ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.08.2020 Справа № 26/13

За скаргою:Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів,
на дії (бездіяльність):Франківського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, м. Львів,
про: у справі - визнати неправомірними дії (бездіяльність) виконавця (виконавців) або інших посадових осіб Франківського ВДВС, до компетенції яких належить (належало) вирішення питання про виконання судового рішення у справі №23/13; - зобов`язати начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкованих державний виконавець (виконавця) Франківського ВДВС, здійснити перевірку рішень та дій державного виконавця (виконавців) щодо виконання судового рішення у справі №26/13, в межах повноважень, наданих чинним законодавством України щодо виконання судових рішень, про що письмово повідомити суд та стягувача; - у випадку втрати наказів №26/13 зобов`язати державного виконавця (виконавців) провести дії, необхідні для отримання дубліката втраченого виконавчого документа; - зобов`язати державного виконавця (виконавців) Франківського ВДВС провести виконавчі дії щодо стягнення заборгованості за наказами №26/13 в порядку, встановленому чинним законодавством України щодо виконання судових рішень №26/13
за позовом: Відкритого акціонерного товариства «Львівобленерго», м. Львів,
до відповідача: Фізичної особи -підприємця Білоуса Віталія Віталійовича, с. Ганачівка Перемишлянського району Львівської області
про стягнення 4 259,21 грн
Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Полянський А.П.

За участю представників сторін:

від скаржника: не з`явився;

від боржника: не з`явився;

від відділу ДВС: не з`явився.

На розгляд Господарського суду Львівської області від Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» надійшла скарга на дії Франківського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 24.03.2020 №119-07-1918, в якій скаржник просить - визнати неправомірними дії (бездіяльність) виконавця (виконавців) або інших посадових осіб Франківського ВДВС, до компетенції яких належить (належало) вирішення питання про виконання судового рішення у справі №23/13; зобов`язати начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкованих державний виконавець (виконавця) Франківського ВДВС, здійснити перевірку рішень та дій державного виконавця (виконавців) щодо виконання судового рішення у справі №26/13, в межах повноважень, наданих винним законодавство України щодо виконання судових рішень, про що письмово повідомити суд та стягувача; у випадку втрати наказу №26/13 зобов`язати державного виконавця (виконавців) провести дії, необхідні для отримання дубліката втраченого виконавчого документа; зобов`язати державного виконавця (виконавців) Франківського ВДВС провести виконавчі дії щодо стягнення заборгованості за наказом №26/13 в порядку, встановленому чинним законодавством України щодо виконання судових рішень.

Ухвалою суду від 06.04.2020 скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» прийнято до розгляду, призначення розгляду скарги у справі №26/13 відкладено до закінчення карантинних заходів.

Ухвалою суду від 01.06.2020, у зв`язку з скасуванням Кабінетом Міністрів України певних заборон, призначено розгляд скарги у справі №26/13 в судовому засіданні на 15.06.2020.

Ухвалами суду судове засідання з розгляду скарги у справі №26/13 у зв`язку з існуванням карантинних обмежень та невиконанням Франківським відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вимог ухвали суду від 06.04.2020 відкладено на 13.07.2020, на 03.08.2020 та на 25.08.2020.

В судове засідання 25.08.2020 представник скаржника не з`явився. Через канцелярію суду, скаржник подав заяву про виконання вимог ухвали суду від 17.08.2020 року №119-07-4420, в якій повідомив, що подав до суду усі наявні у нього докази, зазначив, що підтримує подану скаргу та просив задоволити її в повному обсязі. Розгляд скарги просив здійснювати без участі представника за наявними у матеріалах справи документами.

Подана скарга обґрунтована наступним.

На виконанні у Франківському ВДВС з 10 жовтня 2008 року (ВП №9430878, ВП №9430732) перебувають 2 (два) накази № 26/13, видані 07.07.2008 р. Господарським судом Львівської області про стягнення з Суб`єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Білоуса Віталія Віталійовича ( АДРЕСА_1 ; РНОКПІП: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ВАТ «Львівобленерго» 4 479, 21 грн., з яких: основний борг (безоблікове споживання електроенергії) складає 4 259,21 грн, судові витрати - 220,00 грн.

Оплати на погашення вказаного боргу та судових витрат, як зазначає скаржник, відсутні. Будь-яка інформація з відділу ДВС про хід виконавчого провадження за вказаним наказом (крім постанов (без ідентифікатора доступу) про відкриття виконавчих проваджень ) у стягувача станом на 24 березня 2020 року відсутня.

Відсутність вказаної інформації, зокрема, постанови про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором доступу) не дозволяє здійснювати моніторинг ВП в Автоматизованій системі виконавчого провадження - АСВП, що суперечить вимогам ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи значний термін перебування виконавчого документа на виконанні та відсутність будь-якого погашення боргу, представник стягувача неодноразово (04.03.2020 р., 28.11.2019 р., 26.12.2018 р., 02.03.2018 р. 14.12.2015 р., 25.06.2015 р., 09.10.2013 р.) скеровував письмові запити на адресу Франківського ВДВС. однак станом на 24.03.2020 р. відповіді на подані запити відсутні.

Однак, незважаючи на одержання Франківським ВДВС клопотань скаржника щодо надання інформації про стан виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу № 26/13 та вжиття заходів щодо його виконання, органом ДВС не надано жодної письмової відповіді за результатами розгляду клопотань скаржника.

Інструкція з організації примусового виконання рішень (п. І розділу XII), затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. за № 512/5 (далі у тексті - Інструкція) визначає, що перевірити законність виконавчого провадження мають право, зокрема, начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.

Як зазначає стягувач, у нього відсутні будь-які документи, які могли б свідчити про те, що начальником Франківського ВДВС чи іншими посадовими особами органу ДВС у встановлені Інструкцією строки та порядок були розглянуті клопотання ПрАТ «Львівобленерго», проведено перевірку виконавчого провадження щодо примусового виконання наказу № 26/13 на предмет законності чи виявлення в результаті перевірки відсутності такого виконавчого провадження та вжиття у зв`язку з цим заходів, передбачених чинним законодавством України щодо виконання судових рішень.

Таким чином, заявник стверджує, що Франківським ВДВС протягом більше 10 (десяти) років не вчинено жодних необхідних дій з метою ефективного виконання судового рішення, грубо порушено норми законодавства, зокрема, безпідставно не розглянуто жодного клопотання ПрАТ «Львівобленерго», про що свідчить відсутність відповідних постанов чи інших документів, прийнятих за результатами розгляду заяви про відкриття виконавчою провадження, клопотань тощо, чим порушено вимоги ст. ст. 2. 18. 74 Закон) № 1404-V111 від 02.06.2016 р. та чим фактично створено стягувачу перешкоди для своєчасного та повної о виконання судового рішення у справі № 26/13.

З огляду на викладене, беручи до уваги положеннями п. п. 1, 2 розділу XII Інструкції, якими передбачено наділення начальника відділу органу ДВС на проведення перевірки виконавчого провадження, вважаємо за необхідне просити суд зобов`язати начальника відділу Франківським ВДВС здійснити перевірку рішень та дій державного виконавця (виконавців) щодо виконання наказу № 26/13, виданого 01.02.2011 р. Господарським судом Львівської області в межах повноважень, наданих чинним законодавством та зобов`язати відповідальних осіб органу ДВС провести виконавчі дії щодо стягнення заборгованості за виконавчим документом в порядку, встановленому чинним законодавством України щодо виконання судових рішень.

У зв`язку з наведеним товариство просить визнати неправомірними дії заступника начальника відділу Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кушнір С.Т. у виконавчому провадженні № 58921435, скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 27.11.2019 року у виконавчому провадженні № 58921435 та зобов`язати заступника начальника відділу Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Кушнір С.Т. відновити виконавче провадження і вжити невідкладні заходи щодо розшуку та стягнення грошових коштів з боржника, в тому числі шляхом звернення стягнення на виявлене майно боржника.

В судове засідання 25.08.2020 представник боржника та відділу ДВС не з`явилися, вимог ухвали суду від 06.04.2020 - не виконали.

Відповідно до частини першої та другої статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи наведені законодавчі норми, суд зобов`язаний розглянути подану скаргу у строки, передбачені законом, а тому вважає за необхідне розглядати подану скаргу без участі боржника за наявними у матеріалах справи доказами.

Суд дослідивши матеріали справи, та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.06.2008 року у справі № 26/13 позов задоволено повністю, стягнуто з Фізичної особи -підприємця Білоуса Віталія Віталійовича, АДРЕСА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства «Львівобленерго» 4 259 грн 21 коп. недоврахованої електричної енергії, стягнуто з Фізичної особи -підприємця Білоуса Віталія Віталійовича на користь Відкритого акціонерного товариства «Львівобленерго» 102 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання рішення Господарського суду Львівської області від 24.06.2008 у справі № 26/13 було видано накази від 07.07.2008.

Дані накази № 26/13 перебувають на виконанні у Франківського ВДВС з 10 жовтня 2008 року (ВП №9430878, ВП №9430732)

Подаючи дану скаргу до суду скаржник стверджує, що державним виконавцем крім постанов (без ідентифікатора доступу) про відкриття виконавчих проваджень, не вжито об`єктивних, повних та належних заходів примусового виконання рішення суду у даній справі, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Державний виконавець проти поданої скарги заперечення, спростування пояснення на подану скаргу, а також неодноразово витребовуваних судом оригіналів матеріалів виконавчого провадження №9430878 та №9430732 - не надав.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги за скаргою є обґрунтовані та підлягають до задоволення.

При постановленні ухвали, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин 1 та 2 статтею 18 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з статтею 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 3 статті 18 вказаного Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна; звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб`єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно частинами 4, 5 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Відповідно до частини 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Стаття 339 Господарського процесуального кодексу України передбачає право на звернення із скаргою до суду. Так, даною статтею встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Так, заявник звернувся до суду з даною скаргою, адже вважає дії державного виконавця такими, що порушують норми закону, зокрема, що державним виконавцем не вжито об`єктивних, повних та належних заходів примусового виконання рішення суду у даній справі, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та просить суд зобов`язати начальника відділу Франківським ВДВС здійснити перевірку рішень та дій державного виконавця (виконавців) щодо виконання наказу № 26/13, виданого 01.02.2011 р. Господарським судом Львівської області в межах повноважень, наданих чинним законодавством та зобов`язати відповідальних осіб органу ДВС провести виконавчі дії щодо стягнення заборгованості за виконавчим документом в порядку, встановленому чинним законодавством України щодо виконання судових рішень.

Згідно з п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до ч. 7 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Як вбачається з матеріалів справи, Франківським ВДВС протягом більше 10 (десяти) років не вчинено необхідних дій з метою ефективного виконання судового рішення, а й порушено норми законодавства, зокрема, не надано відповіді на жодне клопотання ПрАТ «Львівобленерго», про що свідчить відсутність відповідних постанов чи інших документів, прийнятих за результатами розгляду заяви про відкриття виконавчою провадження, клопотань тощо, чим фактично створено стягувачу перешкоди для своєчасного та повного виконання судового рішення у справі № 26/13.

Відповідно до частини 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Так, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до частини 3 статті 343 Господарського процесуального кодексу України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає доводи скаржника обґрунтованими, а тому скарга підлягає задоволенню.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Керуючись статтями 4, 18, 234, 339, 340, 341, 342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівобленерго» на дії Франківського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - задоволити.

2. Визнати неправомірними дії (бездіяльність) виконавця (виконавців) або інших посадових осіб Франківського ВДВС, до компетенції яких належить (належало) вирішення питання про виконання судового рішення у справі №23/13.

3. Зобов`язати начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець (виконавиця) Франківського ВДВС, здійснити перевірку рішень та дій державного виконавця (виконавців) щодо виконання судового рішення у справі №26/13, в межах повноважень, наданих чинним законодавством України щодо виконання судових рішень, про що письмово повідомити суд та стягувача.

4. У випадку втрати наказів №26/13 зобов`язати державного виконавця (виконавців) провести дії, необхідні для отримання дубліката втраченого виконавчого документа.

5. Зобов`язати державного виконавця (виконавців) Франківського ВДВС провести виконавчі дії щодо стягнення заборгованості за наказами №26/13 в порядку, встановленому чинним законодавством України щодо виконання судових рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки передбачені розділом IV Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 27.08.2020.

Суддя Н.Є. Березяк