ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/2088/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛЕМБЕРГМІТ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПУЛЬС-М`ЯСО"
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Кіцак М.С.

відповідач - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЛЕМБЕРГМІТ" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПУЛЬС-М`ЯСО" за яким просить суд стягнути з ТзОВ «ПУЛЬС-М`ЯСО» на користь ТзОВ «ТД «ЛембергМіт» кошти у розмірі 24 624,86 грн. з яких: 22 484,19 грн. (п`ятдесят дві тисячі чотириста вісімдесят чотири гривні 19 коп.) - заборгованість з оплати поставленого товару; 1534,58 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять чотири гривні 58 коп.) - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 245,11 грн. (двісті сорок п`ять гривень 11 коп.) - 3% річних; 360,98 грн (триста шістдесят гривень 98 коп.) - Інфляційне збільшення суми боргу, судові витрати покласти на Відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на невиконання відповідачем умов договору поставки № 46/19-1 від 15.08.2019 р.

Ухвалою від 02.07.2020 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 21.07.2020 р. о 10:00. Розгляд справи було відкладено на 17.08.2020 р. з метою забезпечення процесуальних прав сторін та повного і всебічного встановлення обставин по справі.

В судовому засіданні 17.08.2020 р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд установив наступне.

15 серпня 2019 року між ТзОВ «ТД «ЛембергМіт» та ТзОВ «ПУЛЬС-М`ЯСО» був укладений договір поставки № 46/19-1. Відповідно до п.2.1. Договору, ТзОВ «ТД «ЛембергМіт» (постачальник) на умовах передбачених даним договором, зобов`язується передати товар у власність (покупця) ТзОВ «ПУЛЬС-М`ЯСО», а покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити переданий товар за цінами, обумовленими Сторонами у видатковій накладній на товар.

На виконання умов договору, ТзОВ «ТД «ЛембергМіт» поставило, а ТзОВ «ПУЛЬС-М`ЯСО», прийняло товар на загальну суму 713448,19 грн, що підтверджується видатковою накладною № 3957 від 15.10.2019 року.

Відповідно до п.5.2.Договору оплата Покупцем товару здійснюється у строк не більше 14-ти календарних днів з дати поставки. Однак, в порушення зазначених умов Відповідач розрахувався частково і, за твердженням позивача, на момент написання Позову, борг по видатковій накладній № 3957 від 15.10.2019 року становить 22484,19 грн і виник даний борг 05.02.2020 року, тому з 05.02.2020 року платіж вважається простроченим.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 статті 265 Господарського кодексу України та відповідно до ч.1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України одна сторона - продавець передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій-стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки до суду не було надано доказів повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару, суд визнає встановленим, що ТзОВ «ПУЛЬС-М`ЯСО» в порушення ст. 193, 265 Господарського кодексу та ст. 526, 525, 712, 692 Цивільного кодексу неналежно виконало взяті на себе зобов`язання по договору № 46/19-1 від 15 серпня 2019 року в частині здійснення розрахунків за поставлений товар.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п.7.1 та п.7.2. Договору, відповідач зобов`язаний сплатити пеню, 3% річних, та інфляційне збільшення суми боргу.

Враховуючи викладене, позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ - 1534,58 грн (за період з 05.02.2020 р. по 16.06.2020 р.).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.1. Постанови ПВГСУ «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

За період з 05.02.2020 р. по 16.06.2020 р. позивачем було нараховано відповідачу 3% річних за прострочення грошового зобов`язання в розмірі 245,11 грн та інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 360,98 грн.

Перевіривши розрахунки позивача по нарахуванню 3% річних, інфляційних втрат і пені, суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України та те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПУЛЬС-М*ЯСО" ( м. Харків, вул. Зернова, буд. 51-А р/р НОМЕР_1 в ПАТ" Банк "Державний Ощадний банк України" м. Харків, МФО351823) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Лемберг МІТ" ( Львівська обл., Кам*янка-Бузький р-н, с. Старий Яричів, вул. Галицька, 143 , банк ПАТ Банк "Восток" ІВАN : НОМЕР_2 ) суму основного боргу 22.484,19 грн., пеню - 1.534,58 грн., 3% річних - 245,11 грн., інфляційні втрати - 360,98 грн. та 2.102,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "25" серпня 2020 р.

Суддя Л.С. Лаврова