ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.08.2020 Справа № 914/612/20

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Мазуркевич М. Р., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Заступника керівника Золочівської місцевої прокуратури Львівської області, м. Миколаїв Львівської області,
до відповідача 1:Новороздільської міської ради Львівської області, м. Новий Розділ Львівської області,
до відповідача 2:фізичної особи-підприємця Москалюк Марії Петрівни, м. Новий Розділ Львівської області,
про: визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації про право власності.
За участю представників:
прокурор:Лука Г. В.
відповідача 1:не з`явився.
відповідача 2:Ратич Т. М. - адвокат.
Встановив

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшов позов Заступника керівника Золочівської місцевої прокуратури Львівської області до відповідача 1: Новороздільської міської ради Львівської області та до відповідача 2: фізичної особи-підприємця Москалюка Марії Петрівни про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування державної реєстрації про право власності.

Ухвалою суду від 16.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 13.04.2020.

Підготовче засідання відкладалось на 09.06.2020, на 09.07.2020, на 27.07.2020, на 06.08.2020 та на 17.08.2020 з підстав, вказаних у попередніх ухвалах та протоколах суду.

06 серпня 2020 року Відповідачем 2 у судовому засіданні заявлено клопотання про залишення позову без розгляду. Вказане клопотання обґрунтоване тим, що Прокурором не доведено обставин, які б давали підстави стверджувати про невиконання чи неналежне виконання Новороздільською міською радою, її виконавчим органом, своїх функцій щодо захисту майнових інтересів територіальної громади міста. Сама по собі обставина незвернення з позовом протягом певного періоду, без з`ясування фактичного стану правовідносин між сторонами спору, не свідчить про неналежне виконання такими органами своїх функцій із захисту інтересів громади.

Більше того, прокурор попередньо не звертався до міської ради, не повідомляв про звернення до суду, а відтак, у матеріалах справи відсутні докази повідомлення міської ради про намір звернення до господарського суду із позовом.

Таким чином, враховуючи вказані обставини та з урахуванням ч. 4 ст. 53 ГПК України, прокурор не надав належних та допустимих доказів, які підтверджують необхідність здійснення представництва в суді інтересів держави. Так, Відповідач 2 просить на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України залишити позов без розгляду.

Представник відповідача 1 у підготовчому засіданні 06.08.2020 заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду усно підтримав.

Прокурор у поданих 10.08.2020 письмових запереченнях проти задоволення клопотання Відповідача 2 про залишення позовної заяви без розгляду вказує проте, що у даній справі заявлено позов з підстав відсутності органу. До компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, що не потребує доведеності бездіяльності такого компетентного органу та попереднього повідомлення про звернення до суду з таким позовом. Аналогічні висновки зазначено і постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц (п. 70) та постанові від 26.05.2020 у справі № 2385/18 (п. 30).

Так, прокурор просить відмовити у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду.

Суд розглянувши заявлене клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, заслухавши доводи представників відповідачів 1 та 2, заперечення прокурора, встановив відсутність підстав для задоволення поданого клопотання з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Частинами 3 та 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

З наведених норм господарського процесуального законодавства, а також приписів Закону України «Про прокуратуру» вбачається, що прокурор є процесуальним позивачем у справі - тобто особою, яка ініціює відкриття провадження у справі на захист прав і інтересів інших осіб у випадках, коли це прямо дозволено законом.

При цьому відповідно до Закону України «Про прокуратуру» підставами представництва прокуратурою інтересів держави є наявність порушення або загрози порушення інтересів держави та не здійснення або неналежне здійснення захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, та за відсутності такого органу.

В свою чергу інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.

Як вбачається із позовної заяви, прокурор вказує, що при здійсненні приватизації об`єкта - нежитлового приміщення загальною площею 179,7 м.кв., що знаходиться за адресою: Львівська область, м. Новий Розділ, пр. Шевченка, 34 шляхом викупу орендованого майна з порушенням вимог ст. 2, ст. 13, ст. 15, ст. 18 Закону України «Про приватизацію державного і комунального майна».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а їх діяльність ґрунтується виключно на принципах верховенства права, законності, безперервності, відкритості, прозорості та відповідальності.

Підставами для визнання акту недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства або визначеній Законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів держави.

Таким чином, прокурор вказує, що Новороздільська міська рада, в порушення вищезазначених норм законодавства про приватизацію прийнято рішення без обґрунтування доцільності відчуження комунального майна, в тому числі, шляхом викупу, без підтвердження здійсненого поліпшення орендованого майна у відсотках до вартості майна, за відсутні відомостей, що підтверджують невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди. За відсутності підтвердження висновком будівельної експертизи факту здійснення, складу та вартості невід`ємних поліпшень, відчужила вищевказаний об`єкт нерухомості.

З урахуванням викладеного та беручи до уваги те, що чинним законодавством України не визначено органу, який наділений повноваженнями щодо звернення до суду з позовом про визнання незаконним та скасування актів органу місцевого самоврядування, заступник керівника Золочівської місцевої прокуратури звертається до суду за захистом державних інтересів і набуває статусу позивача.

Крім того, як доцільно вказує заявник, спір, що виник, стосується економічних інтересів держави у сфері державної (комунальної) власності, а відсутність належного контролю на вказаному напрямі створює сприятливі умови для незаконного використання майна державної (комунальної) власності.

Згідно з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна

Водночас, суд погоджується із доводами прокурора, що у даному випадку Новороздільська міська рада позбавлена повноважень самостійно скасувати вищевказане рішення, прийняте у зв`язку із його реалізацією шляхом укладення 24.10.2018 відповідної цивільно-правової угоди у вигляді договору купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 179,7 м.кв. та здійснення Державної реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Зважаючи на вказане, заявлений прокурором - як позивачем позов за відсутності такого органу, який міг би здійснювати захист інтересів територіальної громади, заявлено з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 2, 53, 169, 234, 235, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання фізичної-особи підприємця Москалюк Марії Петрівни (вх. № 23574/20 від 06.08.2020) про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено 20.08.2020.

Суддя В.П. Трускавецький