ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020 р. Справа № 917/2153/19

За позовною заявою Кременчуцької міської ради Полтавської області, пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600

до Зовнішньо-торгівельно колективного підприємства "Граніт", вул. Строни, 6, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800

про стягнення заборгованості з орендної плати.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Коваленко О.С.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання від 11.08.2020 р.

Суть справи. 16.12.2019 р. до господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Кременчуцької міської ради Полтавської області до Зовнішньо-торгівельно колективного підприємства "Граніт", в якій позивач просить стягнути 56 020,46 грн. заборгованості з орендної плати за Договором оренди землі, зареєстрованого 03.02.2014 р.

Ухвалою суду від 14.01.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 13.02.2020 р.

13.02.2020 р. від представника позивача електронною поштою надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання без участі представника Кременчуцької міської ради та про те, що позовні вимоги підтримані в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 13.02.2020 р. не з`явився. Ухвала суду від 14.01.2020 р., направлена на адресу відповідача (відповідає витягу з ЄДР), повернулась до суду з відміткою поштового відділення: "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення".

Ухвалою суду від 13.02.2020 р. продовжено строк проведення підготовчого засідання на 30 днів; відкладено засідання на 26.03.2020 р.

Ухвала суду від 13.02.2020 р., що направлялась відповідачу на адресу вказану у позові та яка відповідає витягу з ЄДР, повернулась без вручення адресату з відміткою - "за даною адресою адресат відсутній".

Судове засідання, призначене на 26.03.2020 р. на 10:30 год., не відбулося у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Наступне підготовче засідання призначено на 12.05.2020 р.

Представники сторін в судове засідання 12.05.2020 р. не з`явились, причин щодо того суду не повідомили.

Ухвалою суду від 12.05.2020 р. відкладено підготовче засідання на 11.06.2020 р.

10.06.2020 р. від позивача надійшло клопотання (електронною поштою без ЕЦП, вх. № 154) про проведення підготовчого засідання без участі уповноваженого представника, в якому вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Ухвалою суду від 11.06.2020 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 16.07.2020 р. на 09:30 год.

Судове засідання, призначене на 16.07.2020 р. на 09:30 год., не відбулося у зв`язку з відпусткою судді. Наступне судове засідання призначено на 11.08.2020 р. на 09:30 год.

Станом на 11.08.2020 р. відповідач відзив на позов не надав, в судове засідання11.08.2020 р. не з`явився, ухвала суду від 27.07.2020 р. про призначення судового засідання, що направлялася відповідачу за адресою, вказаною у позові, повернулася до суду з відміткою " адресат відсутній за адресою".

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - Зовнішньо-торгівельно колективне підприємство "Граніт" зареєстроване за адресою: вул. Строни, 6, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, .

Згідно з частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення копії судового рішення за адресою місцезнаходження відповідача вважається днем вручення відповідачу ухвали суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно статті 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи викладене, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив, що рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 29.10.2013р. «Про поновлення договорів оренди земельних ділянок», відповідачу по справі було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для будівництва комплексу емоційного розвантаження в районі автозаправної станції по вул. Київській.

Також, вказаним рішенням було вирішено поновити з 27.10.2011р. відповідачу по справі строком на два роки з дати державної реєстрації права оренди земельної ділянки, за умови виконання пункту 14.2 цього рішення, договір оренди землі, зареєстрований у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування землею, договір оренди землі 27.10.2009 за № 52, укладений між Кременчуцькою міською радою та зовнішньо-торгівельним колективним підприємством «Граніт» (ідентифікаційний код 30267309). на підставі якого у користуванні перебувала земельна ділянка площею 2597 кв.м. ( кадастровий № :04:001:0110). у тому числі по угіддях: графа 59 - землі відведені під будівництво - 2597 кв.м., для будівництва комплексу емоційного розвантаження в районі автозаправної станції по вул. Київській.

Встановлено плату за землі в розмірі 3% від грошової оцінки землі щорічно (а.с. 17 зворотна сторона - 18).

Згідно договору оренди землі, зареєстрованого 03.02.2014р., укладеного між Кременчуцькою міською радою та відповідачем по справі, орендодавець передає орендарю в строкове платне користування земельну ділянку площею 2597 кв.м. (кадастровий №:04:001:0110) для будівництва комплексу емоційного розвантаження в районі автозаправної станції по вул. Київській (а.с. 12-14).

Між сторонами підписано Акт приймання-передачі об`єкта оренди - земельної ділянки площею 2597 кв.м., кадастровий №:04:001:0110 (а.с. 17).

Відповідно до пункту 9 вказаного договору, орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки щорічно та складає 14139,89 грн. за рік. Грошова плата вноситься на поточний рахунок власника землі.

Рішенням Кременчуцької міської ради Полтавської області від 04.04.2017 «Про поновлення та відмову в поновленні договорів оренди земельних ділянок» відповідачу по справі було поновлено договір оренди землі, зареєстрований 03.02.2014 (номер запису про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права - 4597631, підстава внесення запису індексній № 10722826 від 07.02.2014), шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди землі з 03.02.2016 строком на три роки, з дати державної реєстрації змін до зареєстрованого права оренди земельної ділянки, за умови виконання пункту 10.1. цього рішення, укладений між Кременчуцькою міською радою та Зовнішньо-торгівельним колективним підприємством «Граніт» (ідентифікаційний код 30267309), зі зміною умов, на підставі якого у користуванні перебувала земельна ділянка площею 2597 кв.м. (кадастровий номер :04:001:0110) для будівництва торгово-офісної будівлі по вул. Київській, в районі автозаправної станції.

Встановлено плату за землі в розмірі 3% від грошової оцінки землі щорічно (а.с. 23).

Згідно додаткової угоди від 18.05.2017 р., орендодавець передає орендарю в строкове платне користування земельну ділянку площею 2597 кв.м. (кадастровий № :04:001:0110) для будівництва торгово-офісної будівлі по вул. Київській, в районі автозаправної станції.

Крім того, пункт 9 договору викладено в новій редакції, а саме визначено, що орендна плата вноситься у грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки щорічно та складає 134 125, 96 грн. за рік. Грошова плата вноситься на поточний рахунок власника землі (а.с. 21-22).

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються під час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії (п.10 договору).

Як зазначає позивач, відповідачем умови договору (з урахуванням змін) в частині своєчасної сплати орендних платежів не виконано та станом на момент подачі позовної заяви за останнім рахується заборгованість в сумі 56 020,46 за період з 01.03.2017 р. по 30.11.2019 р. (включно) (розрахунок наведено у позовній заяві).

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно зі статтями 626, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Статтею 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом (частини 1, 8 вказаної норми).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтями 1, 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 206 Земельного кодексу України (із внесеними змінами та доповненнями) передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до статті 21 названого Закону, орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За приписами частин 289.1., 289.2. статті 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Зі змісту наведених статей Закону України «Про оренду землі» вбачається, що основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Нормами статей 287, 288 Податкового кодексу України передбачено, що, податкове зобов`язання щодо плати за землю, а також орендна плата, визначені у податковій декларації на поточний рік, сплачуються рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Істотною умовою договору оренди землі за статтею 15 Закону України «Про оренду землі» є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату.

Згідно п.п. 14.1.136 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України - орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

За змістом статті 610, ч. 1 статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За таких обставин відповідач є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання щодо сплати орендної плати за землю.

У відповідності до частини 1 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Доказів сплати оренди за договором відповідачем суду не надано.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором оренди в сумі 56 020,46 грн. за період з 01.03.2017 р. по 30.11.2019 р. (включно) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Зовнішньо-торгівельно колективного підприємства "Граніт" (вул. Строни, 6, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, ) на користь Кременчуцької міської ради Полтавської області (площа Перемоги, 2, м. Кременчук, 39600, ) заборгованість по орендній платі в розмірі 56 020,46 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до пункту 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення підписано 19.08.2020 р..

Суддя Погрібна С.В.