ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2020 року м.Дніпро Справа № 904/632/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Березкіної О.В. (доповідач)

суддів: Широбокова Л.П., Дармін М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2020 року ( суддя Ліпинський О.В.) у справі № 904/632/20

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ДОБРА ХАТА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ "

про стягнення заборгованості у сумі 198 708,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ДОБРА ХАТА" (далі - Позивач) звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" (далі - Відповідач) із позовом про стягнення заборгованості у розмірі 198 708,29 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2020 року у справі № 904/632/20 позовні вимоги задоволено повністю.

Суд стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кью.Еф.Ем.Кейтерінг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ДОБРА ХАТА" 198 708,29 грн. заборгованості за товар, 2 980,62 грн. витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись з рішенням, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Кью.Еф.Ем.Кейтерінг" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2020 року у справі № 904/632/20 скасувати, та позовну заяву залишити без розгляду.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що видаткові та товарно-транспортні накладні в рамках договору поставки складено та підписано не повноважними представниками сторін, з порушенням вимог наказу Міністерства фінансів України № 88, а тому є неналежними доказами поставки товару.

Оскільки позивач звернувся із позовом, який обґрунтував неналежними доказами, суд першої інстанції повинен був залишити позовну заяву без розгляду у відповідності до п. 8 ч.1 ст. 226 ГПК України.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області та залишення позову без розгляду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.05.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ", смт. Слобожанське на рішення Господарського суду Дніпропетровськоїї області від 09.04.2020 року (суддя Ліпинський О.В.) у справі №904/632/20 залишено без руху.

16.07.2020 року до канцелярії Центрального апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кью.Еф.Ем.Кейтерінг" надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги, надано платіжне доручення про сплату судового збору №7413 від 09.07.2020 року.

У зв`язку з відпусткою судді Широбокової Л.П.. - члена колегії суддів, головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач) подала службову записку від 16.07.2020 року про необхідність здійснити автоматичну зміну складу колегії суддів по справі № 904/632/20 для відкриття апеляційного провадження у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.07.2020 року визначено склад колегії суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді: Кузнецова І.Л., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2020 року у справі № 904/632/20 в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи, колегією суддів у складі : головуючого судді Березкіної О.В., суддів: Іванов О.Г., Кузнецова І.Л.

20.08.2020 розпорядженням в.о.керівника апарату суду, у зв`язку з відпусткою судді Іванова О.Г., та виходом на роботу судді Широбокової Л.П., відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 904/632/20.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.08.2020, справу № 904/632/20 передано колегії суддів у складі: Березкіна О.В. (головуючий, доповідач), Широбокова Л.П., Дармін М.О.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки ціна позову складає 198 708,29 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, даний спір розглядається у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положенням статті 269 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2019 року між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Покупцем ) укладено Договір постачання № 29/19 (надалі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується поставити у власність Покупця товар, а Покупець - прийняти та оплатити на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2. Договору найменування товару: продукти харчування бакалійної групи.

Сторони визначають, що товарна накладна, яка підписується Сторонами, є узгодженням асортименту товару його кількості, ціни, і дорівнюється Сторонами до Специфікацій, Товарні накладні є невід`ємною частиною Договору (п. 1.3 Договору).

Пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що кількість і асортимент товару, що постачається вказується в накладних, що є невід`ємною частиною Договору і укладені на підставі письмової заявки Покупця.

Згідно п. 5.2. Договору сума Договору формується із сум накладних на поставлений товар, які є невід`ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 5.3. Договору оплата товару здійснюється в національній валюті України гривні.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" із позовом про стягнення заборгованості у розмірі 198 708,29 грн., позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "ДОБРА ХАТА" посилався на порушення відповідачем зобов`язань за договором поставки №29/19 від 16.01.19 в частині своєчасної оплати поставленого товару.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позивач виконав свої зобов`язання за договором, поставивши товар на суму 198 708,29 грн., в той час як відповідач не здійснив оплату поставленого товару.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За правилами ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання умов договору згідно товарно-транспортних накладних та видаткових накладних, що містяться в матеріалах справи, в період з 02.08.2019 по 19.08.2019 Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 198 708,29 грн.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.4 Договору, Покупець зобов`язаний здійснити оплату за товар протягом 21 календарного дня з моменту поставки товару і отримання від Постачальника рахунку-фактури в будь-якій формі, не забороненій законодавством України. Моментом поставки товару вважається момент підписання видаткової накладної.

Оскільки на підставі вищезазначених видаткових та товарно-транспортних накладних Позивач відвантажив, а Відповідач отримав товар на суму 198 708,29 грн., проте не оплатив вартість поставленого товару, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення суми основного боргу за договором на користь позивача.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що видаткові та товарно-транспортні накладні є неналежними доказами, оскільки оформлені з порушенням наказу Міністерства фінансів України № 88 з огляду на наступне.

Так, з товарно-транспортних накладних вбачається, що вони підписані вантажовідправником, водієм експедитором та відповідальною особою вантажоодержувача, та скріплені печатками підприємств - сторін договору.

Видаткові накладні також підписані сторонами договору та посвідчені печатками підприємств позивача та відповідача.

Апелянт, посилаючись на те, що дані документи складені та підписані неповноважними особами та з порушенням наказу, не зазначив, які саме порушення, і якими саме неповноважними особами підписані дані документи.

Той факт, що відповідач при складанні цих документів допустив будь-яке порушення у порядку оформлення, не спростовує факт здійснення господарської операції та не звільняє відповідача від обов`язку оплатити поставлений та отриманий ним товар.

Крім того, як вбачається з актів звірки взаєморозрахунків, підписаних представниками сторін та скріплених печатками підприємств, відповідач погодив існування саме заявленої до стягнення суми заборгованості перед позивачем.( а.с. 31-33 т.3).

Сам відповідач не спростовував факт отримання товару, та не надав доказів його повернення позивачу.

За змістом відзиву на позовну заяву, адресованого суду першої інстанції ( а.с. 50 т.3), відповідач визнав існування боргу, та просив врегулювати спір, оскільки не налаштований на ухилення від сплати заборгованості.

З огляду на вищезазначене, господарський суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, що у відповідності до статті 276 ГПК України є підставами для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

При цьому, прохання апелянта залишити позовну заяву без розгляду у відповідності до п. 8 ч.1 ст. 226 ГПК України, є неспроможним, оскільки такі процесуальні наслідки застосовуються у випадках , коли провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 162,164,172,173 ГПК України і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява була прийнята судом першої інстанції до розгляду та позивачу не надавалось будь-яких строків для усунення недоліків.

Оскільки колегія суддів вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2020 року - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "КЬЮ.ЕФ.ЕМ. КЕЙТЕРІНГ".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 21.08.2020року

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя Л.П.Широбокова

Суддя М.О.Дармін