ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 Справа № 917/362/20

м. Полтава

За позовом Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006", вул. Лесі Українки, 162, кв. 11, м. Пологи, Пологівський район, Запорізька область, 70605

до Приватного підприємства "Мар`янівське-2014", вул. Миру, 14, с. Мар`янівка, Гребінківський район, Полтавська область, 37412

про стягнення грошових коштів

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники:

від позивача: Хомутов Г.В. (адвокат, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 001631 від 26.04.2018, довіреність № 32/19 від 02.01.2019);

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Бізон-Тех 2006" (далі - позивач/ ПП "Бізон-Тех 2006") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Приватного підприємства "Мар`янівське-2014" (далі - відповідач/ ПП "Мар`янівське-2014") 1482367,44 грн., в тому числі 500000 грн. основного боргу, 103400,00 грн. інфляційних, 100000,00 грн. штрафу та 778967,44 грн. процентів річних. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки № ПЛ-100 від 29.12.2017.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 03.03.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 01.04.2020.

Ухвалою від 19.03.2020 у зв`язку із введенням на всій території України карантину, суд продовжив строк підготовчого засідання у справі, та призначив підготовче засідання на 22.04.2020.

Ухвалою від 09.04.2020 у зв`язку із продовження строку карантину суд постановив розгляд справи здійснювати після закінчення строку карантину.

Ухвалою від 01.06.2020 суд повідомив учасників справи, що підготовче засідання по справі відбудеться 23.06.2020.

23.06.2020 суд ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 21.07.2020.

Ухвалою від 21.07.2020 суд за клопотанням позивача відклав розгляд справи по суті на 12.08.2020.

В судове засідання 12.08.2020 відповідач чи його представник не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового розгляду справи по суті, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення. Таким чином, неявка в судове засідання відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відзиву на позов відповідач не надав, про наявність поважних причин неподання відзиву на позов суду не повідомив, в зв`язку з цим відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України спір вирішується за наявними матеріалами справи.

Під час розгляду справи по суті представник позивача підтримує позовні вимоги у повному обсязі.

Суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення на підставі ч. 1 ст. 240 ГПК України та повідомив дату виготовлення повного тексту рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2017 між позивачем (постачальник за договором) і відповідачем (покупець за договором) був укладений договір поставки № ПЛ-100 (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи).

Відповідно до п. 1.1 Договору у порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором і Специфікаціями до нього, постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність покупця насіння для сівби (далі - насіння або товар), пестициди в препаративних формах, що є засобами захисту рослин, регулятори росту рослин і мікродобрива (далі - пестициди або товар), а покупець зобов`язується приймати цей товар і оплачувати його.

Згідно п. 2.1 Договору погоджені сторонами асортимент, кількість і ціна товару вказуються ними в Специфікаціях до договору, що є невід`ємними його частинами.

Згідно із укладеними між позивачем і відповідачем Специфікаціями до Договору, позивач зобов`язався поставити відповідачу товар на загальну суму 11 485 355,37 грн., а саме:

- за Специфікацією № 1 від 29.12.2017 на загальну суму 5070681,14 грн.;

- за Специфікацією № 2 від 29.12.2017 на загальну суму 1023799,68 грн.;

- за Специфікацією № 3 від 10.04.2018 на загальну суму 4489680,48 грн.;

- за Специфікацією № 4 від 11.05.2018 на загальну суму 266761,37 грн.;

- за Специфікацією № 5 віл 11.05.2018 на загальну суму 251424,00 грн.;

- за Специфікацією № 6 від 16.05.2018 на загальну суму 287676,02 грн.;

- за Специфікацією № 9 від 01.08.2018 на загальну суму 22654,80 грн.;

- за Специфікацією № 10 від 21.09.2018 року на загальну суму 72677,88 грн. (копії вказаних специфікацій - в матеріалах справи).

Позивач у позові зазначає, що специфікації № 7 та № 8 сторонами не укладалися та не підписувалися.

Відповідно до п. 4.1 Договору поставка товару здійснюється на умовах: EXW, склад постачальника, що знаходиться за адресою: Запорізька область, Більмацький район, смт. Комиш-Зоря, вул. Вокзальна, 2, якщо інше не буде визначено у відповідній Специфікації.

На виконання умов Договору та Специфікацій позивач передав у власність відповідача товар на загальну суму 11485355,37 грн., що підтверджується видатковими накладними № ЗП24845 від 29.12.2017, № ЗП24846 від 29.12.2017, № ЗП12667 від 26.04.2018, № ЗП13774 від 17.05.2018, № ЗП15932 від 11.05.2018, № ЗП15935 від 11.05.2018, № ЗП17055 від 16.05.2018, № ЗП25542 від 01.08.2018, № ЗП30655 від 21.09.2018, підписаними обома сторонами (копії вказаних видаткових накладених - в матеріалах справи).

Згідно з п. 5.1 Договору покупець зобов`язується оплатити постачальнику товар у строк, що вказаний у Специфікації.

Сторонами у Специфікаціях узгоджено остаточні строки оплати товару - не пізніше 31.10.2018.

Згідно накладних на повернення товару № ЗП297 від 26.04.2018, № ЗП511 від 17.05.2018 та № ЗП512 від 17.05.2018 відповідачем було повернуто позивачу товар на загальну суму 5239801,36 грн. (копії накладних на повернення товару - в матеріалах справи).

З врахуванням вартості повернутого товару відповідач повинен був оплатити позивачу по 31.10.2018 товар на загальну суму 6245554,01 грн.

Позивач зазначає, що відповідач оплатив отриманий товар частково, на суму 5745554,01 грн., сплативши: 15.01.2018 - 300000,00 грн.; 21.02.2018 - 327464,05 грн.; 23.02.2018 - 200000,00 грн.; 03.03.2018 - 200000,00 грн.; 13.03.2018 - 191450,00 грн.; 26.10.2018 - 72677,88 грн.; 26.10.2018 - 953962,08 грн.; 15.11.2018 - 1000000,00 грн.; 21.11.2018 - 300000,00 грн.; 22.11.2018 - 700000,00 грн.; 14.12.2018 - 200000,00 грн.; 29.03.2019 - 200000,00 грн.; 24.05.2019 - 600000,00 грн.; 03.07.2019 - 200000,00 грн.; 03.10.2019 - 50000,00 грн.; 24.10.2019 - 50000,00 грн.; 12.11.2019 - 50000,00 грн.; 27.11.2019 - 50000,00 грн.; 02.12.2019 - 50000,00 грн.; 16.12.2019 - 50000,00 грн.

На підтвердження вказаних сум оплат позивачем надано копії банківських виписок по його рахунку.

Таким чином, заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар склала 500000,00 грн.

У квітні 2019 року відповідачу була вручена позивачем претензія-вимога вих. № 167/19-юр від 12.04.2019 про сплату заборгованості по Договору (копія претензії з відміткою про вручення представнику відповідача - в матеріалах справи).

Пунктом 7.1.3 Договору сторонами погоджено, що за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором понад 20 (двадцять) календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 10 (десяти) % від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 20 (двадцять) календарних днів, а за прострочення їх виконання понад 40 (сорок) календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20 (двадцяти) % від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 40 (сорок) календарних днів.

На підставі вказаного пункту Договору позивач нарахував відповідачу штраф за прострочення оплати товару понад 40 (сорок) календарних днів у розмірі 20 (двадцяти) % від суми неоплаченого товару, що склав 100000,00 грн.

Відповідно до п. 7.2.4 Договору в разі прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором покупець замість трьох процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, зобов`язується сплатити постачальнику сорок вісім процентів річних від простроченої суми за весь час її прострочення. У періоди, в яких подвійна облікова ставка Національного банку України буде перевищувати сорок вісім процентів річних, покупець зобов`язується сплатити постачальнику проценти за ставкою (в розмірі), що дорівнює подвійній обліковій ставці Національного банку України, що діяла в такий період.

Враховуючи вказаний пункт Договору позивач нарахував відповідачу на суму боргу 48% річних за період з 01.11.2018 по 13.02.2020 на суму 778967,44 грн.

Також на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати за період з листопада 2018 року по січень 2020 року на суму 103400,00 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просить суд стягнути з відповідача 500000 грн. основного боргу, 103400,00 грн. інфляційних, 100000,00 грн. штрафу та 778967,44 грн. процентів річних.

Відповідач жодних заперечень на позов не надав.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ст. 692, ст. 693 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 526 та 525 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідач має заборгованість за товар поставлений по договору поставки № ПЛ-100 від 29.12.2017 в розмірі 500000,00 грн. В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем вказаної суми боргу. Строк оплати товару настав 31.10.2018.

За даних обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення 500000,00 грн. основного боргу є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, та підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача процентів річних, інфляційних втрат та штрафу, суд зазначає наступне.

Згідно п. 7.1.3 Договору за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором понад 40 (сорок) календарних днів покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20 (двадцяти) % від суми грошового зобов`язання, простроченої понад 40 (сорок) календарних днів.

Оскільки прострочення грошового зобов`язання з оплати товару на суму 500000,00 грн. триває понад 40 календарних днів, позивач правомірно нарахував відповідачу штраф у розмірі 20 % від суми боргу, що склав 100000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.2.4 Договору в разі прострочення виконання грошових зобов`язань за цим договором покупець замість трьох процентів річних, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, зобов`язується сплатити постачальнику сорок вісім процентів річних від простроченої суми за весь час її прострочення. У періоди, в яких подвійна облікова ставка Національного банку України буде перевищувати сорок вісім процентів річних, покупець зобов`язується сплатити постачальнику проценти за ставкою (в розмірі), що дорівнює подвійній обліковій ставці Національного банку України, що діяла в такий період.

Суд перевірив надані позивачем розрахунки 48% річних та інфляційних втрат і встановив їхню правильність.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення 103400,00 грн. інфляційних, 100000,00 грн. штрафу та 778967,44 грн. 48% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім цього, у позовній заяві позивач просить суд зазначити в резолютивній частині рішення про нарахування органом (особою), яке здійснюватиме примусове виконання рішення, відсотків до моменту виконання рішення відповідно до ч. 10 ст. 238 ГПК України за такою формулою: (СОБ х 48 х КДП) : КДР : 100 = сума процентів, де: СОБ - сума основного боргу, простроченого боржником за наказом, виданим на виконання цього рішення; 48 - розмір процентів; КДП - кількість днів прострочення сплати суми основного боргу за період : з 14.02.2020 року і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу; КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються проценти, і стягнути отриману суму процентів з відповідача.

Згідно ч. 10 ст. 238 ГПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.

З вказаних норм вбачається, що при застосуванні положень ч. 10 ст. 238 ГПК України, правила розрахунку остаточної суми відсотків встановлюються судом, з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.

Дослідивши вказану позивачем у позові формулу нарахування відсотків суд встановив, що така формула відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому клопотання позивача про зазначення в рішенні про нарахування відсотків до моменту виконання рішення за вказаною формулою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався та належними та допустимими доказами не спростував позовні вимоги позивача.

Судові витрати відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 232-233, 237-238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Мар`янівське-2014" (вул. Миру, 14, с. Мар`янівка, Гребінківський район, Полтавська область, 37412; ідентифікаційний код 38803128) на користь Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» (вул. Лесі Українки, 162, кв. 11, м. Пологи, Пологівський район, Запорізька область, 70605; ) 500000 грн. 00 коп. основного боргу, 100000 грн. 00 коп. штрафу, 103400 грн. 00 коп. інфляційних втрат, 778 967 грн. 44 коп. процентів, 22235 грн. 51 коп. судового збору.

3. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати проценти за такою формулою:

(СОБ х 48 х КДП) : КДР : 100 = сума процентів, де:

СОБ - сума основного боргу, простроченого Приватним підприємством "Мар`янівське-2014" (вул. Миру, 14, с. Мар`янівка, Гребінківський район, Полтавська область, 37412; ідентифікаційний код 38803128);

48 - розмір процентів;

КДП - кількість днів прострочення сплати відповідачем - Приватним підприємством "Мар`янівське-2014" (вул. Миру, 14, с. Мар`янівка, Гребінківський район, Полтавська область, 37412; ідентифікаційний код 38803128) основного боргу за період з 14.02.2020 і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу;

КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються проценти;

- і стягнути отриману суму процентів з Приватного підприємства "Мар`янівське-2014" (вул. Миру, 14, с. Мар`янівка, Гребінківський район, Полтавська область, 37412; ідентифікаційний код 38803128) на користь Приватного підприємства «Бізон-Тех 2006» (вул. Лесі Українки, 162, кв. 11, м. Пологи, Пологівський район, Запорізька область, 70605; ).

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 18.08.2020.

Суддя О.С. Семчук