РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

17.08.2020Справа № 910/7656/20
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" Громадської організації Громадська організація "Майбутнє Дарниці"
про стягнення 37 083, 64 грн
Суддя Підченко Ю.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Громадської організації Громадська організація "Майбутнє Дарниці" (надалі - відповідач) про стягнення основного боргу в сумі 28 988, 35 грн, 3% річних в сумі 1 220, 43 грн, пені в сумі 4 278, 35 грн та інфляційних втрат в сумі 596, 51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення умов договору № 4450113/3юр від 11.01.2017 відповідач своєчасно не вносив плату за отримані послуги з централізованого опалення, в результаті чого утворилася заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

При цьому суд враховує, що у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Так, ухвала суду від 09.06.2020 була надіслана за адресою відповідача, яка міститься у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, суд зауважує, що процесуальні документи щодо розгляду спору у даній справі офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, та знаходяться у вільному доступі.

Заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від Сторін до суду не надходило та про розгляд справи судом Сторони були повідомлені належним чином.

Поряд із тим, розглядаючи дану справу судом прийнято до уваги, що відповідно до п. п. 3 п. 11 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ X Господарського процесуального кодексу України "Прикінцеві положення" доповнено п. 4 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19" від 11.03.2020 за №211 з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України установлено карантин.

Відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 за № 239, від 22.04.2020 за № 291 та від 04.05.2020 за № 343 вносилися відповідні зміни до означеної постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 за №211 та продовжувався термін карантину.

Згодом, постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19)", з 22.05.2020 до 22.06.2020 на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061). Установлено, що: у регіонах, в яких встановлено карантин, застосовуються протиепідемічні заходи, що визначаються цією постановою, а також заходи, що додатково встановлені органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах компетенції; заходи, запроваджені актами законодавства в процесі реалізації карантину на період, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, продовжують діяти на період, встановлений цією постановою; Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 за №500 були внесені зміни до означеної постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 за № 392 та продовжено дію карантину до 31.07.2020.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 за № 641 вирішено установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Так, згідно ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїми правами на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Разом із тим, приймаючи до уваги те, що з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням введених обмежень, пов`язаних із запровадженням в Україні карантину), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог до закінчення запровадженого карантину.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (надалі за договором - Виконавець) та Громадською організацією Громадська організація "Майбутнє Дарниці", яке є орендарем нежитлового приміщення (надалі за договором - Споживач)було укладено договір № 4450113/3юр (надалі - Договір) про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, за умовами якого (п.1 Договору) Виконавець зобов`язався вчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, а Споживач зобов`язується вчасно оплачувати надані послуги по встановленим тарифам у строки і на умовах, що передбачені договором.

Згідно п. п. 2) п. 2 Договору визначено суб`єкт користування послугами - орендар нежитлового приміщення по вул. Чубинського, 10.

Пунктом 5 Договору встановлені тарифи на послуги (з урахуванням податку на додану вартість), що на дату укладання договору становлять: 1) з централізованого опалення: з будинковими без будинкових приладів обліку теплової енергії 1 549, 38 (з ПДВ) гривень за гігакалорію; 2) з централізованого постачання гарячої води 83,27 (з ПДВ) гривень за куб. метр.

При цьому пунктом 7 Договору встановлено, що плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями-згідно з пунктами 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України № 630 від 21.07.05. (далі - Правила).

Відповідно до п. 9. Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктом 31 Договору, вказано, що Договір укладається на строк до 11 січня 2018 року і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається пролонгованим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання.

Доказів на підтвердження того, що сторонами договору, відповідно до п. 31 Договору було заявлено про його розірвання, суду не надано, а відтак, суд приходить до висновку, що станом на день звернення позивачем до суду із даним позовом, Договір є чинним.

Судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, який підпадає під правове регулювання норм § 5 глави 54 Цивільного кодексу України та § 3 глави 30 Господарського кодексу України. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712, 714 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. ст. 179, 180, 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України), він вважається укладеним.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ст. 20 Закону України "Про теплопостачання", тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб`єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

За приписами ч. ч. 1-4 ст. 27 Закону України "Про теплопостачання", у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком).

Отже, специфіка житлово-комунальних послуг виключає можливість коригування виконавцем послуг обсягу (переліку) послуг з утримання спільного майна багатоквартирного будинку для кожного споживача окремо, та відповідно виключає можливість відмовитися споживачу від оплати відповідних послуг.

Як вбачається з акту поставки на комерційний облік приладів теплової енергії від 15.12.2016, копія якого міститься в матеріалах справи, за адресою: м. Київ, вул. Чубинського, буд.10 встановлений теплолічильник СВТУ-11Т зав. № 3565, який використовувався для обліку отриманої теплової енергії.

Факт надання позивачем відповідачеві послуг з підтверджується відповідними нарядами № 54462 на підключення від 06.10.2016, № 58807 на відключення від 13.03.2017, № 64806 на підключення від 03.10.2017, № 69622 на відключення від 06.04.2018, № 1542 на підключення від 01.11.2018, № 5551 на відключення від 06.04.2019 та № 6585 на підключення від 25.10.2019, копії яких містяться в матеріалах справи.

Позивач, посилаючись на наданий ним розрахунок, зазначає, що відповідач своєчасно не сплачено вартість отриманих послуг з централізованого опалення, за період з січня 2017 року по жовтень 2019 року включно, в результаті чого за відповідачем утворилась заборгованість розмірі 28 988,35 грн.

Доказів сплати вказаної заборгованості на суму 28 988,35 грн. відповідачем суду, розмір та вартість отриманих послуг з централізованого опалення за Договором відповідачем не заперечена, наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем також не спростовано.

Статтями 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, відзив на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 28 988, 35 грн заборгованості за надані послуги з централізованого опалення обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Поряд із тим, за приписами ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вищевикладеного, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1 220, 43 грн та інфляційні втрати в сумі 596,51 грн, що нараховані за період з 21.02.2017 по 20.12.2019, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати послуг з централізованого опалення за Договором.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних, суд приходить до висновку, що він є обґрунтованим, у зв`язку із чим позов у даній частині вимог підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Мотивуючи вимоги в частині стягнення пені в сумі 4 278, 35 грн за період з 21.01.2019 по 20.07.2020, позивач посилається на п. 14 Договору, за несвоєчасне внесення плати із Споживача стягується пеня у розмірі, встановленому законом, а також п. п. 1 п. 18 Договору, відповідно до якого Виконавець має право нараховувати у разі несвоєчасного внесення споживачем плати за надані послуги пеню у розмірі, встановленому законом і цим договором.

При цьому позивачем не наведено посилань на припис чинного законодавства, на підставі якого ним нараховано до стягнення з відповідача заявлену суму пені в розмірі 4 278, 35 грн.

Разом із тим, суд враховує, що договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовані Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», положеннями якого встановлено, що за прострочення платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Якщо сторони у відповідному договорі не встановили конкретного розміру відповідальності, пеня стягненню не підлягає, за винятком випадків, коли розмір пені встановлений чинними актами законодавства.

Зазначене також кореспондується за змістом з ч. 1 ст. 26 "Про житлово-комунальні послуги", відповідно до якої, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

За таких обставин, враховуючи той факт, що сторони у Договорі не передбачили розмір пені, яку відповідач, як споживач послуг за Договором, має сплатити на користь позивача у разі прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих послуг, позовні вимоги в частині стягнення пені у розмірі 4 278, 35 грн. задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 237, п. 2. ч. 5. ст. 238, 240, 241, 247, ч. 1. ст. 256, ст. 288 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" задовольнити частково.

2. Стягнути з Громадської організації Громадська організація "Майбутнє Дарниці" (02096, м. Київ, вул. Крупської, буд.10; ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (02094 м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20; ідентифікаційний ) заборгованість в сумі 28 988,35 грн 3% річних в сумі 1 220, 43 грн, інфляційні втрати в сумі 596,51 грн та судовий збір в сумі 1 859, 49 грн. Видати наказ.

3. В іншій частині позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 21.08.2020 року.

Суддя Ю.О. Підченко