ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1352/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ ІНВЕСТ ГРУП"
про стягнення 2.103.975,27грн.
за участю представників:

позивача - Судаков Д.О.

відповідача - Ботвіна І.О.

ВСТАНОВИВ:

04.05.2020 Харківська міська рада звернулася до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП"

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ПОЗИВАЧА

У позовній заяві позивач, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 2.103.975,27грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП" всупереч вимогам статей 125-126 ЗК України використовувало земельну ділянку площею 1,4468 га по вул. Вишневій, 40 у м. Харкові (кадастровим номером :02:005:0046) у період з 01.12.2018 по 31.12.2019, без виникнення у відповідача права власності на землю, права постійного користування земельною ділянкою та права оренди земельної ділянки, без державної реєстрації, у зв`язку з чим відповідач зберіг кошти, не сплачуючи орендну плату за користування земельної ділянки. Тому, на думку Харківської міської ради, ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП" на підставі статей 1212-1214 ЦК України зобов`язане відшкодувати позивачу всі доходи, які він одержав чи міг би одержати від цього майна, оскільки відповідачем порушені права та інтереси позивача щодо неодержаних грошових коштів у розмірі безпідставно збережених коштів у сумі орендної плати за земельну ділянку.

Присутній у судовому засіданні по суті 06.08.2020 представник позивача просить суд задовольнити позов повністю з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на такі обставини:

- відповідачем були здійснені всі необхідні дії, передбачені законодавством, для оформлення права оренди спірної земельної ділянки, в результаті бездіяльності позивача відповідний договір не було укладено;

- позивачем безпідставно застосовано Коефіцієнт Кф=3, оскільки відповідно до витягу з технічної документації про нормативну оцінку земельної ділянки від 21.12.2012 №7807/08 цільове призначення спірної земельної ділянки - землі промисловості та застосований Коефіцієнт Кф=1,2;

- відсутні підстави для застосування положень статей 1212-1214 ЦК України, оскільки відповідачем відповідно до статті 377 ЦК України набуто право користування спірної земельною ділянкою;

- надана позивачем форма розрахунку безпідставно збережених коштів не відповідає формі, затвердженої рішенням Харківської міської ради від 17.10.2018 №1247/18 "Про затвердження порядку добровільного відшкодування безпідставно збережених коштів за використання земель комунальної форми власності на території м. Харкова з порушенням вимог законодавства".

Представник відповідача в судовому засіданні по суті 06.08.2020 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Рішенням Харківської міської ради 20 сесії 6 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 24.10.2012 №896/12 надано ТОВ "ІЛК "РЕНТА" в оренду строком до 01.10.2017 земельну ділянку загальною площею 1,4468 га за рахунок земель промисловості по вул. Вишневій, 40 у Комінтернівському районі (кадастровий номер :02:005:0046) в межах, які визначені актом встановлення меж земельної ділянки на місцевості, реєстраційний №514/12 від 08.06.2012 (т. II, а.с. 22-24).

01.10.2015 відповідачем ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП" було укладено Договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Ковальовою Є.Є. та зареєстрований в реєстрі за №637 (т. II, а.с. 16-19), згідно з яким ним було набуто право власності на нежитлові будівлі: літ. АЕ-1, загальною площею 26,6 кв. м, літ. Ю-1, загальною площею 2.597,9 кв. м, літ. Я-2, загальною площею 119,7 кв. м, які знаходяться за адресою: м. Харків, вул. Вишнева, 40. Право власності на вказані будівлі 01.10.2015 зареєстровано за відповідачем в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав не нерухоме майно про реєстрацію права власності від 01.10.2015 №44885892 (т. II, а.с. 20).

Вказані будівлі літ. "АЕ-1", літ. "Ю-1", літ. "Я-2" знаходяться на земельній ділянці площею 1,4468 га (кадастровий номер :02:005:0046) по вул. Вишневій, 40 у м. Харкові. Земельна ділянка використовується відповідачем ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП" для обслуговування й експлуатації зазначених будівель, що підтверджується Актом обстеження земельною ділянки за адресою: м. Харків, вул. Вишнева, 40 (т. I, а.с. 44-45).

Право користування (оренди) чи інші речові права відповідача на земельну ділянку по вул. Вишневій, 40 у м. Харкові, на якій розташовані вказані нежитлові будівлі літ. "АЕ-1", літ. "Ю-1", літ. "Я-2" не зареєстровані за ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП". Не зареєстровані вони і за іншими особами. Це підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.02.2020 №199438181 (т. I, а.с. 34-35) та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20.01.2020 №НВ-020 (т. I, а.с. 38-39).

Тобто, у відповідності до положень п. "а" ч.2 ст.83 ЗК України земельна ділянка по вул. Вишневій, 40 у м. Харкові (кадастровий номер :02:005:0046) належить територіальній громаді м. Харкова на праві комунальної власності. Перебуває ця земельна ділянка, як свідчать матеріали справи та вбачається з пояснень представників учасників справи, у фактичному володінні і користуванні відповідача ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП".

Рішенням Харківської міської ради 11 сесії 7 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" від 22.02.2017 №559/17 надано ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП" в оренду строком до 01.03.2022 земельну ділянку площею 1,4468 га (кадастровий номер :02:005:0046) за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, що належить територіальній громаді м. Харкова для експлуатації та обслуговування виробничих та допоміжних будівель і приміщень по вул. Вишневій, 40 (т. II, а.с. 32-33).

Рішенням Харківської міської ради 25 сесії 7 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд від 27.02.2019 №1467/19 внесено зміни у додаток 4 до рішення 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 22.02.2017 №559/17 скасувавши абзац перший п. 7 - Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ ІНВЕСТ ГРУП" вул. Вишнева, 40 (т. I, а.с. 96-97).

Станом на момент розгляду справи договір оренди земельної ділянки по вул. Вишневій, 40 у м. Харкові між позивачем Харківської міською радою та відповідачем ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП" не укладено. Відповідно, орендна плата за володіння і користування вказаною земельною ділянкою відповідачем на користь позивача не сплачується.

Згідно наявних у справі розрахунків (т. І, а.с. 42-43) розмір орендної плати нарахованої за володіння і користування цією земельною ділянкою в період 01.12.2018 - 31.12.2019 і збереженої (заощадженої) у себе відповідачем, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (т. II, а.с. 225), становить 2.103.975,27грн.

Такі обставини на думку позивача свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми вартості належного позивачеві майна збереженого (заощадженого) відповідачем без достатніх правових підстав.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст.14 Конституції України).

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (ст.206 ЗК України).

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 ЗУ "Про оренду землі").

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України).

Майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч.1 ст.190 ЦК України).

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. (ч.ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України).

Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст. 1213 ЦК України).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН І ВИСНОВОК СУДУ

Визначаючи суть і характер правовідносин, які виникли між сторонами суд виходить з того, що згідно чинному законодавству України зобов`язання за підставами виникнення поділяються на договірні та позадоговірні. Позадоговірні зобов`язання можуть бути деліктними або безделіктними.

Наразі відсутність укладеного між Харківською міською радою та ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП" договору оренди земельної ділянки та/або іншого договору виключає договірні зобов`язання.

Відсутність неправомірних дій відповідача ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП" означає відсутність господарського правопорушення (протиправних дій), і, як наслідок, виключає деліктні зобов`язання.

Так, з матеріалів справи вбачається, що фактичний вступ відповідачем у володіння і користування спірною земельною ділянкою стався в результаті дій, котрі є правомірними, адже ніяким чином не суперечать чинному законодавству. А саме, в результаті укладення договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, котрий зареєстрований належним чином в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, посвідчення цього договору в нотаріальному порядку, його державної реєстрації.

Фактичне володіння і користування земельною ділянкою відповідачем без укладення договору оренди землі станом на даний час в Україні також не вважається правопорушенням.

Ні Законами України, ні підзаконними, ні локальними нормативними актами відповідачеві не визначено прямого і безумовного обов`язку підписати договір оренди земельної ділянки одночасно з набуттям права власності на об`єкт нерухомого майна, який на ній розташований.

Відсутність ознак господарського правопорушення в діях/бездіяльності відповідача ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП" визнається і представником позивача в судовому засіданні та підтверджується представником відповідача в судових дебатах.

Відсутність деліктних зобов`язань у спірних правовідносинах виключає можливість захисту прав позивача як постраждалої сторони шляхом стягнення збитків (в т.ч. упущеної вигоди), адже необхідною умовою стягнення збитків є саме делікт (господарське правопорушення). Зокрема ст.ст. 22, 1166 ЦК України унормовано, що необхідною умовою відповідальності у вигляді стягнення шкоди є саме неправомірні рішення, дії чи бездіяльність. Аналогічно ст.ст.216, 224, 225 ГК України визначено, що необхідною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення.

Суд окремо зауважує на неможливості застосування норм законодавства, що регулюють відшкодування збитків саме у вигляді упущеної вигоди - ст.22, 1166 ЦК України, ст.ст. 224, 225 ГК України та ін. Упущена вигода згідно п.2 ч.2 ст. 22 ЦК України є різновидом збитків. Упущеною вигодою вважаються доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене, а друга сторона додержувалася правил здійснення господарської діяльності. Тобто, до упущеної вигоди, як різновиду збитків, в повній мірі застосовуються вимоги названих вище норм права, в т.ч. в частині необхідності наявності умов застосування у вигляді делікту (господарського правопорушення).

Таким чином, спірні правовідносини, які виникли між сторонами кваліфікуються як бездоговірні та безделіктні.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що спірні правовідносини охоплюються регулюванням ст.ст. 1212-1214 ЦК України. Як вбачається зі змісту цих норм вони підлягають застосованою в т.ч. у відносинах, які не місять ознак делікту. Так, ч.2 ст.1212 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Тобто, ці поширюють свою дію і на випадки набуття (збереження) майна в результаті правомірних дій.

З аналізу змісту норм ст.ст. 1212-1214 ЦК України, абз.4 ч.1 ст. 144, абз.5 ч.1 ст.174 ГК України випливає, що зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави (кондикційне зобов`язання) виникає за одночасної наявності трьох умов: 1) відбувається набуття чи збереження майна; 2) правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні; 3) набуття чи збереження здійснюється за рахунок іншої особи.

З матеріалів справи та з пояснень представників учасників справи вбачається, що в даному разі наявні усі три названі ознаки.

По-перше, судом встановлено, що відповідач дійсно зберіг (заощадив) у себе майно - кошти, котрі у вигляді орендної плати, що нараховується за володіння і користування земельною ділянкою площею 1,4468 га по вул. Вишневій, 40 у м. Харкові (кадастровий номер :02:005:0046).

Земельна ділянка, на якій розташовані об`єкти нерухомості, що належать на праві приватної власності відповідачеві ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП" є сформованою з 27.09.2005 (т. I, а.с. 38), має кадастровий номер :02:005:0046 та чітко визначені межі і площу 1,4468 га. Відповідні дані містяться в Державному земельному кадастрі, тобто зазначена земельна ділянка є окремим об`єктом цивільних прав.

Суд зауважує, що збереження (заощадження) цього майна почалося безвідносно до волі сторін в результаті правомірних дій відповідача з моменту набуття відповідачем права власності на нежитлові будівлі літ. "АЕ-1", літ. "Ю-1", літ. "Я-2" по вул. Вишневій, 40 у м. Харкові .

Це є проявом правової природи нерухомого майна. Набута відповідачем будівля будучи згідно ст.181 ЦК України нерухомим майном (об`єктом, розташованим на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення) є органічно і нерозривно пов`язаною з цією земельною ділянкою. Тому передача відповідачеві права власності на будівлю автоматично призвела до фактичного набуття відповідачем і майнових прав володіння і користування земельною ділянкою, на якій розташована ця будівля.

Відсутність договору оренди земельної ділянки має фактичним наслідком набуття відповідачем володіння і користування чужою земельною ділянкою без відповідної грошової компенсації. В результаті відбулося збереження (заощадження) відповідачем належних до сплати за таке володіння і користування коштів у вигляді орендної плати. Згідно встановлених нормативів її розмір за спірний період склав 2.103.975,27грн.

По-друге, правові підстави для набуття чи збереження майна відсутні. Передача прав володіння і користування земельною ділянкою згідно 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п. 14.1. ст. 14 ПК України здійснюється за плату, що має вноситися на користь позивача на підставі договору оренди земельної ділянки. Правові підстави для одержання відповідачем прав володіння і користування земельною ділянкою безоплатно відсутні. Так само відсутні правові підстави для не нарахування, несплати орендної плати за землю тощо.

По-третє, відповідач зберіг майно саме за рахунок позивача. Судом встановлено, що власником відповідної земельної ділянки є територіальна громада м. Харкова в особі позивача. Згідно ст. 206 ЗК України, п.п.14.1.136 п.14.1. ст.14 ПК України власником майна фактично збереженого відповідачем (коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою) також є територіальна громада м. Харкова в особі позивача. Таким чином, збереження (заощадження) відповідачем коштів у вигляді орендної плати за користування земельною ділянкою призвело до збільшення (накопичення) цих коштів у відповідача за рахунок їх неодержання позивачем.

Незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельною ділянкою, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під категорію "виправдане очікування", що є загальновизнаною в т.ч. в практиці Європейського суду з прав людини.

Очевидно, що такий стан речей не відповідає загальним засадам справедливості, добросовісності, розумності, закріпленим п.6 ч.1 ст.3 ЦК України.

Кваліфікація спірних правовідносин як зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави означає необхідність застосування у даній справі передбачених ст.ст.1212-1214 ЦК України правових наслідків дій/бездіяльності відповідача у в вигляді збереження (заощадження) у себе відповідних сум орендної плати. Згідно ч.1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. У відповідності до ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

За допомогою цих норм навіть за відсутності ознак делікту, тобто при умові правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, досягається відновлення справедливої рівноваги між правами та охоронюваними законом інтересами сторін спору, що випливають з принципу платності користування землею.

Згідно розрахунків наданих позивачем і перевірених судом (т. I, а.с. 42-43) розмір вартості майна безпідставно збереженого відповідачем за період 01.12.2018 - 31.12.2019, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, становить 2.103.975,27грн.

При цьому суд зазначає, що Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, затверджений Постановою КМУ від 19.04.1993 №284 не підлягає застосуванню до спірних правовідносин оскільки він розрахований на застосування лише у деліктних правовідносинах, та інших вичерпно визначених в його пункті 1 випадках (вилучення (викупу) та тимчасове зайняття земельних ділянок, встановлення обмежень щодо їх використання, погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведення їх у непридатний для використання стан та неодержання доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок).

Всупереч вимог ст.ст. 13, 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій) відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано наведені позивачем обставини. Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, зводяться до власного довільного тлумачення останнім положень законодавства, що не відповідає їх дійсному змісту.

Суд відхиляє заперечення відповідача, виходячи з наступного.

Щодо заперечень відповідача стосовно застосування при розрахунку розміру безпідставно збережених коштів коефіцієнту Кф із зазначенням 3 за період з 01.12.2018 по 31.12.2019, суд зазначає наступне.

Так, наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 було затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (надалі - Порядок), який введений в дію з 01.01.2017.

Пунктом 5 Порядку визначено, що коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), встановлюється на підставі Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року за № 1011/18306 (додаток 1).

У Додатку 1 цього Порядку встановлені коди видів класифікації земель із відповідними коефіцієнтами функціонального використання.

Зі змісту Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 03.04.2019 №662/0/45-19, наданого позивачем Харківською міською радою, вбачається, що у земельної ділянки площею 1,4468 га, кадастровий номер :02:005:0046 по вул. Вишневій, 40 у м. Харкові відсутній код класифікації видів цільового призначення земель (т. I, а.с. 41).

З наданого відповідачем ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 20.04.2017 №97-20-0.23,08-83/176-17 (т. II, а.с. 35) також вбачається, що у земельної ділянки площею 1,4468 га, кадастровий номер :02:005:0046 по вул. Вишневій, 40 у м. Харкові відсутній код класифікації видів цільового призначення земель.

Відповідно до примітки 1 даного Порядку у разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 3,0.

Враховуючи вищевикладене, Харківською міською радою було обґрунтовано застосовано за період з 01.12.2018 по 31.12.2019 коефіцієнт Кф із значенням 3. Доводи відповідача в цій частині є необґрунтованими.

Заперечення відповідача щодо застосування ставки річної орендної плати на рівні 8%, суд вважає безпідставним. Оскільки, як свідчать матеріали справи, Харківською міською радою на підставі Положення про порядок визначення розмірів орендної плати при укладанні договорів оренди землі в м. Харкові від 27.02.2008 № 41/08 у відповідних розрахунках (т. І, а.с. 42-43) визначена ставка річної орендної плати в розмірі 4%.

Щодо заперечень відповідача стосовно форми складання розрахунків безпідставно збережених коштів.

Рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 №7/15 затверджено Положення про Департамент територіального контролю Харківської міської ради (т. I, а.с. 11-23).

Відповідно до пункту 3.1.14 вказаного Положення, Департамент розраховує розмір безпідставно збережених коштів (у розмірі орендної плати) за використання земель комунальної власності з порушенням вимог законодавства.

Наказом Департаменту територіального контролю Виконавчого комітету Харківської міської ради від 01.11.2018 №12 затверджено форму розрахунку суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території м. Харкова з порушенням вимог законодавства (т. III, а.с. 8-11).

Враховуючи наведене, Департамент територіального контролю Харківської міської ради має право складати ці розрахунки за формою, затвердженою відповідним наказом від 01.11.2018 №12, у зв`язку з чим, доводи відповідача є безпідставними.

Посилання відповідача ТОВ "АВ ІНВЕСТ ГРУП" на постанову Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №922/1349/18 суд вважає безпідставним, оскільки названа справа не є аналогічною по відношенню до справи, що розглядається в даному процесі, адже у ній відповідна земельна ділянка була одержана на підставі договору оренди землі. Тому вимоги позивача про стягнення збереженої (заощадженої) орендної плати в цьому разі не підпадали під регулювання ст.ст. 1212-1214 ЦК України, а отже дійсно не мали під собою належних правових підстав.

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином витрати зі сплати судового збору в розмірі 31.559,63грн. у даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ ІНВЕСТ ГРУП" (49000, м. Дніпро, вул. Шолом-Алейхема, буд. 5, ) на користь ХАРКІВСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7, ) безпідставно збережені кошти в розмірі орендної плати в сумі 2.103.975,27 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 31.559,63 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суду Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "17" серпня 2020 р.

Суддя О.В. Бринцев

/справа №922/1352/20/