номер провадження справи 9/65/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2020 Справа № 908/1102/20

м.Запоріжжя

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар», (62371, Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки, вул. Сумський шлях, 53)

до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО», (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька теплова електрична станція» Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО», код ВП: 38024583 (71503, Запорізька область, м. Енергодар, вул.Промислова, буд. 95)

про стягнення суми 50477,42 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар» про стягнення з Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» суми 46692,00 грн. основного боргу, суми 2335,20 грн. пені, суми 793,20 грн. - 3% річних та суми 607,87 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 19.05.2020 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1102/20, присвоєний номер провадження 9/65/20, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 11.06.2020.

14.05.2020 до господарського суду від позивача (разом з усуненням недоліків позовної заяви відповідно до ухвали суду від 04.05.2020) надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній зазначає, що внаслідок прострочення відповідачем грошового зобов`язання позивачем заявлені вимоги про стягнення пені, 3 % річних, інфляційні втрати, що нараховані на дату прострочення 24.04.2020. Позивач цією заявою збільшує розмір 3% річних та витрат від інфляції від простроченої суми на дату прострочення платежу 07.05.2020. З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача суму 46692,00 грн. основного боргу, суму 2334,60 грн. пені, суму 842,95 грн. 3% річних та суму 607,87 грн. інфляційних втрат. Заява позивача про збільшення розміру позовних вимог була прийнята судом до розгляду, що відображено в ухвалі суду від 11.06.2020.

В ухвалі суду від 11.06.2020 зазначено, що строк судового розгляду справи № 908/1102/20 є продовженим на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-2019), розгляд справи відкладено на 07.07.2020. Ухвалою суду від 07.07.2020 розгляд справи відкладено на 18.08.2020.

18.08.2020 справу розглянуто, прийнято рішення.

14.08.2020 на електрону адресу господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, в якій також зазначено, що свою правову позицію, викладену у позові, позивач підтримує в повному обсязі.

18.08.2020 на електрону адресу господарського суду від відповідача надійшло клопотання про продовження процесуальних строків та відкладення розгляду справи, за яким відповідач просить продовжити термін для направлення відзиву на позову заяву на 15 календарних днів з дати завершення карантину починаючи з 31.08.2020, а також відкласти розгляд справи до дати завершення карантину, а саме: після 31.08.2020.

Суд, розглянувши клопотання відповідача, відмовив у його задоволенні з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12 березня усій території України установлено карантин. На засіданні Уряду 25.03.2020, запроваджено режим надзвичайної ситуації по всій території України на 30 днів, всі карантинні обмеження також подовжені на 30 днів - до 24 квітня 2020. В подальшому дію карантину неодноразово продовжували і на засіданні Уряду 22 липня 2020 року постановлено продовжити дію карантину на всій території України до 31 серпня 2020.

Згідно з Законом України № 540-IХ від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)", який набрав чинності 02.04.2020, розділ Х "Прикінцеві положення" ГПК України доповнено пунктом 4 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Так, строк для надання відзиву був встановлений судом в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 19.05.2020, а саме: було запропонувати відповідачу надати відзив з документальним обґрунтуванням протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше десяти днів, наступних за днем закінчення дії карантину.

Разом з тим, згідно з п. 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 17.07.2020, встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

В період з 18.07.2020 по 06.08.2020, тобто у визначений законом двадцятиденний строк, будь-яких заяв (клопотань) щодо продовження або поновлення процесуальних строків до суду від сторін не надходило.

Отже процесуальні строки в т.ч. для подання відзиву, судового розгляду є завершеними.

Предметом розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 46692,00 грн. основного боргу, суми 2334,60 грн. пені, суми 842,95 грн. 3% річних та суми 607,87 грн. інфляційних втрат (відповідно до заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду, що відображено в ухвалі від 11.06.2020). Вимоги позивача мотивовані наступним. За договором № 3242- ДЭ-ЗаТЭС про закупівлю товару від 31.05.2019 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 46692,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 7138 від 02.07.2019 та товарно-транспортною накладною № 7138 від 02.07.2019. Відповідач повинен був оплатити товар 30.09.2019, що відповідає п. 4.1 договору. Проте оплату поставленого товару відповідно до умов договору відповідач не здійснив. Заборгованість відповідача становить 46692,00 грн. За порушення грошового зобов`язання відповідачу нараховані пеня, 3% річних та втрати від інфляції за час прострочення оплати. Позов обґрунтовано умовами договору, ст.ст. 6,11, 509, 525, 526, 532, 610, 611, 625-627, 655, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 174, 193 ГК України.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на все вищевикладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

31.05.2019 між Акціонерним товариством «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» в особі директора Відокремленого підрозділу «Запорізька теплова електрична станція» Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО» (Покупець, відповідач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар», (Постачальник, позивач у справі) був укладений договір № 3242-ДЭ-ЗаТЭС про закупівлю товару, згідно з умовами якого, постачальник зобов`язався поставити покупцю товар, зазначений в специфікації, а покупець - прийняти і оплатити такий товар, 2019 року виготовлення, в кількості, комплектності, асортименті та за ціною згідно зі специфікацією, а саме: мило туалетне банне 200 г.п./ет.уп. (мило туалетне тверде банне н.м. 200г.) в кількості 5373 шт., загальною вартістю 34655,85 грн., строк поставки - 15 к.д.; мило господарське 72% 200г. (мило господарче тверде ТМ Сила 72%, 200г.) в кількості 804 шт., загальною вартістю 3417,00 грн., строк поставки - 15 к.д.; порошок пральний (засіб мийний синтетичний порошкоподібний «Sila» у полімерному пакеті, маса нет 3 кг) в кількості 25 шт., загальною вартістю 531,25 грн., строк поставки - 15 к.д. Всього - на загальну суму 46324,92 грн. з ПДВ (п. 1.1 договору).

Згідно з умовами Розділу 5 договору, товар поставляється впродовж 15 календарних днів після відправлення письмової заявки покупцем. Поставка товару виконується на умовах DDP згідно з правилами «Інкотермс» у редакції 2010 року у місце призначення поставки товару: ДТЕК Запорізька ТЕС. Поставка товару здійснюється автомобільним транспортом. Товар вважається поставленим покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних (дата поставки товару).

За змістом п. 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем поставленого покупцю товару на 90 (дев`яностий) календарний день з дати поставки відповідного товару на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 5 цього договору.

Відповідно п. 11.1 договору, останній набирає чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2019, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання сторонами своїх грошових зобов`язань.

Матеріали справи свідчать, що позивач на виконання умов зазначеного договору за видатковою накладною № 7138 від 02.07.2019 передав відповідачу товар на загальну суму 46692,00 грн. з ПДВ, що також підтверджується товарно транспортною накладною № 7138 від 02.07.2019 та довіреністю № 26/ДнЭ/2019 від 05.11.2018.

Відповідач оплату товару у встановлений договором строк не здійснив, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 46692,00 грн.

21.11.2019 та 21.01.2020 позивач направив відповідачу вимоги № 19/11-03 від 19.11.2019 та № 17/01-13 від 17.01.2020 про сплату заборгованості, яку відповідач, як зазначив позивач, залишив без задоволення, заборгованість не сплатив.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За приписами статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання - правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Приписами ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, оплату за отриманий товар за вищевказаною видатковою накладною не здійснив.

Доказів сплати заборгованості в розмірі 46692,00 грн. відповідачем суду не надано.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 46692,00 грн. заборгованості є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 2334,60 грн. за період з 01.10.2019 по 07.05.2020.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

За змістом пункту 7.14 договору сторони погодили, що у разі прострочення оплати товару, покупець сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості невчасно оплаченого товару, однак не більше 5 % від вартості невчасно оплаченого товару.

Згідно з Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Враховуючи встановлений факт порушення відповідачем грошових зобов`язань за договором, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача пені. Розрахунок здійснений правильно. Вимоги в цій частині законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

У зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання, позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача суми 842,95 грн.- 3% річних за загальний період з 01.10.2019 по 07.05.2020 та суми 607,87 грн. інфляційних втрат за період з 01.10.2019 по 30.04.2020.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт порушення грошових зобов`язань відповідачем є доведеним. Період та розмір заявлених до стягнення 3% річних визначені позивачем правильно, а тому вимоги про стягнення суми 842,95 грн. 3 % річних підлягають задоволенню.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд встановив, що період нарахування цих витрат визначений вірно, разом з тим розмір інфляційних витрат є більшим, ніж заявлено позивачем, але суд не виходячи за межі визначеного позивачем розміру задовольняє вимоги саме в заявленій сумі: 607,87 грн.

Таким чином, позов задовольняється судом повністю.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО», (69006, м. Запоріжжя, вул. Добролюбова, буд. 20) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Слобожанський миловар», (62371, Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки, вул. Сумський шлях, 53) суму 46692,00 грн. основного боргу, суму 2334,60 грн. пені, суму 842,95 грн. - 3 % річних, суму 607,87 грн. інфляційних втрат та суму 2102,00 грн. втрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 21.08.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва