стверджує, що відповідач передав йому акти наданих послуг, витяги з системи GPS-моніторингу руху транспорту, товарно-транспортні накладні за червень-вересень 2018р. на загальну суму 8257099,80 грн.

Тобто за твердженням позивача, він сплатив на користь відповідача суму коштів в обсязі, що перевищує обсяг наданих послуг на 1588900,20 грн.

Разом з тим, у позовній заяві позивач зазначив, що у березні-травні 2018р. відповідач не надав та не підтвердив надання позивачеві послуг за договором, а також зазначив, що вказані обставини є предметом розгляду у справі №914/1680/18.

Як зазначає позивач у позовній заяві, 365 рейсів із 387, які б мали здійснюватися автомобілями позивача з перевантажувальної станції на вулиці Північній міста Львова до місць захоронення у Київській, Чернігівській, Дніпропетровській областях відповідно до засвідчених і наданих витягів із системи GPS-моніторингу руху транспорту, здійснено не було.

Також, як зазначив позивач, автомобілі здійснювали рух у невідомому напрямку 22 рази і жоден з цих 22 рейсів не здійснювався до місць захоронення у вказаних вище областях України.

Тобто за твердженням позивача, вказані витяги не підтверджують надання позивачем послуг перевезення відходів, а спосіб формування цих витягів невідомий.

На підтвердження своїх доводів позивач посилається на відповідь Приватного підприємства «Комп`ютерінфо та сучасні технології» від 01.03.2018р. на адвокатський запит стосовно достовірності витягів із GPS-моніторингу.

У вказаній відповіді Приватного підприємства «Комп`ютерінфо та сучасні технології» від 01.03.2018р. зазначено, що 14.01.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» та Приватним підприємством «Комп`ютерінфо та сучасні технології» укладено договір №14/01-15П про абонентське обслуговування в системі моніторингу FREETRACK.

Як вказано у цій відповіді від 01.03.2018р., перевіривши відповідність наданої позивачем інформації тим даним, які містить система моніторингу руху транспорту FREETRACK за період з 01.03.2018р. по 31.05.2018р. включно, Приватне підприємство «Комп`ютерінфо та сучасні технології» дійшло висновку, що зазначена у доданих до адвокатського запиту витягах із системи GPS-моніторингу руху транспорту інформація про рух автомобілів за вказаною позивачем траєкторією до місця призначення не підтверджується даними, які містяться в системі моніторингу руху транспорту FREETRACK.

При цьому, Приватне підприємство «Комп`ютерінфо та сучасні технології» у відповіді від 01.03.2018р. припускає, що додані позивачем до запиту витяги сформовані не в системі моніторингу руху транспорту FREETRACK.

У позовній заяві позивач на підтвердження своїх доводів також посилається на листи, відповіді Львівської обласної державної адміністрації, Залізничної районної адміністрації, виконавчого комітету Львівської міської ради на адвокатські запити, в яких зазначено, що з перевантажувальної станції на вулиці Північній міста Львова відходи протягом березня-травня 2018р. не вивозилися та постійно накопичувалися.

У позовній заяві зазначено, що підписання актів виконаних робіт та товарно-транспортних накладних за березень-травень 2018р. пов`язане з протиправними діями колишніх посадових осіб позивача (колишнього директора Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» та інших посадових осіб, що відповідали за фінансово-господарську діяльність позивача) та посадових осіб відповідача.

При цьому позивач зазначив, що у провадженні слідчого відділу Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження №0001106 за частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України.

Отже позивач стверджує, оскільки подані відповідачем витяги із системи GPS-моніторингу руху транспорту містять недостовірну інформацію, тобто інформацію, яка не відповідає даним із системи моніторингу руху транспорту FREETRACK, тому на його думку, в даному випадку відсутні всі обов`язкові умови для проведення розрахунків за договором, а відтак, у позивача відсутній обов`язок для сплати коштів за березень-травень 2018р.

Відповідач проти позову заперечив, з тих підстав, що на його думку позовна заява про стягнення переплати є безпідставна та необгрунтована, оскільки не містить жодної норми матеріального права, на підставі якої позивач просить стягнути оплачені кошти за договором, а також жодного письмового доказу в підтвердження підстав позову.

Як зазначає відповідач, усі доводи, що зазначені у позовній заяві є лише припущенням, а оплати здійснювались в межах виконання укладеного між сторонами договору, дійсність укладення якого жодна із сторін не оскаржувала.

Також відповідач вказує на те, що між ним та Приватним підприємством «Комп`ютерінфо та сучасні технології» не існує договірних відносин, в той час як можливість отримання і форматування у системі моніторингу є лише у позивача та Приватного підприємства «Комп`ютерінфо та сучасні технології», а на запит відповідача Приватне підприємство «Комп`ютерінфо та сучасні технології» відмовило надати детальну інформацію, пославшись на те, що це таємниця правовідносин з позивачем.

За твердженням відповідача, листи і відповіді Львівської обласної державної адміністрації, Залізничної районної адміністрації, виконавчого комітету Львівської міської ради на адвокатські запити не містять інформації, щодо предмета спору і щодо відповідача.

Щодо кримінального провадження №0001106 за частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України, відповідач зазначив, що це є лише формальним підтвердженням поданої заяви представником позивача.

Крім того, відповідач зазначав, що переплати за договором у розмірі 1588900,20 грн. не існує, що підтверджується рядом судових спорів про стягнення з позивача заборгованості та актами взаємних розрахунків.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як передбачено статтею 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Згідно з статтею 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 908 Цивільного кодексу України передбачено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено судом, 15.03.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕ-Львів» (замовник), правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Ековей Вейст Менеджмент» та Фермерським господарством «Агро Захід Буг» (виконавець) укладено договір про надання транспортних послуг №А-З/010318-ТР, відповідно до умов якого виконавець від свого імені та за рахунок замовника зобов`язаний організувати та виконати перевезення твердих побутових відходів (вантаж) автомобільним транспортом у міському та міжміському сполученні (послуги).

Факт здійснення позивачем оплат за вказаним договором підтверджується такими платіжними дорученнями: №1475 від 11.06.2018р. на суму 1054000,00 грн., №1599 від 19.06.2018р. на суму 2122000,00 грн., №1873 від 10.07.2018р. на суму 40000,00 грн., №1905 від 13.07.2018р. на суму 30000,00 грн., №1955 від 16.07.2018р. на суму 50000,00 грн., №1956 від 16.07.2018р. на суму 50000,00 грн., №1982 від 18.07.2018р. на суму 400000,00 грн., №2027 від 23.07.2018р. на суму 500000,00 грн., №2143 від 03.08.2018р. на суму 500000,00 грн., №2174 від 08.08.2018р. на суму 45000,00 грн., №2175 від 08.08.2018р. на суму 25000,00 грн., №2203 від 13.08.2018р. на суму 50000,00 грн., №2244 від 14.08.2018р. на суму 100000,00 грн., №2278 від 15.08.2018р. на суму 1900000,00 грн., №2319 від 20.08.2018р. на суму 1000000,00 грн., №2486 від 06.09.2018р. на суму 1100000,00 грн., №2512 від 07.09.2018р. на суму 30000,00 грн., №2545 від 12.09.2018р. на суму 400000,00 грн., №2743 від 27.09.2018р. на суму 300000,00 грн., а також банківською випискою від 19.07.2018р. на суму 100000,00 грн.

Тобто, як вбачається із матеріалів справи, позивач на виконання договору про надання транспортних послуг №А-З/010318-ТР від 15.03.2018р. перерахував відповідачу 9796000,00 грн., а не 9846000,00 грн., як це зазначив позивач у позовній заяві.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, позивач на підтвердження своїх доводів щодо здійснення платежів по вказаному договору на загальну суму 9846000,00 грн., окрім вищезазначених платіжних доручень та банківської виписки, долучив також до матеріалів справи платіжне доручення №1849 від 09.07.2018р. на суму 50000,00 грн.

Однак, як вбачається із вказаного платіжного доручення №1849 від 09.07.2018р. на суму 50000,00 грн., підставою платежу є договір №01/07/2016-ф від 24.06.2016р., а не договір №А-З/010318-ТР від 15.03.2018р., у зв`язку з чим відповідно до наявних у справі матеріалів загальна сума здійснених позивачем платежів по договору №А-З/010318-ТР від 15.03.2018р. становить 9796000,00 грн., а не 9846000,00 грн.

Факт підписання актів приймання-передачі на вказану суму сторонами не заперечується, однак при цьому позивачем заперечується факт надання послуг у березні-травні 2018р., у зв`язку з чим за твердженням позивача сума переплати становить 1588900,20 грн.

Як вбачається із відповіді Приватного підприємства «Комп`ютерінфо та сучасні технології» від 01.03.2018р., на який посилається позивач, зазначена у доданих до адвокатського запиту витягах із системи GPS-моніторингу руху транспорту інформація про рух автомобілів за вказаною позивачем траєкторією до місця призначення не підтверджується даними, які містяться в системі моніторингу руху транспорту FREETRACK.

При цьому, Приватне підприємство «Комп`ютерінфо та сучасні технології» у відповіді від 01.03.2018р. припускає, що додані позивачем до запиту витяги сформовані не в системі моніторингу руху транспорту FREETRACK.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що перевезення твердих побутових відходів за укладеним між сторонами договором здійснювалося саме тими транспортними засобами, які вказані у відповіді Приватного підприємства «Комп`ютерінфо та сучасні технології».

В матеріалах справи також відсутні докази того, що вказана у відповіді Приватного підприємства «Комп`ютерінфо та сучасні технології» інформація про дати та кілометраж здійснених перевезень стосується саме тих правовідносин, які виникли між сторонами на підставі укладеного між ними договору про надання транспортних послуг №А-З/010318-ТР від 15.03.2018р.

Тобто з інформації, яка міститься у відповіді Приватного підприємства «Комп`ютерінфо та сучасні технології» від 01.03.2018р., на який посилається позивач, неможливо встановити, що послуги з перевезення твердих побутових відходів відповідачем у березні-травні 2018р. не надавалися чи надавалися не належним чином.

Крім того суд зазначає, що з листів Львівської обласної державної адміністрації, Залізничної районної адміністрації та Департаменту з питань поводження з відходами, на які посилається позивач, чи з інших доказів у справі також не вбачається факту порушення у березні-травні 2018р. Фермерським господарством «Агро Захід Буг» своїх зобов`язань за укладеним з позивачем договором про надання транспортних послуг №А-З/010318-ТР від 15.03.2018р.

Натомість, як встановлено судом та як вбачається із матеріалів справи, сторонами не заперечується факт підписання актів виконаних робіт по договору №А-З/010318-ТР від 15.03.2018р. та факт перерахування відповідачу грошових коштів в розмірі 9846000,00 грн.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази повідомлення замовником виконавця протягом 7 (семи) календарних днів з моменту подання документів підтверджуючих факт надання послуг про наявність розбіжностей у відомостях чи даних, як це передбачено пунктом 4.6. договору, у разі наявності таких розбіжностей.

Щодо твердження позивача про те, що підписання актів виконаних робіт та товарно-транспортних накладних за березень-травень 2018р. пов`язане з протиправними діями колишніх посадових осіб позивача, суд зазначає, що наявність відкритого кримінального провадження №0001106 за частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України не підтверджує вчинення таких дій, адже немає жодного судового рішення, яким би було встановлено такі обставини та визнано вину певних осіб.

Враховуючи наведене, позивачем не доведено факту здійснення переплати на суму 1588900,20 грн., у зв`язку з чим суд дійшов висновку відмовити у задоволенні позову.

Сплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням №2850 від 05.12.2019р. на суму 23833,50 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином витрати по сплаті судового збору в розмірі 23833,50 грн. покладаються на позивача, оскільки у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.08.2020р.

Суддя М.М. Петрашко