УХВАЛА

про відкладення підготовчого засідання

та витребування доказів

м. Київ

10.08.2020справа №910/3846/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/3846/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Трансгруп» (03115, м. Київ, вул. Верховинна, буд. 36 А; ідентифікаційний код 32854890)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» (49000, м. Дніпро, площа Героїв Майдану, буд. 1, кім. 524; ідентифікаційний код 33074226) та

акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 300465)

про стягнення 94 826 160 грн.,

за участю представників:

позивача - Андрощука С.В. (ордер від 11.09.2019 серія КС №124923);

відповідача-1 - Барабаша О.В. (ордер від 25.06.2020 серія КС №782015);

відповідача-2 - Кузьміної Г.А. (ордер від 02.06.2020 серія АС №1006382),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансгруп» (далі - ТОВ «Трансгруп») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» (далі - ТОВ «Металургтранс») та акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Залізниця) 94 826 160 грн. збитків за втрачені вагони.

Позов мотивовано тим, що:

- 24.06.2011 ТОВ «Трансгруп» та ТОВ «Металургтранс» укладено договір оренди №63А (далі - Договір), відповідно до якого відповідач-1 прийняв від позивача у тимчасове платне користування залізничні приватні напіввагони у кількості, що зазначенні у додатках, які є невід`ємною частиною Договору;

- додатковою угодою від 07.11.2011 №2 до Договору у додатку № 3 були перелічені 20 вагонів, які передавалися в оренду; додатковою угодою від 06.04.2012 № 3 до Договору у додатку №4 перелічені 32 вагони, які передавалися в оренду; у додатковій угоді від 20.08.2012 №7/1 до Договору вказано, що в пункт 1.1 Договору вносились зміни, які передбачали, що в оренду передавалося 694 вагона; строк дії Договору за даною угодою продовжено до 31.12.2017; строк Договору продовжено додатковою угодою від 01.10.2017 №63 до Договору до 31.12.2022;

- за актами приймання-передачі вагонів в оренду від 4.07.2011 №б/н, від 7.04.2012 №б/н, від 9.09.2012 № 2, від 11.09.2012 № 4, від 12.09.2012 № 5, від 13.09.2012 №6, від 19.09.2012 № 7, від 08.09.2012 № 10, від 12.09.2012 № 11, від 20.09.2012 № 13, від 21.09.2012 № 14, від 22.09.2012 № 15, від 23.09.2012 № 16, від 24.09.2012 № 17, від 25.09.2012 № 18, від 06.09.2012 № 19, від 9.09.2012 № 21, від 12.09.2012 № 22, від 08.09.2012 № 28, від 18.09.2012 № 29, від 14.09.2012 № 30, від 15.09.2012 № 31, від 16.09.2012 № 32, від 17.09.2012 № 33, від 19.09.2012 № 34, від 23.09.2012 № 36, від 24.09.2012 № 39, від 25.09.2012 № 40, від 5.09.2012 № 41, від 07.09.2012 № 42, від 09.09.2012 № 43, від 11.09.2012 № 45, від 26.09.2012 № 47, від 30.09.2012 № 56, від 01.10.2012 № 60, від 01.10.2012 № 61, від 02.10.2012 № 65, від 03.10.2012 № 68, від 05.10.2012 № 74, від 09.10.2012 № 87, від 11.10.2012 № 90, від 14.10.2012 № 97, від 17.10.2012 № 103, від 18.10.2012 № 107, від 29.10.2012 № 121, від 05.11.2012 № 127, від 16.11.2012 № 130, від 19.11.2012 № 132, від 08.12.2012 № 137 позивачем передано відповідачу-1 166 вагонів;

- позивач виконав свій обов`язок та передав у передбаченій Договором кількості та належному для експлуатації стані напіввагони в оренду, а відповідач-1 отримав вказані напіввагони на підставі відповідних актів приймання-передачі; проте ТОВ «Металургтранс» втратило 166 напіввагонів, відправивши їх в період дії антитерористичної операції на окуповану територію (в окремі райони Донецької та Луганської областей); разом з тим, у відповідача-1 не існувало права, а існував обов`язок не відправляти вагони на зазначену територію; ТОВ «Металургтранс» нічого не вчинило, щоб повернути вагони на підконтрольну Україні територію;

- відповідно до положення частини першої статті 323 та частини першої статті 772 Цивільного кодексу України ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування, втрати) вагонів від моменту їх отримання несе відповідач-1;

- у період з 14.07.2014 по 09.06.2017 за даними ГІОЦ Залізниці вагони в кількості 166 штук (належних позивачу) перетнули лінію розмежування і опинилися на непідконтрольній території України (на частково окупованій території Донецької та Луганської області) на станціях: Дебальцево-Сортувальна, Ровеньки, Лобівські Копальні Дар`ївка, Довжанська, Фащівка, Штерівка, Щотове, Сороче, Карахаш, Кумшацький, Байрак Новий Світ;

- з листа відповідача-2 від 17.10.2019 № 72/3560 вбачається, що 166 вагонів, належні позивачу, перебувають на непідконтрольній території України; з 28.10.2016 166 напіввагонів (належних позивачу) перебувають на непідконтрольній території України, а тому вважаються втраченими;

- відповідач-1 визнавав, що 166 напіввагонів (належних позивачу) є втраченими і брав окремі додаткові зобов`язання щодо їх повернення на підконтрольну Україні територію;

- станом на 10.03.2020 (дата підписання позовної заяви) ТОВ «Металургтранс» не реалізувало право, передбачене пунктом 6.7. Договору;

- з боку Залізниці також вбачається вина щодо втрати позивачем 166 напіввагонів, оскільки відповідач-2 дозволив перетин 166 напіввагонам лінії розмежування, коли на деяких окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях проходили бойові дії; лінії загального користування, як і тягові підстанції - власність відповідача-2;

- балансова вартість вагонів складає 34 983 486,91 грн., а ринкова вартість 166 втрачених напіввагонів складає 94 826 160 грн., що підтверджується висновком товариства з обмеженою відповідальністю «Верітас Проперті Менеджмент» про вартість об`єкта оцінки від 05.12.2019.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 27.04.2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.04.2020 продовжено строк підготовчого провадження у справі №910/3846/20; відкладено підготовче засідання з розгляду справи №910/3846/20 на 25.05.2020.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.05.2020 відкладено підготовче засідання з розгляду справи №910/3846/20 на 30.06.2020; продовжено ТОВ «Металургтранс» та Залізниці строк до 08.06.2020 для подання суду відзивів на позов в порядку статті 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з доданням доказів, що підтверджують викладені обставини, та доказів надіслання відзивів і доданих до них документів позивачу, та пояснень щодо клопотання позивача про витребування документів.

05.06.2020 Залізниця подала суду відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що:

- у лютому 2017 року стало неможливим використання залізничних шляхів між територією, де органи державної влади не здійснюють повноважень та, іншою частиною території України у зв`язку з тим, що невідомими особами було пошкоджено залізничні колії, а у Залізниці відсутній доступ до залізничної мережі на території, де органи державної влади не здійснюють повноважень;

- залізничні вагони перебувають на станціях, в межах населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, відповідно до Переліку, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №1085-р, що ще раз підтверджує, що означені вагони не перебувають у фактичному володінні відповідача - 2; позивач не надав доказів, що доводили б користування чи володіння Залізницею спірними вагонами станом на 10.03.2020 (дата підписання позову);

- з метою уникнення звинувачень у фінансуванні тероризму та неможливості забезпечення безпеки працівників регіональною філією «Донецька залізниця» було припинено залізничне сполучення через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей та відновлення залізничної інфраструктури;

- Указом Президента України від 15.03.2017 № 62/2017 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.03.2017 «Про невідкладні додаткові заходи щодо протидії гібридним загрозам національній безпеці України», за змістом припинено переміщення вантажів через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей; після введення такої конвенційної заборони залізничні вагони у завантаженому та порожньому стані лінію зіткнення не перетинали;

- відповідач-2 не міг всупереч зазначеним заборонам та причинам, незалежним від нього здійснювати перевезення, а тому були прийняті розпорядження від 15.03.2017 №Ц-1/2-2/156 та №Ц- 1/2-2/157 на підставі звернення регіональної філії «Донецька залізниця» Залізниці;

- позивач вимагає стягнути 94 826 160 грн. (без урахування заяви про збільшення) у відшкодування збитків за втрату залізничного вагону, проте не подає суду на підтвердження завданих збитків належних доказів вини;

- спірний вагон було передано у володіння третій особі відповідно до Договору;

- для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника;

- відсутність хоча б одного із вказаних елементів, що утворюють склад правопорушення, не дає підстави кваліфікувати поведінку боржника як правопорушення та, відповідно, не може бути підставою застосування відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності;

- на позивача покладається обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювана збитків та причинний зв`язок між такою поведінкою та заподіяними збитками; крім того, між ТОВ «Трансгруп» та Залізницею відсутні договірні відносини;

- відповідальність за незбереження спірного вагону покладається на ТОВ «Металургтранс», так як воно не забезпечило перенаправлення вагону до початку конвенційної заборони, а тому повинно було забезпечити збереження вантажу;

- обставини встановлені судовим рішенням у справі № 910/9295/19, яке набрало законної сили, повторного доведення не потребують, зокрема, вказаним рішенням встановлено, що відповідальність має нести орендар (ТОВ «Металургтранс»).

09.06.2020 Залізниця подала суду заперечення щодо задоволення клопотання позивача про витребування доказів, в якому зазначила, що матеріали позовної заяви містять адвокатський запити та відповіді на них з наданням витребуваних доказів; будь-яких відмов не було, а тому не зрозумло які перешкоди були у ТОВ «Трансгруп» аби витребувати зазначені докази та інформацію до подання позову.

ТОВ «Металургтранс» 12.06.2020 подало відзив на позовну заяву, в якому зазначило таке:

- відповідач-1 вважає позовні вимоги ТОВ «Трансгруп» про стягнення з відповідача-1 збитків за втрачені вагони безпідставними, а позовну заяву необґрунтованою, оскільки її доводи зводяться до помилкового тлумачення позивачем як умов Договору, додаткових угод до Договору, так і фактичних обставин співпраці сторін, вимог чинного законодавства України, якими регулюються відповідні правовідносини;

- спірні напіввагони використовувалися відповідачем-1 у його господарській діяльності з метою надання клієнтам відповідача-1 транспортно-експедиторських послуг (послуг з організації перевезення вантажів у залізничному рухомому складі); ТОВ «Металургтранс» відповідно до наданої йому ліцензії від 15.05.2014 №190881 є оператором рухомого складу України;

- вказані позивачем напіввагони безпосередньо перевозилися відповідачем-2, оскільки частиною шостою статті 4 Закону України «Про залізничний транспорт» встановлено, що управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученнях здійснюється централізовано і належить до виключної компетенції Залізниці;

- у зв`язку з прийняттям відповідачем-2 розпоряджень від 15.03.2017 № Ц-1/2- 2/156 і № Ц-1/2-2/157 та введенням конвенційної заборони на переміщення вантажів та залізничного рухомого складу з/на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють своїх повноважень, відповідач-1 станом на 05.06.2020 (дата підписання відзиву) позбавлений можливості оформити електронні перевізні документи на повернення порожніх напіввагонів позивача на підконтрольну органам державної влади України територію; тому 166 напіввагонів позивача так і залишаються на непідконтрольній Україні території;

- вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, потрібно з`ясовувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності; у разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає;

- відповідач-1 не вчиняв жодних винних дій, які можна тлумачити як протиправну поведінку, адже використовуючи спірні напіввагони у своїй господарській діяльності, ТОВ «Металургтранс» робило це відповідно до вимог чинного законодавства України, а також не порушуючи умови Договору, а тому в діях відповідача-1 відсутня вина, і відповідно причинний зв`язок протиправної поведінки і шкоди, що настала для позивача;

- в діях ТОВ «Металургтранс» відсутній повний склад цивільного правопорушення, що є необхідною умовою для стягнення з відповідача-1 збитків.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.06.2020 відкладено підготовче засідання з розгляду справи №910/3846/20 на 10.08.2020.

29.07.2020 позивач подав суду відповідь на відзив відповідача-2, в якій фактично виклав доводи позовної заяви.

У підготовче засідання з`явилися представники сторін.

Представник позивача у підготовчому засіданні 10.08.2020 наголосив на доводах клопотання витребування:

- у Галузевого державного архіву Міністерства оборони України:

«інформацію: чи відбувались на станціях Дебальцево-Сортувальна, Ровеньки, Лобівські Копальні, Дар`ївка, Довжанська, Фащівка, Ровеньки, Штерівка. станція Шотове, Сороче, Карахаш, Кумшацький, Байрак, Новий Світ або поблизу них в період з 2014 року по день складання цього запиту військові, антитерористичні операції або інші операції, визначені положеннями Закону України «Про оборону України»?»;

- у антитерористичного центру Служби безпеки України:

« інформацію: чи були пошкоджені в період з липня 2014 року в результаті будь-яких антитерористичних, військових операцій або бойових дій залізничні колії через які здійснюються направлення вагонів на зазначені в п. 1) цього переліку станції;

Чи існували з 2014-2018 року та діяли транспортні коридори через які існувала можливість повернення напіввагонів з непідконтрольної території Донецької та Луганської областей.»;

- у Міністерства оборони України та Служби безпеки України, їх структурних підрозділів:

«інформацію: чи існував / існує з липня 2014 року порядок доступу для будь-яких осіб, компаній, установ та організацій не залежно від форм власності на території через залізничні колії, на яких розташовані станції, зазначені в п. 1) цього переліку?»;

- у Державної фіскальної (податкової) служби України:

« інформацію: чи зверталось ТОВ «МЕТАЛУРГТРАНС» () до органів на той час Державної фіскальної служби України із заявами про включення ТОВ «МЕТАЛУРГТРАНС» () до переліку суб`єктів господарювання, які здійснюють переміщення товарів до району або з району проведення антитерористичної операції (через лінію зіткнення/або в її межах) та чи включено ТОВ «МЕТАЛУРГТРАНС» Координаційним центром до вказаного переліку;

Чи зверталось ТОВ «МЕТАЛУРГТРАНС» () з заявою в письмовому та електронному вигляді до органів на той час ДФС України про переміщення товару до окремих територій Донецької та Луганської областей до станцій вагонами, що зазначені в додатку до відповіді AT «Українська залізниця» від 17.10.2019 року № 72/3560 на адвокатський запит»;

- у Координаційного центру з питань режиму та економічної діяльності на територіях, прилеглих до смуги безпеки вздовж лінії розмежування:

«інформацію: чи зверталось ТОВ «МЕТАЛУРГТРАНС» () з заявою в письмовому та електронному вигляді до Координаційного центру про отримання дозволу для повернення (переміщення) з непідконтрольних територій Донецької та Луганської областей порожніх вагонів, перелік яких зазначений в додатку до відповіді AT «Українська залізниця» від 17.10.2019 року № 72/3560 на адвокатський запит, чи надавався дозвіл на вказане звернення та чи приймались у зв`язку з цим будь-які розпорядження (рішення).»;

- у Залізниці:

«перевізні документи в завірених копіях (накладні, відомості вагонів тощо) оформлення яких здійснювало ТОВ «МЕТАЛУРГТРАНС» () для направлення напіввагонів власності ТОВ «ТРАНСГРУП» в кількості 169 (перелік яких ви зможете знайти в листі AT «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» від 17.10.2019 р. № 72/3560) на станції відправлення, які перебувають на непідконтрольних територіях Донецької та Луганської області та в яких міститься інформація про маршрут спрямування цих напіввагонів.».

Представники відповідача-1 у підготовчому засіданні 10.08.2020 в частині вказаного клопотання позивача заперечив проти задоволення, в частині - підтримав, а в частині - залишив на розсуд суду.

Представник відповідача-2 у підготовчому засіданні 10.08.2020 заперечив у повному обсязі проти задоволення клопотання позивача.

Частиною першою статті 81 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Дослідивши матеріали справи та доводи позивача, з метою встановлення фактичних обставин справи, враховуючи розбіжності у доводах учасників справи, господарський суд міста Києва вважає за необхідне частково задовольнити клопотання ТОВ «Трансгруп» та зобов`язати Залізницю подати суду у строк до 03.09.2020 належним чином завірені копії накладних та відомостей вагонів, згідно з якими Залізниця здійснювала перевезення на станції відправлення, які перебувають на непідконтрольних територіях Донецької та Луганської областей, щодо таких напіввагонів власності позивача: №54066683, №56936487, №56936511, №56936537, №56936685, №56936826, №56936933, №56937006, №56952518, №56969538, №53569141, №53569422, №53436416, №53436663, №56952500, №53569471, №53518692, №53436598, №52716503, №52716529, №52716545, №52716560, №53519393, №52749736, №52749793, №52749777, №52876265, №52876349, №52876364, №52876489, №52876661, №52877834, №52877859, №52877909, №52878006, №52876638, №56067119, №56067135, №56067184, №56067283, №56069404, №56069701, №56070147, №56070188, №56101181, №56101215, №56103773, №56103807, №56069032, №53092573, №54066717, №54066766, №57575516, №57598807, №59114611, №59604892, №59605394, №59605899, №57599201, №57599433, №57599813, №56936578, №53518197, №52877768, №57601544, №57602336, №56070139, №60787868, №52716487, №52749926, №56936354, №56936479, №56952260, №56969645, №56937048, №56969710, №53569265, №56101157, №56070220, №53436564, №56936545, №56936669, №56936727, №56936867, №56936925, №56936941, №56952286, №56952328, №56952351, №56952484, №56952559, №56952617, №56952633, №56969629, №56969702, №53569463, №53569679, №53569737, №53569489, №53436408, №53436499, №53436655, №53519294, №52716495, №52716610, №52716669, №53518494, №52749744, №52749835, №52749918, №52749975, №52876307, №52876406, №52876422, №52876448, №52876547, №52876570, №52876596, №52876679, №52877594, №52877651, №52877735, №52877776, №52877917, №52877958, №52878048, №52876554, №56067101, №56067176, №56069040, №56069123, №56069560, №56070105, №56101405, №56069008, №56069974, №56101165, №54066667, №54066725, №54066758, №54066782, №55636716, №57575482, №57597130, №59114579, №59605493, №57599664, №56952369, №53569075, №52877644, №56069644, №57602906, №54066659, №60787850, №60788130, №56937014, №53569711, №52877578, №56068984, №53086682, №60788064, №56952443, №56069487, №56969728, №60986122, №52733433, №52733508, №52733581, №54066253.

Що ж до іншої частини клопотання позивача про витребування доказів, то враховуючи предмет та підстави позову, суд дійшов висновку про необхідність відмову у його задоволенні, оскільки наявних на даний момент матеріалів достатньо для розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Пунктом 7 частини другої статті 182 ГПК України передбачено, що у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше.

З огляду на необхідність витребування доказів у Залізниці, суд вважає за необхідне відкласти підготовче засідання у справі №910/3846/20.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 81, 119, 177, 182, 183, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відкласти підготовче засідання з розгляду справи №910/3846/20 на 14.09.20 о 10:50 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-Б, зал №12.

2. Зобов`язати акціонерне товариство «Українська залізниця» (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 300465) подати суду у строк до 03.09.2020 належним чином завірені копії накладних та відомостей вагонів, згідно з якими Залізниця здійснювала перевезення на станції відправлення, які перебувають на непідконтрольних територіях Донецької та Луганської областей, щодо таких напіввагонів власності позивача: №54066683, №56936487, №56936511, №56936537, №56936685, №56936826, №56936933, №56937006, №56952518, №56969538, №53569141, №53569422, №53436416, №53436663, №56952500, №53569471, №53518692, №53436598, №52716503, №52716529, №52716545, №52716560, №53519393, №52749736, №52749793, №52749777, №52876265, №52876349, №52876364, №52876489, №52876661, №52877834, №52877859, №52877909, №52878006, №52876638, №56067119, №56067135, №56067184, №56067283, №56069404, №56069701, №56070147, №56070188, №56101181, №56101215, №56103773, №56103807, №56069032, №53092573, №54066717, №54066766, №57575516, №57598807, №59114611, №59604892, №59605394, №59605899, №57599201, №57599433, №57599813, №56936578, №53518197, №52877768, №57601544, №57602336, №56070139, №60787868, №52716487, №52749926, №56936354, №56936479, №56952260, №56969645, №56937048, №56969710, №53569265, №56101157, №56070220, №53436564, №56936545, №56936669, №56936727, №56936867, №56936925, №56936941, №56952286, №56952328, №56952351, №56952484, №56952559, №56952617, №56952633, №56969629, №56969702, №53569463, №53569679, №53569737, №53569489, №53436408, №53436499, №53436655, №53519294, №52716495, №52716610, №52716669, №53518494, №52749744, №52749835, №52749918, №52749975, №52876307, №52876406, №52876422, №52876448, №52876547, №52876570, №52876596, №52876679, №52877594, №52877651, №52877735, №52877776, №52877917, №52877958, №52878048, №52876554, №56067101, №56067176, №56069040, №56069123, №56069560, №56070105, №56101405, №56069008, №56069974, №56101165, №54066667, №54066725, №54066758, №54066782, №55636716, №57575482, №57597130, №59114579, №59605493, №57599664, №56952369, №53569075, №52877644, №56069644, №57602906, №54066659, №60787850, №60788130, №56937014, №53569711, №52877578, №56068984, №53086682, №60788064, №56952443, №56069487, №56969728, №60986122, №52733433, №52733508, №52733581, №54066253.

3. Копію даної ухвали надіслати сторонам у справі.

Ухвала набрала законної сили 10.08.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Марченко