ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

19 серпня 2020 року м. Харків Справа № 913/654/18

Провадження № 18/913/654/18

За скаргою комунального підприємства «Креміннатеплокомуненерго», м. Кремінна Луганської області

на дії заступника начальника Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Барабаш Ганни Іванівни

у справі за позовом акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача - комунального підприємства «Креміннатеплокомуненерго», м. Кремінна Луганської області

про стягнення 118160,68 грн

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Терещенко Л.І.

У засіданні брали участь:

від позивача (стягувача): представник не прибув;

від відповідача (боржника): представник не прибув;

від органу ДВС: представник не прибув.

Дослідивши матеріали скарги, суд

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство «Креміннатеплокомуненерго» (далі - заявник, відповідач, боржник) звернулося до господарського суду Луганської області зі скаргою від 29.04.2020 № 278 на дії заступника начальника Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - Кремінський РДВС, ВДВС, відділ ДВС) Барабаш Ганни Іванівни, в якій просить:

- визнати дії заступника начальника Кремінського РВДВС Барабаш Ганни Іванівни неправомірними щодо винесення постанови про арешт коштів КП «Креміннатеплокомуненерго» від 07.04.2020 № 61609853 в частині накладення арешту на рахунки:

№ НОМЕР_1 ,

№ НОМЕР_2 ,

№ НОМЕР_3 ,

які відкриті в ТВБВ № 10012/026 у філії Луганського обласного управління публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», та всі інші відкриті рахунки, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника;

- зобов`язати начальника Кремінського РВДВС скасувати постанову заступника начальника Кремінського РВДВС Барабаш Ганни Іванівни від 07.04.2020 ВП № 61609853 в частині накладення арешту на вказані три рахунки, та всі інші відкриті рахунки, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Розглянувши матеріали скарги, судом було встановлено, що боржник оскаржує дії державного виконавця щодо виконання кількох наказів господарського суду Луганської області (без зазначення реквізитів виконавчих документів), а саме, у скарзі не вказано ні дати, ні номери, ні їх резолютивні частини.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 07.05.2020 вказану скаргу було залишено без руху та встановлено скаржнику десятиденний строк, з дня вручення ухвали суду, для усунення виявлених у скарзі недоліків.

14.05.2020 до господарського суду від боржника надійшла заява від 12.05.2020 № 312 про усунення недоліків скарги з доданими до неї документами.

У скарзі та заяві про усунення недоліків скарги боржник вказав наступне:

- на примусовому виконанні в Кремінському РВДВС знаходяться накази господарського суду Луганської області, а саме:

- наказ № 29/79/2011 виданий 10.06.2011 господарським судом про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 2535046,38 грн;

- наказ № 913/2926/13 виданий 26.11.2013 господарським судом про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 920345,55 грн, зменшеної судом пені в розмірі 117000 грн, інфляційних збитків в сумі 77737,70 грн, 3 % річних в сумі 83972,88 грн, загалом 1199056,13 грн, крім того судові витрати 24569,41 грн;

- наказ № 913/521/19 виданий 29.01.2020 господарським судом про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 3464284,17 грн, 3 % річних в сумі 141492,27 грн, інфляційних втрат в сумі 367533,16 грн, витрат на судовий збір в сумі 59599,64 грн;

- наказ № 913/408/19 виданий 20.12.2019 господарським судом про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 162344,20 грн, 3 % річних в сумі 5673,73 грн., інфляційних втрат в сумі 14505,41 грн, витрат на судовий збір в сумі 2737,85 грн;

- наказ № 913/654/18 виданий 18.07.2019 господарським судом про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в сумі 72994,24 грн, 3 % річних в сумі 7351,98 грн, пені в розмірі 37814,47 грн, судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1772,41 грн та судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2643,00 грн;

- наказ № 913/407/19 виданий 19.12.2019 господарським судом про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 2.648.528,50 грн, 3 % річних в сумі 94.364,29 грн, інфляційних втрат в сумі 253.776,49 грн, витрат на судовий збір в сумі 44950,04 грн;

- постановою ВДВС від 06.02.2014 виконавче провадження № 41784432 з примусового виконання наказу № 913/2926/13 виданого 26.11.2013, було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 11945350, яке веде ВДВС Кремінського РУЮ Луганської області;

- постановою ВДВС від 07.04.2020 виконавче провадження № 61609853 з примусового виконання наказу № 913/521/19 виданого 29.01.2020, було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 11945350, яке веде Кремінський РВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків);

- постановою ВДВС від 07.04.2020 виконавче провадження № 609840000 з примусового виконання наказу № 913/408/19, виданого 20.12.2019, було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 11945350, яке веде Кремінський РВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків);

- постановою ВДВС від 07.04.2020 виконавче провадження № 59919719 з примусового виконання наказу № 913/654/18, виданого 18.07.2019, було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 11945350, яке веде Кремінський РВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків);

- постановою ВДВС від 07.04.2020 виконавче провадження № 60983818 з примусового виконання наказу № 913/407/19, виданого 19.12.2019, було приєднано до зведеного виконавчого провадження № 11945350, яке веде Кремінський РВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків);

- постановою заступника начальника Кремінського РВДВС Барабаш Г.І. про арешт коштів боржника від 07.04.2020 ВП № 61609853 було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках:

№ НОМЕР_4 ,

№ НОМЕР_5 ,

№ НОМЕР_6 ,

№ НОМЕР_7 ,

які відкриті в ТВБВ № 10012/026 у філії ЛОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», а також на кошти на рахунках, що можуть бути відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника;

- дії органу ДВС щодо арешту грошових коштів, що містяться на трьох рахунках:

№ НОМЕР_1 ,

№ НОМЕР_2 ,

№ НОМЕР_3 ,

які відкриті в ТВБВ № 10012/026 у філії ЛОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» є протиправними оскільки через вказані рахунки боржник здійснює виплату заробітної плати працівникам підприємства, здійснює виплати лікарняних (страхових коштів Фонду соціального страхування), проводить розрахунки за інвестиційними програмами тощо.

- арешт коштів на вказаних трьох банківських рахунках, з яких проводиться виплата заробітної плати та інших, пов`язаних з цим платежів, суперечать положенням Конституції України, Закону України «Про оплату праці» та Конвенції про захист заробітної плати.

На підставі вказаних доводів, боржником заявлено вищевказані вимоги.

Стягувач (АТ «НАК «Нафтогаз України») пояснення щодо скарги боржника суду не подав.

Відділ ДВС відзивом на скаргу від 18.08.2020 № 10880 проти скарги заперечує посилаючись на її необґрунтованість.

ВДВС також зазначив, що на підставі листа АТ «Державний ощадний банк України» від 14.04.2020 № 46-13/3118/3348Б5, який одержано відділом ДВС 28.04.2020 (про те, що рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 є рахунками зі спеціальним режимом використання), державним виконавцем винесено постанову від 29.04.2020, якою знято арешт з коштів, розміщених на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 .

Відділ ДВС також пояснив, що за інформацією АТ «Державний ощадний банк України» від 14.04.2020, рахунок № НОМЕР_3 відкрито з метою надання послуг з розрахунково-касовою обслуговування, які пов`язані з переказом коштів з рахунка на рахунок, видачею грошей, а також здійснення інших операцій, в тому числі, але не виключно для виплати заробітної плати працівникам та сплата податків, тому, підстави для зняття арешту з коштів, розміщених на цьому рахунку, відсутні.

Ухвалою від 19.05.2020 скаргу боржника прийнято до розгляду та зупинено провадження за скаргою до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду ухвали господарського суду Донецької області від 27.08.2019 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 21.10.2019 у справі № 905/361/19 (у подібних правовідносинах).

На підставі п. 4 Розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України, строк розгляду скарги продовжувався на час дії карантину.

Ухвалою від 10.08.2020 провадження за скаргою поновлено, розгляд скарги призначено на 19.08.2020 (12.30).

19.08.2020 представники учасників справи в судове засідання не прибули; останні були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи (рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення - ухвали суду залучені до матеріалів справи)

Розглянувши матеріали скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню за таких підстав:

Обставини встановлені судом:

- на виконанні у Кремінському районному відділі державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває зведене виконавче провадження № 11945350 за яким боржником є КП «Креміннатеплокомуненерго» (заявник скарги), залишок не стягнутої суми за зведеним виконавчим провадженням становить 9.594.795,44 грн;

- у зведеному виконавчому провадженні № 11945350 підлягають примусовому виконанню накази господарського суду Луганської області (про які вказано боржником у скарзі на дії державного виконавця), зокрема:

- наказ № 913/2926/13 виданий 26.11.2013 господарським судом про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 920345,55 грн, зменшеної судом пені в розмірі 117000 грн, інфляційних збитків в сумі 77737,70 грн, 3 % річних в сумі 83972,88 грн, загалом 1199056,13 грн, крім того судові витрати 24569,41 грн;

- наказ № 913/521/19 виданий 29.01.2020 господарським судом про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 3464284,17 грн, 3 % річних в сумі 141492,27 грн, інфляційних втрат в сумі 367533,16 грн, витрат на судовий збір в сумі 59599,64 грн;

- наказ № 913/408/19 виданий 20.12.2019 господарським судом про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 162344,20 грн, 3 % річних в сумі 5673,73 грн., інфляційних втрат в сумі 14505,41 грн, витрат на судовий збір в сумі 2737,85 грн;

- наказ № 913/654/18 виданий 18.07.2019 господарським судом про стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в сумі 72994,24 грн, 3 % річних в сумі 7351,98 грн, пені в розмірі 37814,47 грн, судового збору за подання позовної заяви у розмірі 1772,41 грн та судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2643,00 грн;

- наказ № 913/407/19 виданий 19.12.2019 господарським судом про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 2.648.528,50 грн, 3 % річних в сумі 94.364,29 грн, інфляційних втрат в сумі 253.776,49 грн, витрат на судовий збір в сумі 44950,04 грн;

- постановою заступника начальника Кремінського РВДВС Барабаш Г.І. про арешт коштів боржника від 07.04.2020 ВП № 61609853 було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках:

№ НОМЕР_4 ,

№ НОМЕР_5 ,

№ НОМЕР_6 ,

№ НОМЕР_7 ,

які відкриті в ТВБВ № 10012/026 у філії ЛОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», а також на кошти на рахунках, що можуть бути відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника;

- АТ «Державний ощадний банк України» листом від 14.04.2020 № 46-13/3118/3348Б5 повідомив відділ ДВС про те, що рахунки:

№ НОМЕР_1 та

№ НОМЕР_2

є рахунками зі спеціальним режимом використання і кошти на цих рахунках не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів,

а рахунок № НОМЕР_3 відкрито з метою надання послуг з розрахунково-касовою обслуговування, які пов`язані з переказом коштів з рахунка на рахунок, видачею грошей, а також здійснення інших операцій, в тому числі, але не виключно для виплати заробітної плати працівникам та сплати податків;

- на підставі вказаного листа банку та ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець постановою від 29.04.2020 зняв арешт з коштів, розміщених на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ;

- боржник до звернення до суду з даною скаргою від 29.04.2020 № 278, не звертався до державного виконавця із заявою про зняття арешту з відповідної суми коштів на рахунку № НОМЕР_3 для виплати заробітної плати в певному розмірі своїм працівникам, із зазначенням, у якому саме розмірі в нього виникли зобов`язання з виплати заробітної плати, з якої саме суми коштів він просить зняти арешт;

Вказані факти підтверджуються поданими боржником та відділом ДВС письмовими доказами (завіреними копіями документів): постановами ВДВС про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження від 06.02.2014 та від 07.04.2020 (т. 1, а.с. 244-248); постановою від 07.04.2020 про арешт коштів боржника (т. 1, а.с. 204-206); листом АТ «Державний ощадний банк України» від 14.04.2020 (т. 2, а.с.10); постановою ВДВС від 29.04.2020 про зняття арешту з коштів (т. 2, а.с. 11).

Статтею 1291 Конституції України унормовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою право кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусовому виконанню підлягають рішення, зокрема, на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень і рішень інших органів» (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на момент прийняття постанови про арешт коштів, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частинами 1-3 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання»», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Також, ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до п. 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

З наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно, державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах.

При цьому ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом.

При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктам господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати.

Судом встановлено, що боржнику 14.03.2012 в ТВБВ № 10012/026 філії ЛОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_3 , на кошти, на якому виконавцем був накладений арешт, якій використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій боржника, у тому числі виплати заробітної плати. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати.

Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

ПАТ «Державний ощадний банк України», на яке нормами ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» покладений обов`язок визначати статус рахунка та можливість накладення арешту на кошти на ньому, постанову виконавця про накладення арешту на кошти боржника на рахунку НОМЕР_3 виконало. Зазначене свідчить про те, що банк також не визнав цей рахунок та кошти на ньому такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Разом з тим за приписами ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно з ч. 5 ст. 97 Кодексу законів про працю, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

При цьому, ч. 6 ст. 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю гарантовано та захищається державою, своєчасність та розмір якої не може бути поставлений в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

З наведених норм права вбачається, що зобов`язання з виплати заробітної плати мають пріоритет перед іншими зобов`язаннями суб`єкта господарювання, у тому числі тими, які виконуються в примусовому порядку виконання судових рішень.

У разі виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо він накладений, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом з цим, враховуючи, що:

- поточний рахунок НОМЕР_3 в ТВБВ № 10012/026 філії ЛОУ ПАТ «Державний ощадний банк України», на кошти, на якому виконавцем був накладений арешт, використовується боржником для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій, у тому числі виплати заробітної плати; на цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти боржника, призначені не тільки для виплати заробітної плати;

- зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено (п. 7.16. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19);

- можливість арешту та звернення стягнення на грошові кошти, що містяться на вказаному поточному рахунку (за винятком коштів, що потрібні для виплати заробітної плати) встановлена Законом України «Про виконавче провадження»;

- боржник до звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця щодо арешту коштів боржника, не звертався до виконавця із заявою про зняття арешту з відповідної суми коштів на рахунку НОМЕР_3 для виплати заробітної плати в певному розмірі своїм працівникам, із зазначенням, у якому саме розмірі в нього виникли зобов`язання з виплати заробітної плати, з якої саме суми коштів він просить зняти арешт;

- боржник не позбавлений права звернутися до державного виконавця з відповідними документами, які підтверджують зобов`язання боржника з виплати заробітної плати та його розміру для зняття виконавцем арешту з грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» (п. 7.22. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19);

- арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати (п. 7.22. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19),

тому, суд не вбачає підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця щодо накладення арешту на кошти, розміщені на рахунку НОМЕР_3 в ТВБВ № 10012/026 філії ЛОУ ПАТ «Державний ощадний банк України».

Також враховуючи, що:

- саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (п. 7.1.4. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19);

- банк (ПАТ «Державний ощадний банк України») визначив статус коштів і рахунків № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , на яких вони знаходяться, та листом від 14.04.2020 повідомив виконавця, що ці рахунки є рахунками зі спеціальним режимом використання і кошти на цих рахунках не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів;

- на підставі вказаного листа банку та ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець постановою від 29.04.2020 зняв арешт з коштів, розміщених на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 ,

тому, суд не вбачає підстав для визнання неправомірними дій державного виконавця щодо накладення арешту на кошти, розміщені на рахунках № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в ТВБВ № 10012/026 філії ЛОУ ПАТ «Державний ощадний банк України».

Зазначення в оскаржуваній постанові про арешт коштів, розташованих на всіх інших відкритих у ТВБВ № 10012/026 філії ЛОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» рахунках, а також коштів на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, не суперечить закону та не порушує права боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ч. 3 ст. 343 ГПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, враховуючи, що оскаржувані дії державного виконавця були вчинені відповідно до закону, в межах повноважень і право заявника не було порушено, у задоволенні скарги боржника - КП «Креміннатеплокомуненерго» від 29.04.2020 № 278 на дії державного виконавця слід відмовити, в зв`язку з її необґрунтованістю.

Керуючись ст. ст. 233, 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги комунального підприємства «Креміннатеплокомуненерго» від 29.04.2020 № 278 на дії заступника начальника Кремінського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Барабаш Ганни Іванівни, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 25.08.2020.

У відповідності до ст. 257 ГПК України ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст. 256 ГПК України та порядку, визначеному п. 17.5 п. 17 Перехідних положень ГПК України.

Суддя В.В. Корнієнко