РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.08.2020Справа № 910/19083/19
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Юрковської В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін

справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (вул. Батуринська, буд. 2, м. Львів, Львівська область, 79007) до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТ ФІНАНС» (вул. Набережно-Лугова, буд. 3, м. Київ, 04071) про стягнення грошових коштів у розмірі 298 105,99 грн,

Представники сторін:

від позивача: Бенцарук Р. А. (дов. №5 від 20.01.2020);

від відповідача: не з`явився;

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовна заява мотивована тим, що у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань за договором №1-с/03/4 на постачання природного газу, позивачу спричинено збитки у сумі 298 105,99 грн., що підтверджується Аудиторським звітом №234/5/72 від 31.10.2019 Західного територіального управління внутрішнього аудиту відповідності окремих питань діяльності КЕВ м. Львова за період з 01.01.2015 до 31.03.2019, яким позивача зобов`язано організувати роботу щодо відшкодування цих збитків у порядку регресу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.01.2020 позовна заява Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова залишена без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

06.02.2020 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про усунення недоліків позовної заяви із доданими до нього документами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2020 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, запропоновано позивачу у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву на позовну заяву подати відповідь на відзив в порядку ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, а також визначено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримано позивачем 04.02.2020.

Також, поштове відправлення з ухвалою суду у даній справі було направлене Товариству з обмеженою відповідальністю «КРАФТ ФІНАНС» за адресою: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 3, яка вказана в позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства «Укрпошта» за поштовим ідентифікатором № 067 вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 11.02.2020 року у справі № 910/19083/19 отримано відповідачем 19.03.2020.

05.03.2020 до суду від позивача надійшло клопотання, в якому просить повідомити про дату, час і місце судового розгляду, розгляд справи проводити за обов`язковою участю представника позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2020 клопотання Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про проведення судового засідання за участю представника позивача задоволено, призначено судове засідання у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 13.04.2020.

У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства «Укрпошта» за поштовим ідентифікатором № 775 вбачається, що поштове відправлення з ухвалою суду від 23.03.2020 року у справі № 910/19083/19 відповідачем не отримано з інших причин.

08.04.2020 до суду від позивача надійшло клопотання, в якому позивач просить суд продовжити перерву у розгляді справи на весь період карантинних заходів, після завершення яких повідомити про дату і час судового засідання у ній.

У зв`язку із установленням в Україні карантину у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 20.03.2020 №242, від 25.03.2020 №239, від 29.03.2020 №241, від 02.04.2020 №255), судове засідання у справі № 910/19083/19 призначено на 21.05.2020.

18.05.2020 до суду від позивача надійшло клопотання, в якому позивач просить суд у разі неявки 21.05.2020 представника позивача у судове засідання продовжити перерву у розгляді справи на весь період карантинних заходів, після завершення яких повідомити про дату і час судового засідання у ній.

Постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 22 червня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061).

В судове засідання 21.05.2020 сторони не з`явилися у зв`язку з чим судове засідання у справі № 910/19083/19 відкладено на 25.06.2020.

25.05.2020 до суду від позивача надійшло клопотання, в якому позивач просить суд у разі неявки 21.05.2020 представника позивача у судове засідання продовжити перерву у розгляді справи на весь період карантинних заходів, після завершення яких повідомити про дату і час судового засідання у ній.

В судове засідання 25.06.2020 сторони не з`явилися.

Постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 № 500, до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2020 клопотання позивача про продовження перерви у розгляді справи № 910/19083/19 на період карантинних заходів задоволено, оголошено перерву у судовому засіданні у справі № 910/19083/19 до 06.08.2020.

07.07.2020 від позивача надійшло клопотання, в якому позивач просить суд у разі неявки 25.06.2020 представника позивача у судове засідання продовжити перерву у розгляді справи на весь період карантинних заходів, після завершення яких повідомити про дату і час судового засідання у ній.

У судове засідання 06.08.2020 з`явився представник позивача, надав пояснення по справі.

Представник відповідача у судове засідання 06.08.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому суд зазначає, що частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб- підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі була направлена рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

Судом встановлено, що 29.03.2017 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова (далі - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КРАФТ ФІНАНС» (далі - постачальник) укладено договір №1-с/03/4 на постачання природного газу (далі - договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник зобов`язувався передати у власність споживачу у 2017 році газове паливо - за кодом CPV за ДК 021:2015 - 09120000-6 (природний газ) (далі - газ), а споживач зобов`язувався приймати та оплачувати вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Пунктом 1.3 договору визначені планові обсяги постачання газу по місяцях, а саме до грудня 2017 року.

Відповідно до п. 3.2. договору ціна газу становила 5811,618463 грн. за 1000 кубів, крім того ПДВ 1162,323693 грн., всього з ПДВ - 6 973,942156 грн.

Пунктом 3.3. договору було передбачено можливість зміни ціни договору упродовж його дії, що повинно було б узгоджуватись шляхом підписання додаткової угоди.

Згідно п. 3.6. договору його загальна сума складається із місячних сум вартості газу поставленого споживачеві і становить 19 045 557, 07 грн., у т.ч. ПДВ 20 % - 3 174 259,51 грн.

Згідно з п.п. 4.2, 4.2.3 оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника у розмірі 100% місячної вартості запланованого обсягу газу до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Пунктом 4.6. договору встановлено, що у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

Звірка розрахунків здійснюється сторонами протягом 10 днів з дати пред`явлення вимоги про це однієї із сторін на підставі відомостей про фактичну оплату вартості газу споживачем та актів приймання передачі газу (п. 4.7 договору).

За умовами п. п. 5.2.1, 5.2.2, 5.2.3 договору постачальник зобов`язаний забезпечити постачання газу на умовах та в обсягах, визначених договором; надання всіх необхідних документів для підтвердження оператором ГТС необхідного споживачу обсягу природного газу; в установленому порядку розглядати запити споживача, які стосуються питань постачання природного газу за договором.

Відповідно до п. п. 5.3, 5.3.5, 5.3.6 договору споживач має право отримувати природний газ в обсягах та на умовах договору; вимагати компенсації оплати вартості послуг за відключення та підключення, якщо припинення газопостачання відбулось без розірвання договору; на зміну постачальника у порядку передбаченому договором та нормативно-правовими актами з цього питання.

Пунктом 6.3.1 договору сторони погодили, що постачальник несе відповідальність за майнову шкоду, заподіяну споживачеві внаслідок обмеження/припинення постачання газу в пунктах призначення, що здійснене з порушенням установленого законодавством порядку.

За умовами п. 11.1 договору строк дії договору згідно його набуття чинності обумовлено датою його підписання і в термін до 31.12.2017, в частині постачання природного газу - з 01.04.2017, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

В подальшому між сторонами до договору на постачання природного газу № 1-С/03/4 від 29.03.2017 було укладено додаткову угоду № 1 від 29.03.2017, додаткову угоду № 2 від 30.03.2017, додаткову угоду № 3 від 27.04.2017, додаткову угоду № 4 від 05.10.2017, додаткову угоду № 5 від 27.10.2017, додаткову угоду № 6 від 06.11.2017, додаткову угоду № 7 від 06.11.2017 та додаткову угоду № 8 від 07.11.2017 відповідно до умов яких до договору були внесені зміни щодо річного планового обсягу постачання газу, планових обсягів постачання газу по місяцях та ціни газу.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач посилається на те, що відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання згідно п. п. 5.2.1, 5.2.2, 5.2.3 договору, оскільки ним не було забезпечення постачання газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором, при тому, що споживачем дотримувалась дисципліна відбору газу та розрахунків за його постачання. Також постачальник не надав всіх необхідних документів для підтвердження оператором ГТС необхідного споживачу обсягу природного газу і в установленому порядку не розглядав вищевказані запити споживача що стосувались постачання газу за договором.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 19.04.2018 у справі №910/22913/17 позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Фінанс» про зобов`язання до належного виконання договору на постачання природного газу № 1-С/03/4 від 29.03.2017, а саме: забезпечити постачання газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором із наданням всіх необхідних документів для підтвердження оператором ГТС необхідного споживачу обсягу природного газу, задоволено. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Крафт Фінанс» до належного виконання договору на постачання природного газу № 1-С/03/4 від 29.03.2017, а саме: забезпечити постачання газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором із наданням всіх необхідних документів для підтвердження оператором ГТС необхідного споживачу обсягу природного газу. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт Фінанс» на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова витрати по сплати судового збору у розмірі 1 600 грн.

Вказаним рішенням суду встановлено, що відповідачем не надано суду доказів виконання взятих на себе зобов`язань за договором на постачання природного газу № 1-С/03/4 від 29.03.2017 щодо постачання позивачу газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором, а також доказів складання, підписання та направлення споживачу актів приймання-передачі газу.

Крім того, рішенням Господарського суду м. Києва від 05.12.2018 у справі №910/9892/18 позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТ ФІНАНС», за участю Військової прокуратури Львівського гарнізону західного регіону України, про стягнення 4 523 689,46 грн. задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТ ФІНАНС» на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова 4 523 689 грн. 46 коп. попередньої оплати та 67 855 грн. 36 коп. судового збору.

Зазначеним рішенням суду встановлено, що платіжними дорученнями №880 від 27.04.2017 року, №881 від 27.04.2017 року, №2860 від 30.10.2017 року, №2859 від 30.10.2017 року, № 2977 від 14.11.2017 року, №3617 від 27.04.2017 року підтверджується факт оплати позивачем за договором відповідачу 4 627 057,26 грн, проте доказів поставки газу на вказану суму, або доказів повернення вказаної суми попередньої оплати у відповідності до вимог п. 4.6. договору відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач зазначає, що внаслідок неналежних дій відповідача у період дії договору №1-с/03/4 він змушений був споживати газ інших постачальників у позадоговірному порядку, кошти за що із штрафними санкціями були стягнуті з нього на користь інших газопостачальників в судовому порядку, а тому вказані кошти підлягають відшкодуванню з відповідача в порядку регресу.

Так, рішенням Господарського суду Львівської області від 31.10.2018 у справі №914/1127/18 щодо стягнення заборгованості внаслідок позадоговірного постачання природного газу упродовж квітня - липня 2017 року з КЕВ м. Львова було стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» 1 033 720,49 грн. заборгованості, 124 634,22 грн. інфляційних втрат, 32 310,88 грн. 3% річних та 17859,98 грн. судового збору.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.07.2018, залишеним без змін рішенням Західного апеляційного Господарського суду від 27.11.2018, у справі №914/2317/17 щодо стягнення заборгованості компенсації з коефіцієнтом 2 неврегульованого небалансу природного газу упродовж серпня 2017 року, з КЕВ м. Львова було стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз 239419грн. 25коп. основного боргу, з яких 119 709,62 грн. вартість природного газу, та 3591грн. 29коп. судового збору.

Також Аудиторським звітом №234/5/72 від 31.10.2019 Західного територіального управління внутрішнього аудиту відповідності окремих питань діяльності КЕВ м. Львова за період з 01.01.2015 до 31.03.2019 зобов`язано позивача організувати роботу щодо відшкодування цих збитків у порядку регресу.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 ГПК України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 22 ЦК України також унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідальність у вигляді відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди, у тому числі стягнення збитків, заявлених позивачем, настає за наявності таких умов як неправомірна поведінка особи, негативний результат такої поведінки (факт і розмір завданих збитків), причинний зв`язок між неправомірною поведінкою та негативним наслідком.

При цьому, стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань здійснюється в порядку ст. 623 ЦК України, при застосуванні норм якої враховується і те, що згідно норм ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з положеннями частини 1 ст. 614 Цивільного кодексу України передбачено, що майнову відповідальність несе особа, яка порушила зобов`язання, лише за наявності її вини (умислу або необережності), крім випадків, встановлених договором або законом.

У відповідності з вимогами п.4 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді відшкодування збитків.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; наявність збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини.

Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань, оскільки в даному випадку його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Тобто, для застосування відповідальності у вигляді стягнення збитків, позивач повинен довести наявність у нього збитків, протиправних винних дій відповідача у вигляді неналежного виконання договірних зобов`язань, та причинного зв`язку між збитками позивача та діями відповідача.

Як зазначалося вище, рішенням Господарського суду м. Києва від 19.04.2018 у справі №910/22913/17 встановлено, що ТОВ «КРАФТ ФІНАНС» не надано суду доказів виконання взятих на себе зобов`язань за договором на постачання природного газу № 1-С/03/4 від 29.03.2017 щодо постачання позивачу газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором, а також доказів складання, підписання та направлення споживачу актів приймання-передачі газу, у зв`язку із чим його зобов`язано до належного виконання договору на постачання природного газу № 1-С/03/4 від 29.03.2017, а саме: забезпечити постачання газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених договором із наданням всіх необхідних документів для підтвердження оператором ГТС необхідного споживачу обсягу природного газу.

Крім того, рішенням Господарського суду м. Києва від 05.12.2018 у справі №910/9892/18 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТ ФІНАНС» на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова 4 523 689 грн. 46 коп. попередньої оплати та 67 855 грн. 36 коп. судового збору, оскільки відповідачем не надано доказів поставки газу на вказану суму або доказів повернення вказаної суми попередньої оплати у відповідності до вимог п. 4.6. договору.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вказаними вище рішеннями судів встановлено неналежне виконання відповідачем ТОВ «КРАФТ ФІНАНС» своїх зобов`язань за договором №1-с/03/4 від 29.03.2017.

Пунктом 6.3.1 договору №1-с/03/4 від 29.03.2017 сторони погодили, що постачальник несе відповідальність за майнову шкоду, заподіяну споживачеві внаслідок обмеження/припинення постачання газу в пунктах призначення, що здійснене з порушенням установленого законодавством порядку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Господарського суду Львівської області від 31.10.2018 у справі №914/1127/18 щодо стягнення заборгованості внаслідок позадоговірного постачання природного газу упродовж квітня - липня 2017 року з КЕВ м. Львова було стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» 1 033 720,49 грн. заборгованості, 124 634,22 грн. інфляційних втрат, 32 310,88 грн. 3% річних та 17859,98 грн. судового збору.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.07.2018, залишеним без змін рішенням Західного апеляційного Господарського суду від 27.11.2018, у справі №914/2317/17 щодо стягнення заборгованості компенсації з коефіцієнтом 2 неврегульованого небалансу природного газу упродовж серпня 2017 року, з КЕВ м. Львова було стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз 239 419грн. 25 коп. основного боргу, з яких 119 709,62 грн. вартість природного газу, та 3591грн. 29 коп. судового збору.

За таких обставин суд погоджується з доводами позивача, що неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань за договором №1-с/03/4 від 29.03.2017 спричинило фінансові збитки КЕВ м. Львова, оскільки у період дії вказаного договору він змушений був споживати газ інших постачальників у позадоговірному порядку, кошти за що із штрафними санкціями були стягнуті з нього на користь інших газопостачальників в судовому порядку, а тому вказані кошти підлягають відшкодуванню з відповідача в порядку регресу.

Вказані обставини також підтверджуються Аудиторським звітом №234/5/72 від 31.10.2019 Західного територіального управління внутрішнього аудиту відповідності окремих питань діяльності КЕВ м. Львова за період з 01.01.2015 до 31.03.2019, яким зобов`язано позивача організувати роботу щодо відшкодування цих збитків у порядку регресу.

За таких обставин, оскільки рішенням Господарського суду Львівської області від 31.10.2018 у справі №914/1127/18 з КЕВ м. Львова стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» 1 033 720,49 грн. заборгованості, 124 634,22 грн. інфляційних втрат, 32 310,88 грн. 3% річних та 17859,98 грн. судового збору, тому до відшкодування за рахунок контрагента ТОВ «КРАФТ ФІНАНС» підлягають інфляційні втрати, 3 % річних та судовий збір у загальному розмірі 174 805,08 грн.

Враховуючи, що рішенням Господарського суду Львівської області від 23.07.2018 у справі №914/2317/17 з КЕВ м. Львова було стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Львівгаз 239 419грн. 25 коп. основного боргу, з яких 119 709,62 грн. вартість природного газу, та 3591грн. 29 коп. судового збору,відтак до відшкодування за рахунок контрагента ТОВ «КРАФТ ФІНАНС» підлягають судовий збір та вартість природного газу, а загалом у сумі 123 300,91 грн.

Таким чином, до відшкодування за рахунок контрагента ТОВ «КРАФТ ФІНАНС» підлягають збитки, які зазнав позивач у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору, та які були стягнуті з позивача за вказаними вище рішеннями судів у загальному розмірі 298 105,99 грн. (174 805,08 грн + 123 300,91 грн).

Отже позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача у справі 4 471,59 грн. судових витрат зі сплати судового збору, на підставі положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 120, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАФТ ФІНАНС» (04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, буд. 3, код 40106036) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79007, м. Львів, вул. Батуринська, буд. 2, код 07638027) грошові кошти у сумі 298 105 (двісті дев`яносто вісім тисяч сто п`ять) грн 99 коп. та судовий збір у сумі 4 471 (чотири тисячі чотириста сімдесят одну) грн. 59 коп.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановленийст.256 Господарського процесуального кодексу Українита в порядку, передбаченомуст.257 Господарського процесуального кодексу Україниз урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 РозділуХІПерехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 14.08.2020

Суддя В.О.Демидов