УХВАЛА

26 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 909/466/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ?Карпатська нафтова компанія?

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Карпатська нафтова компанія?,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива",

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

11.08.2020 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю ?Карпатська нафтова компанія? на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі № 909/466/18, подана 29.07.2020.

За наслідками перевірки матеріалів поданої касаційної скарги Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 909/466/18 і в обґрунтування цієї відмови зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ?Карпатська нафтова компанія? на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 09.01.2020 у справі № 909/466/18 про повернення зустрічної позовної заяви Товариства та призначено розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні.

09.06.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю ?Карпатська нафтова компанія? до Західного апеляційного господарського суду надійшла касаційна скарга на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 у справі № 909/466/18, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ?Карпатська нафтова компанія? № 20/01-20/3 від 20.01.2020 на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 09.01.2020 про повернення позовної заяви Приватного підприємства ?Прикарпатська інформаційна агенція і реклама ?Піар? повернуто скаржнику.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 зупинено апеляційне провадження у справі № 909/466/18 до перегляду ухвали Західного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 в порядку касаційного провадження та направлено матеріали цієї справи до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала мотивована тим, що відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Тобто суд апеляційної інстанції зобов`язаний невідкладно надіслати касаційну скаргу разом зі справою до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Разом з тим, згідно з підпунктом 17.10 пункту 17 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України у разі подання апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, передбачені пунктами 1, 6-8, 10, 12-14, 17-21, 31-33 частини першої статті 255 цього Кодексу, чи подання касаційної скарги на ухвали суду апеляційної інстанції (крім ухвал щодо забезпечення позову, зміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремих ухвал) - до суду апеляційної або касаційної інстанції передаються усі матеріали.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі до перегляду ухвали у справі в порядку апеляційного чи касаційного провадження, якщо відповідно до підпункту 17.10 пункту 17 до суду апеляційної чи касаційної інстанції направляються всі матеріали справи (підпункт 17.12 пункту 17).

Дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм Господарського процесуального кодексу України під час прийняття оскаржуваної ухвали є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо застосування чи тлумачення цих норм.

Доводи викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права під час прийняття оскаржуваної ухвали.

Відповідно до частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, зокрема і у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" заява №52854/99).

Не можна розглядати перегляд, як замасковану апеляцію. Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого та неспростовного характеру.

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ?Карпатська нафтова компанія? на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі № 909/466/18 та відмову у відкритті касаційного провадження, адже у цій справі правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Разом з цим, 12.08.2020 від Національного банку України надійшло заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ?Карпатська нафтова компанія? на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі № 909/466/18, в якому позивач просить відмовити у відкритті касаційного провадження, оскільки вважає, що апеляційний господарський суд правомірно постановив оскаржувану ухвалу, застосувавши підпункти 17.10, 17.12, 17.15 пункту 17 розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а також просить визнати зловживанням процесуальними правами подання цієї касаційної скарги і застосувати до Товариства з обмеженою відповідальністю ?Карпатська нафтова компанія? захід процесуального примусу у вигляді стягнення штрафу в дохід державного бюджету.

За змістом частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства зокрема, подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Колегія суддів, розглянувши подане заперечення, з огляду на конкретні обставини у даній справі не вбачає підстав для його задоволення в частині визнання зловживанням процесуальними правами подання цієї касаційної скарги.

Керуючись статтями 233, 234, 235, частиною 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ?Карпатська нафтова компанія? на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 у справі № 909/466/18.

2. Матеріали касаційної скарги на 11 (одинадцяти) аркушах повернути скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

К. М. Пільков