У Х В А Л А

20 серпня 2020 року м. Чернігів справа № 927/704/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши матеріали заяви Селянського (фермерського) господарства «СКІФ» Грабовик М.К. про забезпечення позову по справі
за позовом Селянського (фермерського) господарства «СКІФ» Грабовик М.К.
17422, с. Ярославка Бобровицького району Чернігівської області, вул. Незалежності, 13 (ІНФОРМАЦІЯ_1 )
до Бобровицької міської ради
17400, м. Бобровиця Чернігівської області, вул. Лупицька, 14 ()
про визнання додаткової угоди до договору оренди землі укладеною та визнання недійсним рішення

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2020 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Селянського (фермерського) господарства «СКІФ» Грабовик М.К. до Бобровицької міської ради про визнання недійсним рішення Бобровицької міської ради від 26.06.2020р. № 1547-33/VII «Про відмову у поновленні договору оренди фермерському господарству «Скіф» та визнання укладеною Додаткової угоди про продовження терміну дії договору оренди землі від 29.06.2010р., укладеного між Бобровицькою районною державною адміністрацією та Селянським (фермерським) господарством «СКІФ» Грабовик М.К. , зареєстрованого у Бобровицькому РВ ЦРФ ДП «Центр ДЗК» 29.06.2010р. за № 26.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що оскаржуваним рішенням відповідач безпідставно відмовив у поновленні договору оренди землі, пославшись на те, шо не було досягнуто згоди щодо терміну надання земельної ділянки, в той час як жодних переговорів з метою досягнення домовленості щодо терміну надання земельної ділянки між сторонами проведено не було, тобто відсутня пропозиція поновити даний договір на інших умовах.

Враховуючи факт належного виконання орендарем умов договору оренди, повідомлення про намір реалізувати своє переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, найоптимальнішу пропозицію стосовно розміру орендної плати, ненадіслання орендодавцем у встановлений законом строк для узгодження з орендарем окремих істотних умов договору щодо яких орендодавець мав зауваження, а також продовження використання позивачем земельної ділянки після закінчення строку дії договору (в тому числі сплата орендної плати), свідчить про наявність у позивача переважного права на поновлення договору оренди землі на новий строк згідно положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 12.08.2020р.:

прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі;

постановлено здійснювати розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження;

призначено розгляд позовної заяви в підготовчому засіданні на 03 вересня 2020 року.

17 серпня 2020 року до Господарського суду Чернігівської області надійшла заява Селянського (фермерського) господарства «СКІФ» Грабовик М.К. про забезпечення позову від 14.08.2020р. № 14-08/20 (надалі - Заява), згідно якої заявник просить:

накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :04:000:0002 площею 62,802 га, що знаходиться на території Ярославського старостинського округу Бобровицької міської ради Чернігівської області;

заборонити Бобровицькій міській раді вчиняти будь-які дії та приймати будь-які рішення стосовно земельної ділянки площею 62,802 га, що знаходиться на території Ярославського старостинського округу Бобровицької міської ради Чернігівської області до вирішення даного спору по суті.

В обґрунтування Заяви господарство зазначає, що листом від 23.07.2020р. № 03-11/1413 Бобровицька міська рада повідомила представника позивача про те, що на чергову сесію міської ради буде винесена пропозиція щодо включення даної земельної ділянки до переліку земельних ділянок з підготовки лотів для продажу права оренди земельних ділянок на земельних торгах у формі аукціону.

Розпорядженням від 31.07.2020р. № 170 «Про скликання тридцять п`ятої сесії Бобровицької міської ради сьомого скликання» Міський голова м. Бобровиця зобов`язав, зокрема:

скликати тридцять п`яту сесію Бобровицької міської ради сьомого скликання;

провести пленарне засідання тридцять п`ятої сесії Бобровицької міської ради 28 серпня 2020 року об 11 годині;

внести на розгляд сесії питання згідно додатку.

Згідно п. 23 додатку до вказаного вище розпорядження (Питання для розгляду на 35 сесії Бобровицької міської ради 7 скликання, 28.08.2020 року), до питань порядку денного включено, зокрема земельні питання.

Листом від 13.08.2020р. № 03-11/1565 відповідач повідомив представника позивача (адвоката Губанову В.В.) про те, що питання стосовно включення земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності (площа 62,8020 га) з кадастровим номером :04:000:0002, що знаходиться на території Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області, за межами населеного пункту с. Ярославка, до відповідного переліку для продажу права оренди на земельних торгах, буде розглянуто на 35 сесії 7 скликання міської ради, 28 серпня 2020 року (початок об 11 годині).

На думку заявника, вказані обставини свідчать про те, що існує реальна загроза того, що відповідач може передати в оренду за результатами земельних торгів чи здійснити інші дії, спрямовані на відчуження третім особам спірної земельної ділянки, і дані обставини можуть істотно ускладнити чи, навіть, унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову, зокрема, витребування земельної ділянки у третіх осіб тощо.

Крім того, у разі зміни меж або цільового призначення спірної земельної ділянки з подальшим внесенням таких відомостей до Державного земельного кадастру, переважне право позивача на поновлення договору оренди землі буде порушено. У випадку припинення існування спірної земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав, передачі земельної ділянки у власність чи користування третім особам, або у випадку зміни меж або цільового призначення спірної земельної ділянки, позивач буде позбавлений ефективного захисту та поновлення свого порушеного переважного права на поновлення договору оренди землі та буде змушений захищати своє порушене право шляхом подання інших позовів до судів різних юрисдикцій, зокрема щодо визнання незаконними та скасування державної реєстрації земельних ділянок, що можуть бути сформовані в результаті поділу спірної земельної ділянки, визнання недійсними договорів оренди з новими орендарями, оскарження рішень і дій державних кадастрових реєстраторів та органів місцевого самоврядування.

Невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості реального захисту прав позивача на оренду спірної земельної ділянки в разі задоволення позову про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.

Згідно ст. 136 - 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Заява про забезпечення позову подається, зокрема після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

У зв`язку з перебуванням судді А.С.Сидоренка у період з 17.08.2020р. по 19.08.2020р. у відпустці, вирішення Заяви відбувається після його виходу з відпустки.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду або незабезпечення таким рішенням ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

За висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеним у постанові від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Відповідно до частини 1, абзацу 3 частини 2 статті 791 та частини 1 статті 122 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За змістом положень абзацу 2 частини 10 статті 24 та частини 6 статті 16 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі поділу чи об`єднання земельних ділянок. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера.

Предметом заявленого СФГ «СКІФ» Грабовик М.К. позову є, зокрема, вимога про визнання укладеною Додаткової угоди про продовження терміну дії договору оренди землі від 29.06.2010р., укладеного між Бобровицькою районною державною адміністрацією та Селянським (фермерським) господарством «СКІФ» Грабовик М.К. , зареєстрованого у Бобровицькому РВ ЦРФ ДП «Центр ДЗК» 29.06.2010р. за № 26, кадастровий номер земельної ділянки :04:000:0002. Також, позивачем оспорюється відмова відповідача в поновленні договору оренди цієї земельної ділянки. Отже, об`єктом спірних правовідносин у цій справі є речове право оренди на земельну ділянку і матеріалами справи підтверджується, що між сторонами дійсно виник спір.

Із наданих позивачем доказів, вбачається, що відповідач вчиняє реальні дії щодо підготовки до продажу права оренди на вищевказану земельну ділянку на конкуретних засадах.

Так, питання щодо включення наданої позивачу у користування згідно договору оренди землі від 29.06.2010р. земельної ділянки до переліку земельних ділянок з підготовки лотів для продажу права оренди на земельних торгах буде розглянуто 28 серпня 2020 року на 35 сесії 7 скликання Бобровицької міської ради.

При цьому, наданим позивачем Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.04.2020р. № НВ-020 підтверджується, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0002 належить до комунальної форми власності Бобровицької міської ради.

Тобто, в межах своїх дискреційних повноважень Бобровицька міська рада, яка здійснює розпорядження землями комунальної власності територіальної громади для всіх потреб, має право передавати їх в оренду, зокрема, і шляхом проведення аукціону, формувати земельні ділянки, здійснювати їх об`єднання та поділ, передавати у власність та вчиняти інші розпорядчі дії щодо землі, зокрема і спірної земельної ділянки.

Вказані повноваження відповідача визначені Земельним кодексом України, Законами України «Про оренду землі», «Про Державний земельний кадастр», «Про землеустрій».

При цьому, закон не зобов`язує Бобровицьку міську раду повідомляти позивача, як орендаря, про намір вчинити будь - які дії із спірною земельною ділянкою або про факти вчинення таких дій.

Таким чином, в даному випадку має місце існування обставин, відповідно до яких, у разі здійснення відповідачем за час вирішення даного спору дій із спірною земельною ділянкою, фактично буде порушено принцип ефективного судового захисту прав і інтересів позивача в обраний ним спосіб в межах даного спору, оскільки зумовить необхідність з метою відновлення порушених прав звертатися до набувачів речових прав позивача на цю земельну ділянку з інших підстав.

Поділ чи об`єднання земельної ділянки може призвести до припинення цієї земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, що також унеможливить ефективний спосіб захисту у даній справі.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позивач у Заяві належним чином обґрунтував, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду і додав до Заяви достатні докази наявності фактичних обставин, з якими він пов`язує застосування наведених заходів забезпечення позову.

Вирішуючи питання чи є заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, адекватними та співмірними із заявленими позивачем вимогами, суд вважає за необхідне зазначити, що накладення арешту на земельну ділянку призведе не тільки до неможливості розпорядження нею відповідачем, а і до неможливості користування нею позивачем, що може мати наслідком повного або часткового припинення господарської діяльності позивача як виробника товарної сільськогосподарської продукції.

На думку суду, адекватними та співмірними із заявленими позивачем вимогами є заходи забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу вчиняти наступні дії щодо земельної ділянки: включати земельну ділянку до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на неї на конкурентних засадах (земельних торгах) та вносити до Державного земельного кадастру будь - яку інформацію щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки.

Вжиття таких заходів забезпечення позову дозволить уникнути можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача у випадку задоволення позову.

При виборі та застосуванні норм права суд враховує правові висновки, викладені в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.11.2019р. у справах № 908/1318/19 та № 908/1307/19, від 25.11.2019р. у справі № 908/1289/18, від 27.11.2019р. у справах № 908/1306/19 та № 908/1288/19, від 13.12.2019р. у справі № 908/1320/19 та від 21.12.2019р. у справі № 908/1310/19.

За таких обставин, суд вважає Заяву обґрунтованою та такою, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. 136 - 140, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву від 14.08.2020р. № 14-08/20 Селянського (фермерського) господарства «СКІФ» Грабовик М.К. про забезпечення позову задовольнити частково.

Вжити заходи до забезпечення позову Селянського (фермерського) господарства «СКІФ» Грабовик М.К. до Бобровицької міської ради про визнання недійсним рішення та визнання укладеною додаткової угоди про продовження терміну дії договору оренди землі від 29.06.2010р.

Заборонити Бобровицькій міській раді вчиняти щодо земельної ділянки площею 62,802 га, кадастровий номер :04:000:0002, яка знаходиться на території Ярославського старостинського округу Бобровицької міської ради Чернігівської області, наступні дії:

- включати земельну ділянку площею 62,802 га, кадастровий номер :04:000:0002, яка знаходиться на території Ярославського старостинського округу Бобровицької міської ради Чернігівської області, до переліку земельних ділянок для продажу права оренди на неї на конкурентних засадах (земельних торгах);

- вносити до Державного земельного кадастру будь - яку інформацію щодо поділу чи об`єднання земельної ділянки площею 62,802 га, кадастровий номер :04:000:0002, яка знаходиться на території Ярославського старостинського округу Бобровицької міської ради Чернігівської області.

Стягувач: Селянське (фермерське) господарство «СКІФ» Грабовик М.К. (17422, с. Ярославка Бобровицького району Чернігівської області, вул. Незалежності, 13, код 31653823).

Боржник: Бобровицька міська рада (17400, м. Бобровиця Чернігівської області, вул. Лупицька, 14, код 04061990).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 20.08.2020р. та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги через місцевий господарський суд.

Дана ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копії цієї ухвали надіслати сторонам.

Дата набрання ухвалою законної сили - 20.08.2020р.

Суддя А.С.Сидоренко