РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

07.08.2020Справа № 927/317/19

За позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова
до третя особа, проЧернігівської обласної державної адміністрації яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне підприємство "Чернігівське лісове господарство" визнання недійсним та скасування розпорядження
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Пахар А.О.
Представники сторін: від позивача: Смаль Я.В. представник за довіреністю;
від відповідача: третьої особи: Сокирко Н.В. представник за довіреністю; Рудь О.Ф. представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Квартирно-експлуатаційний відділ м. Чернігова (надалі також позивач) звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовними вимогами до Чернігівської обласної державної адміністрації (надалі також відповідач) про:

- визнання недійсним та скасування Розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації від 18.07.2018 № 403 в пунктах 1 та 1.13 в частині затвердження земельної ділянки площею 217,5271 га (кадастровий номер :04:000:5005), яким ДП "Чернігівський лісгосп" без погодження меж земельної ділянки з Міністерством Оборони України в особі КЕВ м. Чернігів, було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі площею 217,5271 га, кадастровий номер :04:000:5005 (надалі також спірна земельна ділянка) без виключення земель оборони площею 2, 236 га, розташованої на території Ладинської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області;

- визнання права постійного користування за Міністерством Оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів на земельну ділянку загальною площею 2, 236 га розташованої на території Ладинської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області.

Відповідно до ухвали Господарського суду Чернігівської області від 17.04.2019 матеріали за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова передано до Господарського суду міста Києва за підсудністю.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.05.2019, позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова передано на розгляд судді Підченка Ю.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

10.06.2019 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що надана Державним підприємством "Чернігівське лісове господарство" (надалі також третя особа) на затвердження технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж спірної земельної ділянки в натурі (на місцевості) відповідала вимогам чинного законодавства, а підстави для відмови в її затвердженні у відповідача були відсутні.

14.06.2019 позивачем через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) надано письмові пояснення по справі, у яких він зазначив, що виготовлення розробником матеріалів технічної документації з землеустрою, зокрема встановлення меж спірної земельної ділянки на місцевості, закріплення їх межовими знаками, була проведена із суттєвими порушеннями, а саме у відсутності позивача як суміжного землекористувача та без урахування об`єктивних даних про дійсний розмір та конфігурацію спірної земельної ділянки.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 12.07.2019 у справі № 927/317/19 призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз, а провадження у справі зупинено до повернення матеріалів справи до суду після проведення Чернігівським відділенням Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз судової земельно-технічної експертизи (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість її проведення).

Оскільки 09.12.2019 до суду надійшов лист від Чернігівського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз про неможливість проведення експертизи, суд дійшов висновку про необхідність поновлення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.12.2012 було поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 24.01.2020 та продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

16.01.2020 та 17.01.2020 позивачем надано клопотання про витребування у Державного підприємства "Чернігівське лісове господарство" доказів та клопотання про забезпечення виконання ухвали суду про призначення експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2020 у справі № 927/317/19 призначено повторну судову земельно-технічну експертизу проведення якої доручено Чернігівському відділенню Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз, а провадження у справі зупинено до повернення матеріалів справи до суду після проведення експертизи (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість її проведення).

01.06.2020 до суду надійшов висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 1274/1275/20-24 від 26.05.2020, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про необхідність поновлення провадження у справі № 927/317/17 та призначення до розгляду у судовому засіданні 03.07.2020.

02.07.2020 від позивача до суду надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів, строк подання яких було відновлено у підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 03.07.2020 та дані докази були долучені до матеріалів справи.

Розглядаючи дану справу судом прийнято до уваги, що відповідно до п. п. 3 п. 11 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ X Господарського процесуального кодексу України "Прикінцеві положення" доповнено п. 4 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID - 19" від 11.03.2020 за №211 з 12.03.2020 до 03.04.2020 на усій території України установлено карантин.

Згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 239 від 25.03.2020, № 291 від 22.04.2020 та № 343 від 04.05.2020 вносилися відповідні зміни до означеної постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 та продовжувався термін карантину.

Згодом, постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19)", з 22.05.2020 до 22.06.2020 на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061). Установлено, що: у регіонах, в яких встановлено карантин, застосовуються протиепідемічні заходи, що визначаються цією постановою, а також заходи, що додатково встановлені органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах компетенції; заходи, запроваджені актами законодавства в процесі реалізації карантину на період, визначений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211, продовжують діяти на період, встановлений цією постановою; Головним державним санітарним лікарем України розробляються та затверджуються протиепідемічні заходи, які визначають особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 за №500 були внесені зміни до означеної постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 за № 392 та продовжено дію карантину до 31.07.2020

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 постановлено установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Відтак, оскільки з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням введених обмежень, пов`язаних із запровадженням в Україні карантину), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, судом було вирішено здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог до закінчення запровадженого карантину.

У підготовчому судовому, що відбулось 03.07.2020 було вирішено закрити підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 07.08.2020.

В судовому засіданні 07.08.2020, позивачем було надано заяву про уточнення позовних вимог, у якій він просив уточнити прохальну частину позовної заяви, а саме просив суд визнати недійсним та скасування Розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації від 18.07.2018 № 403 в пунктах 1 та 1.13 в частині затвердження земельної ділянки площею 217,5271 га (кадастровий номер :04:000:5005), яким ДП "Чернігівський лісгосп" без погодження меж земельної ділянки з Міністерством Оборони України в особі КЕВ м. Чернігів, було затверджено технічну документацію.

Разом із тим, статтею 46 ГПК України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об`єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Відтак, з огляду на зміст наданої позивачем заяви, слід дійти висновку, що надана позивачем заява, за своєю суттю, є заявою про зміну предмету позову та при цьому, суд приходить до висновку, що дана заява є обґрунтованою, у зв`язку із чим справа по суті розглядатиметься з урахуванням означеної заяви, наданої безпосередньо в судовому засіданні.

При цьому, в судовому засіданні, що відбулось 07.08.2020 відповідно до приписів ч. 1 ст. 240 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно зі статтею 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Так, 18.07.2018 Чернігівською обласною державною адміністрацією було видане розпорядження № 403, пунктом 1.1. якого постановлено затвердити Державному підприємству "Чернігівське лісове господарство" технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) загальною площею 14036,7146 га для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, в тому числі ділянку площею 217,5271 га, кадастровий номер :04:000:5005 (абз. 3 п. п. 1.13 розпорядження).

Позивач, у свою чергу, зазначає, що технічну документацію на земельну ділянку площею 217,5271 га, кадастровий номер :04:000:5005 було розроблено без виключення земель оборони площею 2,236 га (військове містечко №52), власником яких є Міністерство оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова, що суперечить нормам частини 2 статті 77 Земельного кодексу України (надалі ЗК України), де зазначено, що землі оборони можуть перебувати лише в державній власності.

Так, відповідно до статті 14 Закону України "Про Збройні Сили України" земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління.

Відповідно до абз. 3 ч. 5 ст. 20 ЗК України, земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони".

Статтею 326 Цивільного кодексу України передбачено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Так, судом встановлено, що земельна ділянка військового містечка № 52, що розташована в межах Ладинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, орієнтована площа якої становить 2,236 га, була надана в постійне користування позивачеві на підставі розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації №301 від 20.05.2003 та знаходиться на обліку у позивача, передана та закріплена за військовою частиною НОМЕР_1 .

Зазначене також підтверджується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою № ІІ ЧМ № 001931 від 21.05.2003, що був виданий відповідно до розпорядження Чернігівської районної державної адміністрації №301 від 20.05.2003 та копія якого міститься в матеріалах справи.

Поряд із тим, відповідно до ухвали суду від 07.02.2020 у справі було призначено повторну судову земельну-технічну експертизу, за результатами проведення якої Чернігівським відділенням Київського Науково-дослідного інституту судових експертиз було складено висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи № 1274/1275/20-24 від 26.05.2020, у якому експерт зазначив, що земельна ділянка площею 217,5271 га, кадастровий номер :04:000:5005 накладається на земельну ділянку площею 2,236 га, яка знаходиться на території Ладинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області та перебуває у користуванні Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів відповідно до розпорядження Чернігівської державної адміністрації №301 від 20.05.2003 та обліковується у нього за бухгалтерським обліком.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими, речовими і електронними доказами, а також висновками експертів.

За змістом ст. 98 ГПК України, висновок експерта це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Відповідно до ст. 104 ГПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

При цьому належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Відтак, з огляду на обставини встановлені у висновку експерта № 1274/1275/20-24 від 26.05.2020 слід дійти висновку, що спірна земельна ділянка площею 217,5271 га, кадастровий номер :04:000:5005, яка була передана третій особі на підставі спірного розпорядження відповідача, накладається на земельну ділянку площею 2,236 га, що знаходиться на території Ладинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, яка перебуває у користуванні Міністерства оборони України в особі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів на підставі розпорядження Чернігівської державної адміністрації №301 від 20.05.2003 та виданого на його виконання державного акту № ІІ ЧМ № 001931 від 21.05.2003, чим порушено права позивача, як користувача належної йому земельної ділянки, що входить до складу земель оборони.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України (надалі ЦК України), суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

При цьому підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Поряд із тим, частина 1 ст. 393 ЦК України також визначає, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Зазначене також кореспондується за змістом із приписом ч. 1 ст. 155 ЗК України, яка встановлює, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання недійсним та скасування розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації від 18.07.2018 № 403 в пунктах 1 та 1.13 в частині затвердження земельної ділянки площею 217,5271 га (кадастровий номер :04:000:5005), яким ДП "Чернігівський лісгосп" без погодження меж земельної ділянки з Міністерством Оборони України в особі КЕВ м. Чернігів, було затверджено технічну документацію є обґрунтованими, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору та з оплати судової експертизи покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, ч. 1 ст. 256, ст. 288 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігова задовольнити.

2. Визнати недійсним та скасувати розпорядження Чернігівської обласної державної адміністрації від 18.07.2018 № 403 в пунктах 1 та 1.13 в частині затвердження земельної ділянки площею 217,5271 га (кадастровий номер :04:000:5005), яким ДП "Чернігівський лісгосп" без погодження меж земельної ділянки з Міністерством Оборони України в особі КЕВ м. Чернігів, було затверджено технічну документацію із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі площею 217, 5271 га, кадастровий номер :04:000:5005 без виключення земель оборони площею 2, 236 га, розташованої на території Ладинської сільської ради Чернігівського району, Чернігівської області.

3. Стягнути з Чернігівської обласної державної адміністрації (14000, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Шевченка, буд. 7; ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Чернігів (14007, Чернігівська обл., м. Чернігів, вул. Володимира Дрозда, буд. 19; ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921, 00 грн та витрати на оплату судової експертизи в розмірі 11 767, 68 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, то строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Зазначені строки обчислюються з урахуванням ч. 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 17.08.2020 року.

Суддя Ю.О. Підченко