ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2020м. ДніпроСправа № 904/3164/20

За позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Громадської організації "Степ Кривий Ріг", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 39 430 грн. 57 коп. за договором оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста від 24.01.2019 № І-32 та договором про відшкодування земельного податку від 13.03.2019 № І-32/з

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом від 20.05.2020 № 67/07, в якому просить стягнути з Громадської організації "Степ Кривий Ріг" заборгованість у загальній сумі 39 430 грн. 67 коп., з яких:

- 39 350 грн. 69 коп. заборгованість за договором оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста від 24.01.2019 № І-32, з яких: 34 372 грн. 60 коп. - основний борг, 4 463 грн. 81 коп. - пеня, 514 грн. 28 коп. - 3% річних;

- 79 грн. 88 коп. заборгованість за договором про відшкодування земельного податку від 13.03.2019 № І-32/з, з яких: 73 грн. 40 коп. - основний борг, 5 грн. 34 коп. - пеня, 1 грн. 14 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірних договорів.

Ухвалою господарського суду від 22.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Господарський суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 № 211 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215), з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, на усій території України з 12.03.2020 до 03.04.2020 установлено карантин.

Крім того, згідно із п. 11 Закону України №540-ІХ від 30.03.2020 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набув чинності 02.04.2020, розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено п. 4 такого змісту, зокрема, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки судового розгляду справи продовжуються на строк дії такого карантину, а строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (редакція п. 4 розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України до 17.07.2020).

У подальшому строк дії карантину продовжувався з 03.04.2020 до 24.04.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239), з 24.04.2020 до 11.05.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 291), з 11.05.2020 до 22.05.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343), з 22.05.2020 до 22.06.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392), з 22.06.2020 по 31.07.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500), з 31.07.2020 до 31.08.2020 (постанова Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641).

Відповідач вимоги суду не виконав та не надав витребувані судом документи.

Господарський суд наголошує на тому, що ухвала суду від 22.06.2020 завчасно надіслана відповідачу за його місцезнаходженням, згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Повідомлення про вручення відповідачу ухвали суду від 22.06.2020 або конверт із вказаною ухвалою на адресу господарського суду не надходили.

На підтвердження направлення відповідачу ухвали суду від 22.06.2020 до матеріалів справи долучені належним чином засвідчена копія реєстру згрупованих поштових відправлень рекомендованої пошти по Україні з повідомленням від 24.06.2020 № 212 та витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відповідно до якого станом на 14.08.2020 на сайті наявна інформація про невручення під час доставки 24.07.2020 поштового відправлення адресату.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" відомості про місцезнаходження юридичної особи містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Господарський суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-ІХ, який набув чинності 17.07.2020, п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України викладено в наступній редакції: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Відповідно до п. 2 розділу ІІ вказаного Закону від 18.06.2020 № 731-ІХ процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Господарський суд зазначає, що відзив на позовну заяву або клопотання відповідача про продовження строку на надання відзиву відповідно до п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-ІХ, до суду не надходили.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про розгляд даної справи, але останній не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2019 між Управлінням комунальної власності міста виконкому Криворізької міської ради (орендодавець) та Громадською організацією "Степ Кривий Ріг" (орендар) укладено договір оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста № І-32 (далі - договір оренди), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно (надалі - об`єкт оренди), нежилі приміщення загальною площею 367,0 кв.м. на 1, 2 поверхах нежилої окремо розташованої будівлі, розташований за адресою: вулиця Ухтомського, 30В, для використання під розміщення громадської організації, балансоутримувачем якого є Комунальне підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (балансоутримувач). Об`єкт оренди обладнаний холодним водопостачанням, каналізацією, центральним опаленням, електромережею тощо. Використання орендованого комунального майна не за призначенням забороняється (пункт 1.1. договору оренди).

Згідно з пунктами 2.1, 2.2. договору оренди він вважається укладеним із моменту підписання його сторонами. Вступ орендаря у платне строкове користування об`єктом оренди настає одночасно з підписанням акта приймання-передавання з балансоутримувачем, який треба оформити в 5-денний термін.

Відповідно до пункту 4.1. договору оренди за користування об`єктом оренди орендар сплачує річну орендну плату у розмірі 3%, 7% від незалежної вартості об`єкта оренди. Орендна плата становить 3 008 грн. 14 коп. без ПДВ за базовий місяць розрахунку останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції - грудень 2018 року. Орендна плата за перший місяць оренди січень 2019 року визначається шляхом коригування її розміру за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди. Орендна плата перераховується на поточний рахунок балансоутримувача щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного після сплачуваного. Балансоутримувач - комунальне підприємство в подальшому перераховує 70% коштів до міського бюджету. Балансоутримувач - бюджетна установа перераховує кошти до місцевого бюджету в розмірі, встановленому законом про Державний бюджет України на відповідний рік. Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розмірі місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Індекс інфляції визначається шляхом щомісячно Держкомстатом України. Розмір орендної плати може бути переглянуто в разі зміни методики її розрахунку та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється згідно з чинним законодавством.

Розділом 6 договору оренди визначено, що орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату, визначену договором; у разі припинення або розірвання договору у 5-ти денний термін повернути за актом приймання-передавання об`єкт оренди балансоутримувачу в належному стані.

Як вбачається з матеріалів справи, нерухоме майно передано орендарю за актом приймання-передачі в оренду нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: вулиця Ухтомського, 30В, м. Кривий Ріг від 01.03.2019 (а.с.13).

У пунктах 11.1., 11.3. та 11.4. договору оренди сторони визначили, що договір діє з 24.01.2019 по 31.12.2021 включно. Після закінчення терміну дії договору при належному виконанні його умов, орендар має переважне право на інших рівних умовах на продовження його на новий термін. Договір припиняється у разі закінчення терміну дії, приватизації об`єкта, банкрутства орендаря, знищення об`єкта оренди. достроково договір може бути розірвано за згодою сторін, а також за вимогою однієї з них за рішенням суду у випадку невиконання сторонами своїх зобов`язань за договором та інших підстав, передбачених законодавством України.

Господарський суд зазначає, що доказів припинення укладеного між сторонами договору оренди, зміни його умов, повернення об`єкту з оренди матеріали справи не містять, отже на момент розгляду справи договір є чинним і в силу положень ст. 629 Цивільного кодексу України обов`язковим до виконання сторонами.

Як вказує позивач, відповідачем порушені зобов`язання за договором оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста № І-32 від 24.01.2019 в частині повного та своєчасного внесення орендної плати за період з березня по грудень 2019, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 34 372 грн. 60 коп.

Пунктом 4.7 договору оренди встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному розмірі підлягає індексації і стягується за весь період заборгованості з урахуванням пені, у розмірі 0,5 % від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня.

Позивач нарахував додаткового до основного боргу та просить стягнути з відповідача пеню у сумі 4 463 грн. 81 коп. за період з 23.04.2019 по 11.03.2020.

Із посиланням на норми ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував до сплати відповідачу 3% річних у розмірі 514 грн. 28 коп. за період з 23.04.2019 по 11.03.2020.

Крім того, 13.03.2019 між Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (балансоутримувач) та Громадською організацією "Степ Кривий Ріг" (орендар) укладено договір про відшкодування земельного податку № І-32/з (надалі - договір про відшкодування земельного податку), відповідно до умов якого

Розділом І вказаного договору передбачено, що згідно з договором оренди об`єкта нерухомості комунальної власності міста від 24.01.2019 № 1-32 (надалі - основний договір) орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно (надалі - об`єкт оренди) - нежиле приміщення загальною площею 367,0 м2 на 1,2 поверхах окремо розташованої будівлі ТРП-110, розташований за адресою: вул. Ухтомського, 30В, і зобов`язується компенсувати балансоутримувачу витрати з відшкодування земельного податку згідно з дольовою участю орендаря.

Згідно із п. 2.1. договору відшкодування земельного податку здійснюється орендарем відповідно до розрахунку відшкодування земельного податку (додаток № 1 до даного договору), виконаного балансоутримувачем відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 15.01.2016 № 34-404-99.16-1025/2-16 управління Держгеокадастру у Криворізькому районі Дніпропетровської області та рішення Криворізької міської ради № 2816 від 27.06.2018 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати, пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2019 році».

Розмір відшкодування витрат по земельному податку по даному договору становить 6,12 грн. на місяць без податку на додану вартість (ПДВ).

Відшкодування вноситься орендарем на розрахунковий рахунок балансоутримувача щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного після сплачуваного, незалежно від результатів діяльності. ПДВ нараховується згідно з чинним законодавством України.

За умовами п. 2.2. договору про відшкодування земельного податку обчислення розміру відшкодування здійснюється з урахуванням щорічної індексації грошової оцінки 1 м2 землі.

Пунктом 2.4 договору про відшкодування земельного податку передбачено, що у разі невнесення відшкодування у строки, визначені цим договором, справляється пеня, яка нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій, за їх наявності) з розрахунку 120% річної облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожен календарний день прострочення його сплати, включаючи день погашення.

Доказів оплати відповідачем вказаної заборгованості сторонами до матеріалів справи не надано.

Згідно із п. 3.1 договору про відшкодування земельного податку цей договір набирає чинність з моменту підписання та застосовується де відносин сторін, які виникли до його укладання, а саме з 01.03.2019, і припиняє дію у разі припинення основного договору та в інших випадках, що передбачені законодавством України.

Господарський суд зазначає, що доказів припинення укладеного між сторонами договору про відшкодування земельного податку або зміни його умов матеріали справи не містять, отже на момент розгляду справи договір є чинним і в силу положень ст. 629 Цивільного кодексу України обов`язковим до виконання сторонами.

Як вказує позивач, відповідачем порушені зобов`язання за договором про відшкодування земельного податку в частині повного та своєчасного відшкодування земельного податку за період з березня по грудень 2019, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у сумі 73 грн. 40 коп.

Позивач нарахував додаткового до основного боргу та просить стягнути з відповідача пеню у сумі 5 грн. 34 коп. за період з 23.04.2019 по 11.03.2020.

Із посиланням на норми ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував до сплати відповідачу 3% річних у розмірі 1 грн. 14 коп. за період з 23.04.2019 по 11.03.2020.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача із претензією від 16.01.2020 № 165/04, в якій вимагав сплати заборгованість за договором оренди об`єктів нерухомості комунальної власності міста № І-32 від 24.01.2019 та договором про відшкодування земельного податку № І-32/з від 13.03.2019 (а.с. 42, 43).

Вказана претензія повернута позивачу відділенням поштового зв`язку із повідомленням про повернення поштового відправлення, у зв`язку із закінченням строку зберігання.

Доказів погашення спірної заборгованості відповідачем на час розгляду справи сторонами до суду не надано.

Наявні обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з цим позовом за захистом свого порушеного права.

Відповідач не скористався правом на надання заперечень, докази на спростування позовних вимог не надав.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договорів; факт передання відповідачу об`єкта оренди; строк оплати оренди; факт повернення відповідачем об`єкта оренди; наявність прострочення оплати орендних платежів та земельного податку.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який регулює спірні правовідносини, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідне орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 284 Господарського кодексу України істотними умовами договору оренди є: об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу. Орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача з орендної плати за період з березня по грудень 2019 становить 34 372 грн. 60 коп.; заборгованість з відшкодування земельного податку за вказаний період складає 73 грн. 40 коп.

З урахуванням положень п. 4.1. договору оренди та п. 2.1 договору про відшкодування земельного податку, строк оплати орендної плати та земельного податку є таким, що настав.

Відповідач не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву, доводи позивача належними доказами не спростував.

Перевіривши розрахунок основного боргу, наданий позивачем, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати у розмірі 34 372 грн. 60 коп. та з відшкодування земельного податку в сумі 73 грн. 40 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку пені за порушення відповідачем зобов`язань зі сплати орендної плати, судом встановлено, що при нарахуванні пені за зобов`язаннями березень, червень 2019, позивачем не враховані приписи ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

Отже, за перерахунком, виконаним судом, до стягнення з відповідача підлягає пеня у розмірі 4 448 грн. 27 коп. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з рахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку 3% річних за обома договорами та пені за порушення відповідачем зобов`язань з відшкодування земельного податку, порушень чинного законодавства та умов спірних договорів судом не встановлено.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладених із позивачем договорів та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги про стягнення 34 372 грн. 60 коп. заборгованості зі сплати орендної плати, 4 448 грн. 27 коп. пені, 514 грн. 28 коп. 3% річних; 73 грн. 40 коп. заборгованості з відшкодування земельного податку, 5 грн. 34 коп. пені, 1 грн. 14 коп. 3% річних - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Громадської організації "Степ Кривий Ріг" (50083, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Терещенка, буд. 5-А, блок Б, офіс 20, ) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, буд. 9, ) 34 372 грн. 60 коп. (тридцять чотири тисячі триста сімдесят дві грн.. 60 коп.) заборгованості зі сплати орендної плати, 4 448 грн. 27 коп. (чотири тисячі чотириста сорок вісім грн.. 27 коп.) пені, 514 грн. 28 коп. (п`ятсот чотирнадцять грн.. 28 коп.) 3% річних; 73 грн. 40 коп. (сімдесят три грн.. 40 коп.) заборгованості з відшкодування земельного податку, 5 грн. 34 коп. (п`ять грн.. 34 коп.) пені, 1 грн. 14 коп. (одну грн.. 14 коп.) 3% річних, 2 101 грн. 17 коп. (дві тисячі сто одну грн. 17 коп.) витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 21.08.2020

Суддя І.А. Рудь