ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 рокуСправа № 912/1093/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Поліщук Г.Б., за участю секретаря судового засідання Ліподат Я.В. розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи №912/1093/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО", 09800, Київська обл., Тетіївський район, м. Тетіїв, вул. Соборна, буд. 3

до відповідача Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича, 27654, Кіровоградська обл., Кропивницький р - н, с. Федорівка, вул. Горького, 16

про стягнення 187 790,28 грн.

за участю сторін:

від позивача - Бонтлаб В.В., довіреність № б/н від 11.01.20, адвокат, в режимі відеоконференції;

від відповідача - участі не брали

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" до Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича про стягнення 106 824,00 грн заборгованості, 48 380,99 грн - пені, 4 383, 75 грн - 3% річних, 21 364, 80 грн - штрафу, 6 836, 74 грн - інфляційних втрат на підставі договору купівлі-продажу № 63/18/171 від 10.09.2018 року, з покладення на відповідача витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 817,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Фермерське господарство Зобенка Леоніда Васильовича у порушення норм чинного цивільного та господарського законодавства України та умов Договору купівлі-продажу № 63/18/171 від 10.09.2018 року належним чином, своєчасно та в повному обсязі не виконало взяті на себе зобов`язання щодо проведення розрахунків у строки, визначені договором.

Ухвалою від 17.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/1093/20 за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд призначено на 09.04.2020 о 10:00, встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

03.04.2020 відповідачем подано до суду клопотання від 02.04.2020 про відкладення розгляду справи на іншу дату. Вказане клопотання мотивоване посиланням на запровадження в Україні постановою Кабінетом Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" режиму надзвичайної ситуації до 24 квітня 2020.

Ухвалою від 09.04.2020 задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та відкладено судовий розгляд справи № 912/1093/20. Крім того, постановлено про дату і час наступного судового засідання учасників справи повідомити додатково відповідною ухвалою.

16.04.2020 на адресу суду від Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та відповідно підлягають залишенню без задоволення. Як зазначено у відзиві, відповідачу було поставлено товар на загальну суму 106 824,00 грн. Поставку товару позивач підтверджує експрес-накладними компанії перевізника ТОВ "Нова Пошта". В той же час в експрес-накладних перевізника ТОВ "Нова Пошта" міститься наступна інформація:

- за експрес-накладною №9033 від 10.09.2018 чітко видно оголошена вартість її складає 200 грн, а вартість товару згідно видаткової накладної №2330 від 11.09.2018 складає 4 804,80 грн. Одержувачем по даній експрес-накладній є ДП "Тетіївська Агропромислова компанія", а не відповідач;

- за експрес-накладною №9 від 11.09.2018 оголошена вартість 400 грн, а вартість товару згідно видаткової накладної №2265 від 11.09.2018 складає 42 936,00 грн;

- за експрес-накладною №7 від 18.09.2018 оголошена вартість складає 400 грн, а вартість товару згідно видаткової накладної №2382 від 18.09.2018 складає 51 523,20 грн. Одержувачем по даній експрес-накладній є ДП "Тетіївська Агропромислова компанія";

- за експрес-накладною №5499 від 18.09.2018 оголошена вартість складає 400 грн, а вартість товару згідно видаткової накладної №2388 від 18.09.2018 складає 7 560,00 грн. Одержувачем по даній експрес-накладній є ДП "Тетіївська Агропромислова компанія".

В експрес-накладних відсутня конкретна інформація, що саме надсилалося на адресу одержувача, вказано лише, що це каністри та добавки.

У видаткових накладних, наданих позивачем, відсутня позначка про отримання товару в графі "Отримав", що не може бути належним доказом отримання товару відповідачем. У наданих експрес-накладних також відсутні підписи і печатки Одержувача.

Крім того, відповідач зазначає, що податкова накладна за своєю правовою природою не є первинним документом, оскільки відображає лише облік та звітність в площині сплати податків та в будь-який час може бути скоригована особою, яка її зареєструвала.

Ухвалою від 20.05.2020 призначено судове засідання у справі № 912/1093/20 на 09.06.2020 об 11:00 год.

27.05.2020 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" надійшла відповідь на відзив відповідача. За твердженням позивача, Фермерським господарством Зобенка Леоніда Васильовича не надано жодного належного та допустимого доказу, котрі б надавали можливість встановити, допустити та стверджувати про те, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Позивач вважає, що відповідач у даній справі, безпідставно вдався до застосування "правового пуризму", надмірної процесуальної формальності, залишивши поза увагою факт укладення та дійсності договору купівлі-продажу №63/18/171 від 10.09.2018, отримання товару від позивача на його виконання - адже фактично відповідач погоджується із отриманим товаром, натомість має зауваження щодо погодженої ціни товару, факт виникнення та існування невиконаних грошових зобов`язань згідно договору, погодження із його істотними умовами, факту та/або відсутності спростування використання товару у власних цілях, тощо.

Позивач звертає увагу на те, що дата, номенклатура, кількість, ціна та вартість Товару в видаткових накладних та податкових накладних повністю співпадають (є ідентичними). Відповідач скористався податковим кредитом, не писав жодних листів ні позивачу, ні органам фіскальної служби щодо необхідності коригування податкових накладних.

Ухвалою від 09.06.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 16.07.2020 на 11:00 год. Крім того, даною ухвалою задоволено усне клопотання представника позивача про виклик у судове засідання відповідача та викликано Фермерське господарство Зобенка Леоніда Васильовича у судове засідання 16.07.2020 для надання пояснень. Явку відповідача визнано обов`язковою.

Разом з тим, суддю Макаренко Т.В., в провадженні якої перебуває справа №912/1093/20, звільнено з посади судді, у зв`язку з поданням заяви про відставку, рішенням Вищої ради правосуддя від 16.06.2020 № 1841/0/15-20.

Враховуючи викладене, за розпорядженням керівника апарату господарського суду №220 від 18.06.2020 здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 912/1093/20, за результатами якого справу призначено судді Поліщук Г.Б.

Ухвалою від 23.06.2020 справу №912/1093/20 прийнято до свого провадження суддею Поліщук Г.Б., повідомлено учасників справи, що судове засідання, призначене на 16.07.2020 на 11:00 год. не відбудеться. Даною ухвалою призначено судове засідання у справі №912/1093/20 на 28.07.2020 о 11:00 год. та зобов`язано Фермерське господарство Зобенко Леоніда Васильовича виконати пункти 6, 7 ухвали суду від 09.06.2020 у справі №912/1093/20.

Ухвалою від 28.07.2020 відкладено судове засідання у справі №912/1093/20 до 11.08.2020 на 15:30 год., встановлено відповідачу строк для подання заперечень. Крім того, даною ухвалою визнано явку повноважного представника відповідача - Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича у судове засідання обов`язковою.

10.08.2020 на електронну адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро" надійщли пояснення у справі.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні 11.08.2020 не забезпечив.

Поштовий конверт з ухвалою суду від 28.07.2020, направлений на адресу Фермерського господарства Зобенко Леоніда Васильовича, до господарського суду не повернувся.

Господарським судом ухвалу від 28.07.2020 направлено на адресу відповідача, повідомлену позивачем та підтверджену витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 27654, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Федорівка, вул. Горького, 16.

Частиною 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідання суду.

Згідно з ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За приписами п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

В судовому засіданні 11.08.2020 господарським судом досліджено докази у справі.

Розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши в судовому засіданні подані докази, господарський суд встановив наступний перелік обставин, які є предметом доказування у справі.

10.09.2018 між Дочірнім підприємством "Тетіївська агропромислова компанія" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Нор-Ест Агро") (Продавець) та Фермерським господарством Зобенка Леоніда Васильовича (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу №63/18/171 (а.с. 17-21), відповідно до пункту 1.1. якого Продавець зобов`язується в строки, визначені цим Договором, передати у власність Покупця (поставити) Товар, а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його вартість.

Згідно пункту 1.2. Договору найменування Товару визначене в Додатках до цього Договору, які складають його невід`ємну частину.

Розгорнутий асортимент та кількість Товару, що постачається, визначаються у Додатках-специфікаціях до цього Договору (пункт 2.1. Договору).

Термін поставки Товару визначається у Додатках до цього Договору (пункт 4.1. Договору).

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що ціна за одиницю Товару кожного найменування в національній валюті та її еквівалент в іноземній валюті наводяться у Додатках до цього Договору.

Загальна вартість Товару (в тому числі ПДВ) в гривнях та її еквівалент в іноземній валюті визначаються шляхом складання вартості окремих партій товару, визначених у Додатках до цього Договору (пункт 5.2. Договору).

Відповідно до пункту 6.1. Договору загальна вартість Товару повинна бути сплачена Покупцем у строк, встановлений в Додатках-специфікаціях до цього Договору.

Оплата здійснюється в гривнях у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця (пункт 6.2. Договору).

Згідно пункту 7.1. Договору, якщо у відповідних Додатках не визначено інше, поставка Товару здійснюється за Правилами Інкотермс 2010. Вид поставки визначається за домовленістю сторін та відображається у Додатках до цього Договору, які є його невід`ємною частиною.

Передача-приймання Товару здійснюється в пункті поставки, вказаному в Додатках до цього Договору (пункт 10.1 Догвору).

Пунктом 10.3. Договору передбачено, що Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем:

- по кількості та асортименту відповідно до видаткової накладної;

- по якості - відповідно сертифікату якості.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками та засвідчення печатками Сторін. Строк дії цього Договору становить 12 календарних місяців. Договір вважається автоматично пролонгованим на наступні 12 календарних місяців, якщо за тридцять календарних днів до закінчення терміну дії Договору жодна із Сторін не повідомить іншу Сторону про припинення його дії. Закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (пункт 11.1. Договору).

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

10.09.2018 між Сторонами підписано Додаток №63/18/171-1 мкд до Договору №63/18/171 від 10.09.2018р. (а.с. 22), яким передбачено поставку товару, а саме: мікродобриво з комплексом біостимуляторів "Адаптамін-зернові-супереліта (обробка насіння)" в каністрах 20л, кількістю 40,000 л, загальною вартістю 4 804,80 грн (з ПДВ).

Термін поставки - 11.09.2018.

Поставка здійснюється на умовах доставки Товару на склад Покупця.

Оплата здійснюється у національній валюті гривні і сплачується Покупцем наступним чином:

27% (1 297,30 грн) загальної вартості в строк до 25.09.2018р.

73% (3 507,50 грн) загальної вартості в строк до 01.10.2018.

Крім того, 10.09.2018 між Сторонами підписано Додаток №63/18/171-1 ззр до Договору №63/18/171 від 10.09.2018р. (а.с. 23), яким передбачено поставку товару, а саме: Кінто Дуо, КС, кількістю 100,000 л, загальною вартістю 42 936,00 грн (з ПДВ), що еквівалентно 1 267,00 дол. США (без ПДВ).

Термін поставки - 11.09.2018.

Поставка здійснюється на умовах доставки Товару на склад Покупця.

Оплата здійснюється у національній валюті гривні і сплачується Покупцем наступним чином:

27% (410,51 дол. США) загальної вартості в строк до 25.09.2018р.

73% (1 109,89 дол. США) загальної вартості в строк до 01.10.2018.

18.09.2018 між Сторонами підписано Додаток №63/18/171-2 ззр до Договору №63/18/171 від 10.09.2018 (а.с. 24), яким передбачена поставка Товару - Кінто Дуо, КС, кількістю 120,000 л, загальною вартістю 51 523,20 грн з ПДВ, що еквівалентно 1 520,40 дол. США (без ПДВ).

Термін поставки - 18.09.2018.

Поставка здійснюється на умовах доставки Товару на склад Покупця.

Оплата здійснюється у національній валюті гривні і сплачується Покупцем наступним чином:

27% (492,61 дол. США) загальної вартості в строк до 18.09.2018р.

73% (1 331,87 дол. США) загальної вартості в строк до 20.10.2018.

Також, 18.09.2018 між Сторонами підписано Додаток №63/18/171-2 мкд до Договору №63/18/171 від 10.09.2018 (а.с. 25), яким передбачена поставка Товару мікродобриво з комплексом біостимуляторів "Адаптамін-зернові-супереліта (обробка насіння)" кількістю 60,000 л, загальною вартістю 7 560,00 грн (З ПДВ).

Термін поставки - 21.09.2018.

Поставка здійснюється на умовах доставки Товару на склад Покупця.

Оплата здійснюється у національній валюті гривні і сплачується Покупцем наступним чином:

27% (2 041,20 грн) загальної вартості в строк до 18.09.2018р.

73% (5 518,80 грн) загальної вартості в строк до 20.10.2018.

Додатки до Договору підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками.

За твердженням позивача, відповідачу було поставлено Товар на загальну суму 106 824,00 грн, що підтверджується наступними документами:

- видатковою накладною №2330 від 11.09.2018 на суму 4 804,80 грн та експрес-накладною №9033 від 10.09.2018 (а.с. 26, 27);

- видатковою накладною №2265 від 11.09.2018 на суму 42 936,00 грн та експрес-накладною №9 від 11.09.2018 (а.с. 28, 29);

- видатковою накладною №2382 від 18.09.2018 на суму 51 523,20 грн та експрес-накладною №7 від 18.09.2018 (а.с. 30, 31);

- видатковою накладною №2388 від 18.09.2018 на суму 7 560,00 грн та експрес-накладною №5499 від 18.09.2018 (а.с. 32, 33).

Крім того, як зазначає позивач у позовній заяві, отримання Товару також підтверджується податковими накладними (а.с. 34-41), а саме:

- податковою накладною №114 від 11.09.2018 на суму 42 936,00 грн (у відповідності до квитанції №1 від 26.09.2018 податкову накладну №114 від 11.09.2018 зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних за №);

- податковою накладною №123 від 11.09.2018 на суму 4 804,80 грн (у відповідності до квитанції №1 від 21.09.2018 податкову накладну №123 від 11.09.2018 зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних за №);

- податковою накладною №231 від 18.09.2018 на суму 7 560,00 грн (у відповідності до квитанції №1 від 01.10.2018 податкову накладну №231 від 18.09.2018 зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних за №);

- податковою накладною №240 від 18.09.2018 на суму 51 523,20 грн (у відповідності до квитанції №1 від 01.10.2018 податкову накладну №240 від 18.09.2018 зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних за №).

Проте, Фермерське господарство Зобенка Леоніда Васильовича в порушення норм чинного законодавства та умов Договору належним чином, своєчасно та у повному обсязі не виконало взяті на себе зобов`язання щодо проведення розрахунків у строки, визначені договором. У зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений Товар згідно договору купівлі-продажу №63/18/171 від 10.09.2018 складає 106 824,00 грн.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду, за захистом своїх прав та інтересів.

Розглядаючи даний спір по суті, господарський суд виходить з положень ч. 1-3 ст. 67 Господарського кодексу України, відповідно до якої відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочинами є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори); дво- чи багатосторонніми правочинами є погоджена дія двох або більше сторін. (ч. 1-2, 4 ст. 202 Цивільного кодексу України)

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондується з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу. Відповідно, до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору, слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини купівлі-продажу.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Так, у відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як вбачається з матеріалів справи, в якості доказів поставки Товару Фермерському господарству Зобенко Леоніда Васильовича позивачем надано до суду видаткові накладні №2330 від 11.09.2018 на суму 4 804,20 грн з ПДВ, №2265 від 11.09.2018 на суму 42 936,00 грнз ПДВ, №2382 від 18.09.2018 на суму 51 523,20 грн з ПДВ та №2388 від 18.09.2018 на суму 7 560,00 грн (а.с. 26, 28, 30, 32).

Відповідно до пункту 10.3. Договору Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем: по кількості та асортименту відповідно до видаткової накладної; по якості - відповідно сертифікату якості.

Отже, належним доказом отримання Товару відповідачем від позивача є видаткова накладна, оформлена належним чином.

Проте, вищевказані видаткові накладні підписані лише зі сторони позивача, підпис повноважного представника відповідача на накладних відсутній.

Крім того, позивач стверджує, що належним та допустимим доказом поставки товару за вищевказаними видатковими накладними на суму 106 824,00 грн є копії експрес-накладних компанії перевізника ТОВ "Нова Пошта", а саме: №9033 від 10.09.2018, №9 від 11.09.2018, №7 від 18.09.2018, №5499 від 18.09.2018 (а.с. 27, 29, 31, 33).

Суд не приймає експрес-накладні ТОВ "Нова Пошта" в якості належних та допустимих і достатніх доказів на підтвердження здійснення поставки позивачем товару та отримання його відповідачем з огляду на нижчевикладене.

Відповідно до даних, наведених у експрес-накладних, на які посилається позивач як на доказ отримання товару відповідачем, визначена наступна вартість відправлення:

- за експрес-накладною №9033 від 12.09.2018 становить 200,00 грн (за видатковою накладною №32330 від 11.09.2018 - 4 804,80 грн);

- за експрес-накладною №9 від 13.09.2018 становить 400,00 грн (за видатковою накладною №2265 від 11.09.2018 - 42 936,00 грн);

- за експрес-накладною №7 від 19.09.2018 становить 400,00 грн (за видатковою накладною №2382 від 18.09.2018 - 51 523,20 грн);

- за експрес-накладною №5499 від 20.09.2018 становить 400,00 грн (за видатковою накладною №2388 від 18.09.2018 - 7 560,00 грн).

У експрес-накладних №9033 від 12.09.2018 та №7 від 18.09.2018 Одержувачем зазначено Дочірнє підприємство "Тетіївська агропромислова компанія", а не Фермерське господарство Зобенко Леоніда Васильовича.

Зі змісту експрес-накладних встановлено відсутність будь-якої інформації, стосовно документів які за умовами договору повинні супроводжувати товар, зокрема, видаткових накладних, сертифікатів якості тощо.

Крім того, на всіх експрес-накладних, наданих позивачем відсутні підписи відправника та одержувача.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Кожною стороною (підприємством), що брала участь у здійсненні господарської операції, мають бути отримані первинні документи для записів у регістрах бухгалтерського обліку, інформація в яких ідентично засвідчує зміст господарської операції. Первинні документи складаються на бланках типових форм, затверджених Міністерством статистики України, а також на бланках спеціалізованих форм, затверджених міністерствами і відомствами України.

Згідно з ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

За змістом пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 №88, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 2.5 пункту 2 Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Тобто, письмовими свідоцтвами, що фіксують та підтверджують господарські операції, є первинні документи, які для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати, як обов`язкові реквізити, так і додаткові реквізити в залежності від характеру операції, зокрема, підставу для здійснення господарських операцій, дані про документ, що засвідчує особу одержувача, номер документу, ідентифікаційний код підприємства тощо.

Наявні в матеріалах справи видаткові накладні не містять підпису та печатки замовника - Фермерського господарства Зобенка Леоніда Васильовича, у зв`язку з чим суд не приймає дані документи, як докази в розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно поданих позивачем до суду квитанцій про реєстрацію в ЄДРПН, суд зазначає, що квитанції про реєстрацію податкових накладних не приймаються судом як доказ вчинення поставки за договором, оскільки податкова накладна є звітним і одночасно розрахунковим документом у розумінні податкового обліку підприємства та відображає у ньому господарську операцію, проте, не засвідчує факт передання товару, оскільки складається в односторонньому порядку та не передбачає наявності підпису отримувача, отже, не може підтверджувати факт здійснення сторонами господарської операції з відчуження майна.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У відповідності до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю беззаперечних, допустимих та належних доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог.

У відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії ухвали надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "НОР-ЕСТ АГРО" (09800, Київська обл., Тетіївський район, м. Тетіїв, вул. Соборна, буд. 3) та Фермерському господарству Зобенка Леоніда Васильовича (27654, Кіровоградська обл., Кропивницький р -н, с. Федорівка, вул. Горького, 16).

Повне рішення складено 17.08.2020.

Суддя Г.Б. Поліщук