ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" серпня 2020 р. Справа № 7/545

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пашкіної С.А.

Поляк О.І.

секретар судового засідання Ярмоленко С.М.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання,

розглянувши апеляційну скаргу комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.06.2020 р. (повний текст складено 26.06.2020 р.)

у справі № 7/545 (суддя - Ломака В.С.)

за скаргою комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бойко Марії Дмитрівни

за позовом публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"

про стягнення 3 508 424,35 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Акціонерна енергопостачальна організація "Київенерго" (в подальшому змінено найменування на публічне акціонерне товариство "Київенерго") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради (правонаступником є комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району") про стягнення 3 508 424,35 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.03.2017 р. затверджено мирову угоду від 16.02.2017 р. у справі № 7/545, укладену між публічним акціонерним товариством "Київенерго" та комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" в поданій сторонами редакції; припинено провадження у справі № 7/545.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.08.2019 р. по справі № 7/545 заяву комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про заміну сторони її правонаступником у справі № 7/545 задоволено частково; на стадії виконання судового рішення у справі № 7/545 здійснено заміну сторони (стягувача) - публічне акціонерне товариство "Київенерго" його процесуальним правонаступником - комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" у частині вимог до комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" про стягнення 140 000,00 грн. інфляційних втрат та 7 379,90 грн. 3 % річних; у задоволенні заяви комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про заміну сторони її правонаступником у частині вимог до комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" про стягнення судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 236,00 грн. відмовлено.

12.05.2020 р. до господарського суду міста Києва від комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (далі - скаржник; боржник) надійшла скарга на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бойко М.Д., відповідно до якої скаржник просив:

- визнати дії старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бойко М.Д. в частині накладення арешту на грошові кошти комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ "Кристалбанк" (МФО 339050, ) неправомірними;

- зобов`язати старшого державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Бойко М.Д. усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом скасування постанови про арешт коштів боржника від 22.04.2020 р. по виконавчому провадженню № 60470689 в частині накладення арешту на грошові кошти комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району", що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ "Кристалбанк" (МФО 339050, ).

Скарга обґрунтована тим, що державним виконавцем неправомірно накладено арешт на кошти боржника, які знаходяться на вказаному рахунку, який використовується для виплати заробітної плати працівникам, а також єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України та податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів і податків, що підтверджується ухвалами господарського суду міста Києва від 23.11.2017 р. у справі № 910/20495/14, від 22.08.2018 р. у справі № 910/1611/13, а також постановами про внесення змін про арешт коштів боржника в інших виконавчих провадженнях.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.06.2020 р. по справі № 7/545 відмовлено у задоволенні скарги комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Мотивуючи ухвалу, суд виходив з того, що рахунок боржника в АТ "Кристалбанк" № НОМЕР_1 є поточним і використовується для різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати. При цьому, суд врахував висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.05.2020 р. по справі № 905/361/19, за якими нормами частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено порядок зняття арешту з рахунку, у разі доведення наявності в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та її розміру. Тоді як під час розгляду скарги скаржником не було документально доведено такі обставини.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити скаргу на дії державного виконавця.

Наводячи підстави скасування оскаржуваної ухвали, апелянт зазначав, що законодавством передбачено заборону накладення арешту на кошти, які призначені для виплати заробітної плати, відпускних, пільгових пенсій працівникам підприємства, сплати обов`язкових платежів (зборів), пов`язаних з нарахуванням (виплатою) заробітної плати та інших обов`язкових платежів, проте суд першої інстанції дійшов протилежного висновку та помилково встановив, що рахунок боржника в АТ "Кристалбанк" № НОМЕР_1 не використовується виключно для обов`язкових платежів. Також скаржник стверджував, що наведений судом порядок зняття арешту та оскарження дій державного виконавця порушує права працівників на вчасне отримання заробітної плати, а також визначений законодавством порядок виплати відпускних, податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2020 р., у складі колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Дідиченко М.А., Ходаківська І.П., поновлено апелянту пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали; відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду на 19.08.2020 р.

17.08.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від органу ДВС надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.08.2020 р., у зв`язку з перебуванням суддів Дідиченко М.А. та Ходаківської І.П. у відпустці, сформовано новий склад колегії суддів: Кропивна Л.В. (головуючий), Поляк О.І., Пашкіна С.А.

19.08.2020 р. до Північного апеляційного господарського суду від стягувача надійшло клопотання про відкладення судового засідання, у зв`язку з неможливістю забезпечити явку представника.

В судовому засіданні, що відбулось 19.08.2020 р., представник апелянта вказував на обґрунтованість доводів апеляційної скарги, просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити скаргу на дії ДВС.

Інші учасники не взяли участі у розгляді справи судом апеляційної інстанції, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. За висновками суду, неявка їх представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, тож клопотання стягувача задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення апелянта, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Приписами статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Як встановлено судом першої інстанції, та підтверджується матеріалами справи, 01.11.2019 р. державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойко М.Д. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 60470689 з примусового виконання ухвали господарського суду міста Києва від 15.03.2017 р. у справі № 7/545.

В подальшому державним виконавцем вчинялись дії щодо виявлення майна боржника.

22.04.2020 р. державним виконавцем прийнято постанову про арешт коштів боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на тих, які будуть відкриті, крім коштів на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом зокрема, у АТ "Кристалбанк", та належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 162 677,49 грн.

Як визначено ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 56 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Пунктом 2 частини 2 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість; на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання"; на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення"; на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки"; на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

У такому разі згідно з абзацом 2 частини 2 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини 1 статті 34 цього Закону.

Пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 р., поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Отже закон покладає на банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, обов`язок визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на який заборонено накладення арешту, повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів. Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Водночас, чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання виключно для виплати заробітної плати.

Зі змісту постанови державного виконавця про арешт коштів боржника від 22.04.2020 р. випливає, що з метою дотримання вимог чинного законодавства виконавцем встановлено застереження щодо меж дії арешту, тож за вказаною постановою арешт не поширюється на кошти, які містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Акціонерне товариство "Кристалбанк" за результатами розгляду постанови державного виконавця повідомило про накладення арешту на грошові кошти на рахунку боржника № НОМЕР_1 в межах суми 162 677,49 грн. та вказало на недостатність коштів на означеному рахунку для виконання постанови.

З матеріалів справи вбачається, що 14.06.2016 р. між скаржником (клієнт) та АТ "Кристалбанк" (банк) укладено договір № 142-КБ/14/04/2016-02 про банківське обслуговування з використанням системи дистанційного обслуговування "Клієнт-Банк", за умовами якого з метою прискорення розрахунків та обміну інформацією сторони дійшли згоди, що клієнт доручає, а банк бере на себе зобов`язання щодо забезпечення виконання умов розрахункового обслуговування клієнта з використанням системи дистанційного обслуговування "Клієнт-Банк".

Цей Договір розширює перелік послуг, що надаються банком з розрахунково-касового обслуговування клієнта, і діє упродовж терміну дії договору банківського рахунку № 123-РКО/19/04/16-02 від 16.04.2016 р. (пункт 1.2 договору).

Зі змісту листа АТ "Кристалбанк" № 04.06.2020/7-БТ від 04.06.2020 р. вбачається, що рахунок № НОМЕР_1 відкрито відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній і іноземній валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 р. для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. При цьому поточний рахунок може бути використаний для здійснення виплат заробітної плати своїм працівникам, виплати єдиного соціального внеску до Пенсійного фонду України та податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів і податків.

Таким чином, рахунок боржника № НОМЕР_1 , на кошти на якому було накладено арешт, є поточним рахунком, який використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій, і в силу цього не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

АТ "Кристалбанк", на яке нормами статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку № НОМЕР_1 виконало.

Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення (лист АТ "Кристалбанк" № 04.05.2020/6-БТ від 04.05.2020 р.).

Водночас, у разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то такий підлягає зняттю. Однак, зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини 4 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" і на підставі поданих боржником документів, що підтверджують виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру у разі відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати, такий арешт підлягає зняттю у судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що боржник не звертався до виконавця із заявою про виникнення в нього зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі та просив не накладати або зняти арешт з відповідної суми коштів на рахунку № НОМЕР_1 для виплати заробітної плати своїм працівникам. При цьому, у поданих боржником начальнику Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) заявах № 02/49 від 05.05.2020 р., № 02/62 від 27.05.2020 р. боржник не вказував, у якому розмірі в нього виникли зобов`язання з виплати заробітної плати, і з якої саме суми коштів він просить зняти арешт. Під час розгляду скарги скаржником також не надано таких доказів.

Таким чином, висновки суду першої інстанції не суперечать правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 р. у справі № 905/361/19 щодо застосування норм права.

Враховуючи наведене, державним виконавцем вжито всіх необхідних заходів для з`ясування та попередження можливого порушення прав боржника та арешту коштів, арешт на які заборонено законом, а оскільки обґрунтованих доказів, які б спростовували правомірність накладення арешту на кошти, скаржник не надав, його скарга щодо протиправності дій державного виконавця вірно залишена без задоволення судом першої інстанції.

Обов`язкових підстав для скасування оскаржуваної ухвали, у відповідності до приписів частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, апелянтом не наведено, тож судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятої судом першої інстанції ухвали у даній справі, у зв`язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.06.2020 р. у справі № 7/545 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 24.06.2020 р. у справі № 7/545 залишити без змін.

Матеріали справи № 7/545 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст складено 26.08.2020 р.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.А. Пашкіна

О.І. Поляк