УХВАЛА

19 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 10/47-08

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

Катеринчук Л.Й. - головуючої, Васьковського О.В., Пєскова В.Г.

учасники справи:

боржник - Державне підприємство "Тростянецький спиртовий завод",

кредитор - Головне управління ДПС у Вінницькій області,

кредитор - Державне підприємство "Бершадський спиртовий завод",

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро бізнес ВІП",

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тетій",

кредитор - фізична особа-підприємець Поліщук С.В.,

орган управління - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України,

розпорядник майна - арбітражний керуючий Гонта Оксана Анатоліївна

розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

від 02.07.2020

у складі колегії суддів: Саврій В.А. (головуючий), Дужич С.П., Коломис В.В.

та ухвалу Господарського суду Вінницької області

від 12.05.2020

у складі судді Лабунської Т.І.

у справі №10/47-08

за заявою Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

23.07.2020 поштовим відправленням через Північно-західний апеляційний господарський суд Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України (далі - Мінекономіки) звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою за №2431-05/607 від 22.07.2020 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 12.05.2020 у справі №10/47-08 в порядку статей 286, 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №10/47-08 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі Катеринчук Л.Й. - головуючої, Васьковського О.В., Пєскова В.Г., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020.

Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги, Мінекономіки, як органом управління майном державного підприємства-боржника, предметом касаційного оскарження визначено постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 12.05.2020 у справі №10/47-08 про продовження строку процедури розпорядження майном боржника та повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна) Гонти О.А. до 12.11.2022.

10.08.2020 до Касаційного господарського суду надійшли заперечення кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро бізнес ВІП" проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Мінекономіки у справі №10/47-08, обґрунтовані тим, що постанова апеляційного суду, прийнята за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про продовження строку процедури розпорядження майном боржника, не може бути предметом касаційного оскарження, оскільки не передбачена як судове рішення, що може бути оскаржене у касаційному порядку в силу приписів частини третьої статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), як спеціального закону, що застосовується у процедурі банкрутства Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" у справі №10/47-08 з 21.10.2019.

З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція ЄСПЛ) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Суд зазначає, що право на доступ до суду є одним із аспектів права на суд згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ та повинно бути "практичним та ефективним", а не "теоретичним чи ілюзорним" (Рішення ЄСПЛ від 04.12.1995 у справі "Беллє проти Франції"). Це міркування набуває особливої актуальності у контексті гарантій, передбачених статтею 6 Конвенції ЄСПЛ, з огляду на почесне місце, яке в демократичному суспільстві посідає право на справедливий суд. Водночас, право на доступ до суду, закріплене у статті 6, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак, Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 Конвенції ЄСПЛ, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

21.10.2019 набрав чинності КУзПБ, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Отже, законодавцем визначено пряму дію норм Кодексу України з процедур банкрутства та їх застосування при розгляді справ про банкрутство незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, за винятком справ, які на день введення в дію цього Кодексу 21.10.2019 перебувають на стадії санації.

За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, вбачається, що справа №10/47-08 про банкрутство Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" порушена ухвалою Господарського суду Вінницької області від 21.03.2008 та здійснюється на стадії розпорядження майном, введеної щодо боржника 15.05.2008 ухвалою підготовчого засідання місцевого суду; повноваження розпорядника майном боржника виконує арбітражний керуючий Гонта О.А.

Відтак, з 21.10.2019 провадження у справі №10/47-08 про банкрутство Державного підприємства "Тростянецький спиртовий завод" здійснюється згідно з положеннями Кодексу України з процедур банкрутства.

Статтею 9 КУзПБ передбачено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства. Так, частиною третьою цієї статті визначено, що у касаційному порядку не підлягають оскарженню постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду судових рішень, крім: ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Скарги на постанови апеляційних господарських судів, прийняті за результатами оскарження ухвал господарського суду у справах про банкрутство, які не підлягають оскарженню окремо, можуть включатися до касаційної скарги на ухвали, постанови у справах про банкрутство, що підлягають оскарженню.

Отже, положеннями КУзПБ, який набрав чинності 21.10.2019, не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку постанови апеляційного суду, прийнятої за результатом апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про продовження строку процедури розпорядження майном та повноважень розпорядника майном боржника.

Виходячи з норм частини третьої статті 9 КУзПБ, чинного на момент звернення Мінекономіки 23.07.2020 з касаційною скаргою у справі №10/47-08 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 12.05.2020 про продовження строку процедури розпорядження майном боржника та повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна) Гонти О.А. до 12.11.2022, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що оскаржувані судові рішення місцевого та апеляційного судів не можуть бути предметом перегляду в касаційному порядку, так як у разі здійснення їх касаційного перегляду касаційний суд буде діяти не як суд, встановлений законом.

Такого висновку щодо застосування частини третьої статті 9 КУзПБ у подібних правовідносинах за аналогічного предмета касаційного оскарження дійшов Верховний Суд в ухвалі від 22.07.2020 у справі №10/174-08 про банкрутство Державного підприємства "Барський спиртовий комбінат".

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на таке, Мінекономіки необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою за №2431-05/607 від 22.07.2020 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 12.05.2020 у справі №10/47-08 на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України та частини третьої статті 9 КУзПБ.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 286, 287, пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, частиною третьою статті 9 Кодексу України з процедур банкрутства, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

У Х В А Л И В:

Відмовити Міністерству розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою за №2431-05/607 від 22.07.2020 на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.07.2020 та ухвалу Господарського суду Вінницької області від 12.05.2020 у справі №10/47-08.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді О.В. Васьковський

В.Г. Пєсков