ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2020 р. Справа№ 920/274/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Доманської М.Л.

Верховця А.А.

за участю секретаря судового засідання Михайлюченко О.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Сумського обласного відділення Фонду соціального захист інвалідів

на рішення Господарсько cуду Сумської області від 14.01.2020 (повний текст складено 17.01.2020)

у справі №920/274/18 (суддя Яковенко В.В.)

за позовом Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Публічного акціонерного товариства «Сумихімпром»

про стягнення адміністративно-господарських санкцій в сумі 2 445 646, 42 грн та пені в сумі 1 467, 39 грн,

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 12.08.2020

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 24.10.2011 за заявою ТОВ "Компанія з управління активами "Промислові інвестиції" порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Сумихімпром" відповідно до статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, діючій до набрання чинності змінами внесеними Законом №4212-VI від 22.12.2011).

30.10.2012 судом введено процедуру санації боржника, керуючим санацією призначено голову правління ПАТ "Сумихімпром" Лазаковича І.В., розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Марченка Р.В.

Ухвалою суду від 22.05.2019 продовжено повноваження розпорядника майна ПАТ "Сумихімпром" у справі № 5021/2509/2011 арбітражного керуючого Марченка Романа Вікторовича; керуючим санацією ПАТ "Сумихімпром" у справі № 5021/2509/2011 призначено керівника боржника Лазаковича Ігоря Васильовича ; провадження у справі № 5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ "Сумихімпром" здійснювати із урахуванням особливостей провадження санації боржника його керівником відповідно до статті 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Продовжено строк процедури санації у справі № 5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ "Сумихімпром" на шість місяців до 22.11.2019 (ухвала суду від 22.05.2019).

17.08.2020 Сумське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до ПАТ "Сумихімпром" про стягнення 2447113,81 грн, в тому числі: 2445646,42 грн адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у 2017 році відповідно до ст. 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі - Закон), зокрема: за недотримання встановленого ст. 19 цього Закону нормативу із зайняття інвалідами 31 робочого місця; 1467,39 грн пені за несвоєчасну сплату адміністративно-господарських санкцій.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем встановленого ч. 1 ст. 19 Закону нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків від середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за 2017 рік: 31 місце, призначене для працевлаштування інвалідів на підприємстві відповідача не зайнято інвалідами, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 20 зазначеного Закону, відповідач зобов`язаний був самостійно сплатити передбачені ст. 20 цього Закону за таке порушення адміністративно-господарські санкції в розмірі 2445646,42 грн, а також пеню за порушення термінів сплати цих санкцій в сумі 1467,39 грн.

Законодавство про банкрутство передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Тому ця справа прийнята до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі № 5021/2509/2011 про банкрутство ПАТ "Сумихімпром" за правилами загального позовного провадження (а.с. 160 Т 2).

Рішенням Господарського суду Сумської області від 17.10.2018, залишеним 29.01.2019 апеляційною інстанцією без змін, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 24.07.2019 постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019 та рішення Господарського суду Сумської області від 17.10.2018 скасовано, справу № 920/274/18 направлено на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Направляючи справу на новий розгляд Верховний Суд вказав, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи порушено норми процесуального закону, ст. 86 ГПК України, неповно досліджено всі обставини справи в їх сукупності.

Рішенням Господарського cуду Сумської області від 14.01.2020 у задоволенні позовної заяви відмовлено.

Ключовим мотивом рішення є:

- відповідач у 2017 році виконав покладені на нього Законом обов`язки стосовно забезпечення прав інвалідів на працевлаштування.

Не погоджуючись із рішенням Господарсько cуду Сумської області від 14.01.2020, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ключовим аргументом скарги є:

- вина відповідача вбачається в неналежному виконані обов`язків щодо дій з забезпечення працевлаштування осіб з інвалідністю, передбачених Законом, що призвело до порушення підприємством законодавства про соціальний захист осіб з інвалідністю, тому позивачем правомірно застосовано до відповідача нарахування адміністративно-господарських санкцій та пені у сумі 2 447 113, 81 грн.

Від відповідача ПАТ «Сумихімпром» надійшов відзив.

Ключовим аргументом відзиву є:

- відповідачем вжито всіх необхідних заходів щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Господарського суду Сумської області від 14.01.2020 у справі №920/274/18 та призначено її до розгляду.

У ході розгляду справи колегія суддів неодноразово змінювалася.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2020 апеляційна скарга Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів передана на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді: Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.

Розпорядженнями керівника апарату від 05.08.2020 у зв`язку з перебуванням судді Пантелієнко В.О. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2020 для розгляду апеляційної скарги Сумського обласного відділення Фонду соціального захист інвалідів на рішення Господарського cуду Сумської області від 14.01.2020 у справі №920/274/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Верховець А.А., Доманська М.Л. Вказана колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019.

Відтак, судова колегія зазначає, що визначений за допомогою автоматизованої системи розподілу судової справи склад колегії суддів є судом, встановленим законом, у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Zand v. Austria», висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» у ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 20 Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

При цьому, ч. 2 ст. 19 вказаного Закону визначено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення

Положенням про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 14.04.2011 №129 передбачено, що Фонд соціального захисту інвалідів відповідно до покладених на нього завдань здійснює контроль за виконанням підприємствами нормативу робочих місць для працевлаштування інвалідів та сплатою ними адміністративно-господарських санкцій і пені.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

Відповідно до п. 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.2007 № 70 інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 № 316 затверджено Форму звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", яка подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше 10-ти робочих днів з дати відкриття вакансії(й). Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Наведене свідчить про те, що обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій ст. 18 Закону.

Підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно розробило необхідні заходи по створенню для них робочих місць, зокрема, створило робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало інваліда з причин незалежних від нього: відсутність інвалідів, відмова інваліда від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню інвалідів.

До такого висновку прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 22.01.2020 у справі № 920/472/16 (5021/2509/2011).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи (а.с. 20-137 Т1), протягом 2017 року відповідач відповідно до положень абзацу другого пункту 2 статті 19 Закону України «Про зайнятість населення» повідомляв органи державної служби зайнятості про наявність вакантних місць для працевлаштування інвалідів шляхом подачі звітів форми № 3-ПН.

Також відповідачем протягом 2017 року додатково подавалась інформація про наявність вакантних місць для працевлаштування інвалідів до Зарічної МСЕК, Сумської міжрайонної МСЕК, Обласної МСЕК, Ковпаківської МСЕК, Сумської обласної громадської організації інвалідів України «Поступ», Сумської обласної ради первинних організацій Українського фонду «реабілітація інвалідів».

Таким чином відповідачем на виконання вимог Закону на 2017 рік створено 168 робочих місць для працевлаштування інвалідів за різними спеціальностями згідно зі штатним розписом керівників, спеціалістів, службовців та робітників ПАТ «Сумихімпром», тобто у кількості, що відповідає передбаченому законом нормативу робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Враховуючи, що Сумським міським центром зайнятості на ПАТ «Сумихімпром» за 2017 рік було направлено 9 осіб, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , з них на підприємстві працевлаштовано 2 особи ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ), що підтверджується копіями направлень на працевлаштування, 7 осіб ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ) відмовились від працевлаштування, що підтверджується особистими підписами вказаних осіб на направленнях на працевлаштування. Отже, можна дійти до висновку, що в такому випадку ПАТ "Сумихімпром" не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю.

Наведене свідчить про правильне застосування судом першої інстанції приписів ст. ст. 18-20 Закону у задоволенні позовних вимог Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів.

Оскільки суд першої інстанції вірно застосував приписи ст. ст. 18-20 Закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги Сумського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів не підлягають задоволенню.

Щодо доводів апеляційної скарги, що з вини відповідача не забезпечено працевлаштування осіб з інвалідністю, колегія суддів дійшла до висновку про їх необґрунтованість, оскільки, як зазначено вище, в обов`язок підприємства не входить підбір і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні, прийнятому у справі «Проніна проти України» зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

За таких обставин судова колегія прийшла до висновку, що рішення Господарським cудом Сумської області від 14.01.2020 ухвалено відповідно до фактичних обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Судові витрати в порядку ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, ст. 276, ст. 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Сумського обласного відділення Фонду соціального захист інвалідів на рішення Господарсько cуду Сумської області від 14.01.2020 у справі №920/274/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарсько cуду Сумської області від 14.01.2020 у справі №920/274/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу №920/274/18 повернути до Господарсько cуду Сумської області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді М.Л. Доманська

А.А. Верховець

Повний текст складено 17.08.20