ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16.07.2020 р. м. Ужгород Справа № 907/655/19
Суддя господарського суду Пригара Л.І.,
розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", с. Оноківці Ужгородського району про ухвалення додаткового рішення у справі № 907/655/19
За позовом Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", с. Оноківці Ужгородського району
до відповідача Бистрицької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, с. Бистриця Мукачівського району
про стягнення 5 578 грн. 77 коп. збитків за спожиту та необліковану електричну енергію,
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 01.04.2020 року у справі № 907/655/19 позов задоволено. Присуджено до стягнення з Бистрицької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, 89645, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Бистриця, вул. Шевченка, будинок 39 () на користь Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", 89412, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, будинок 57 () суму 5 578 (П`ять тисяч п`ятсот сімдесят вісім гривень) грн. 77 коп. збитків за спожиту та необліковану електричну енергію, а також суму 1 921 (Одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

На адресу Господарського суду Закарпатської області надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", с. Оноківці Ужгородського району про ухвалення додаткового рішення у справі № 907/655/19, якою останній просить суд ухвали додаткове рішення у даній справі про стягнення з відповідача судових витрат, а саме, суми 2 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання по розгляду даної заяви не забезпечив, натомість на адресу суду надіслав лист, яким просить суд розглянути справу без його участі та відмовити у задоволенні заяви позивача. Аргументів щодо відмови у задоволенні поданої позивачем заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відповідач у поданій суду заяві не навів.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Дослідивши заяву позивача та матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги, викладені в заяві повністю з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як встановлено судом, між позивачем та "Професійним адвокатським об`єднанням "Консенсус" укладено договір № 38 від 30.01.2018 року про надання правової допомоги (далі - Договір про надання правової допомоги).

Так, при поданні заяви про розподіл судових витрат позивачем дотримані вимоги ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. До матеріалів справи додано договір № 38 від 30.01.2018 року про надання правової допомоги, укладений між позивачем та "Професійним адвокатським об`єднанням "Консенсус", акт № 81/20 від 03.04.2020 року про надання правової допомоги, рахунок № 89 від 15.10.2019 року, платіжне доручення № 10939 від 17.10.2019 року.

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 126 цього ж Кодексу визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 ст. 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 ст. 126 ГПК України).

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження понесених витрат на загальну суму 2 000 грн. представник позивача надав належним чином завірену копію витягу з договору про надання правової допомоги № 38 від 30.01.2018 року, акт № 81/20 від 03.04.2020 року про надання правової допомоги, рахунок № 89 від 15.10.2019 року, платіжне доручення № 10939 від 17.10.2019 року.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, суд констатує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката співмірний зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; а також предметом позовних вимог та строком розгляду справи, а тому заявлена сума в розмірі 2 000 грн. підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що під час винесення рішення по справі № 907/655/19 судом не вирішено питання про розподіл судових витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення по справі № 907/655/19 про стягнення з відповідача на користь позивача суми 2 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Бистрицької сільської ради Мукачівського району Закарпатської області, 89645, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Бистриця, вул. Шевченка, будинок 39 () на користь Приватного акціонерного товариства "Закарпаттяобленерго", 89412, Закарпатська область, Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, будинок 57 () суму 2 000 (Дві тисячі гривень) грн. витрат на професійну правову допомогу.

2. Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено 19.08.2020 року

Суддя Пригара Л.І.