ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

"25" серпня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2443/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М., розглянувши матеріали вх. № 2531/20

за позовом: Малого підприємства "Деревопласт" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю (65031, місто Одеса, Миколаївська дорога, буд. 134)

до відповідача: Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (65044, Одеська обл., місто Одеса, вул. Семінарська, буд. 5)

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ

19.08.2020р. Мале підприємство "Деревопласт" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії податкового керуючого Хоржевського В.Б. по проведенню опису нежитлових приміщень будівельної бази, загальною площею 2 254 кв.м., за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, буд. 134, у податкову заставу;

- виключити нежитлові приміщення будівельної бази, загальною площею 2 254 кв.м., за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, буд. 134 із акту опису майна №9 від 19ю11ю2015р., складеного податковим керуючим Хоржевським В.Б. та затвердженого заступником начальника ДПІ у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській облсті;

- припинити податкову заставу для нежитлових приміщень будівельної бази, загальною площею 2 254 кв.м., за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, буд. 134 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, посилаючись на ст.ст. 87, 89 Податкового кодексу, зазначає про порушення податковим керуючим Хоржевським В.Б. процедури проведення опису нежитлових приміщень будівельної бази, загальною площею 2 254 кв.м., за адресою: м. Одеса, Миколаївська дорога, буд. 134 у податкову заставу та неправомірність включення спірного майна до акту опису майна,

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також установленими ним передумовами для звернення до суду.

У ст. 124 Конституції України закріплено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. А ст. 125 Конституції України визначає, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За змістом ч. 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Підвідомчість визначається як коло справ, віднесених до розгляду і вирішення господарських судів з огляду на пряму вказівку закону. Підвідомчість визначає також властивості (характер) спірних правовідносин, у силу яких їх вирішення віднесене до компетенції господарського суду.

В основу визначення підвідомчості покладено два критерії: суб`єктний склад правовідносин і характер діяльності суб`єктів (характер спірного правовідношення).

Як встановлено судом, звертаючись до суду з відповідною позовною заявою підставами позову Малим підприємством "Деревопласт" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю визначено порушення відповідачем процедури проведення опису нежитлових приміщень у податкову заставу (без присутності представника позивача та залучення необхідної кількості понятих).

Крім того, посилаючись на норми статей 87, 89 Податкового кодексу України, позивач стверджує про відсутність у органу податкової служби підстав для прийняття рішення про опис майна в податкову заставу, оскільки спірне майна на час складення акту було передано в іпотеку "ПАТ "Банк Форум".

При дослідженні оспорюваного акт опису майна судом встановлено, що відповідні дії податкового керуючого щодо опису майна було проведено на підставі рішення заступника начальника Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 18.11.2015р. №8 згідно з нормами Податкового кодексу України.

В свою чергу рішення заступника начальника Державної податкової інспекції у Суворовському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області від 18.11.2015р. №8 було прийнято останнім відповідно до ст.89 розділу II Податкового кодексу України.

Так відповідно до ст.89.3. Податкового кодексу України (в редакції станом на момент опису майна) до акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже в даному випадку Державна податкова інспекція у Суворовському районі м. Одеси у відносинах з позивачем діяло як орган владних повноважень (контролюючий орган).

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За положеннями частини 1 статті 4 КАС України спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій є публічно-правовим.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта (інших суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний (зобов`язані) виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Зміст наведених норм права свідчить, що спір про визнання протиправними дії податкового керуючого по проведенню опису майна, виключення такого майна з акту опису та припинення податкової застави є саме публічно-правовим, а отже віднесений до юрисдикції адміністративних судів.

При цьому, як встановлено судом, з позовної заяви жодним чином не вбачається наявність спору про право. Натомість, суд вказує, що перебування майна у податковій заставі не зумовлює автоматичне погашення за рахунок такого майна податкового боргу платника податків.

Так, нормами статті 95 ПК України зокрема встановлено, що саме рішення суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі, є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Таким чином, розгляд спорів, що виникають з правовідносин з приводу перебування майна у податковій заставі належить до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Керуючись ст. 20, п. 1 ч.1 ст.175, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У відкритті провадження у справі за позовом Малого підприємства "Деревопласт" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії (вх.№2531/20 від 19.08.2020р.) - відмовити.

2. Роз`яснити Малому підприємству "Деревопласт" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, що розгляд справи з позовними вимогами, заявленими у позові, віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Додаток:позовна заява на 6 арк. з доданими документами на 33 арк.

Ухвала набирає чинності 25.08.2020р. та може бути оскаржена в порядку 256 ГПК України.

Суддя Ю.М. Щавинська