РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.08.2020Справа № 910/8179/20

Суддя Господарського суду міста Києва Босий В.П., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Державного підприємства «Дослідне господарство «Пасічна» Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфуд Трейд»

про стягнення 30 425,81 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Дослідне господарство «Пасічна» Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України (надалі - ДП «ДГ «Пасічна» ІК СГП НААН) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфуд Трейд» (надалі - ТОВ «Альфуд Трейд») про стягнення 30 425,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати поставленого на підставі договору поставки №ВРХ24/03/17 від 24.03.2017 товару, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 23 312,00 грн., а також заявляє про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 966,00 грн. та інфляційних у розмірі 5 147,81 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.06.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов та заперечень на відповідь на відзив, позивачу надано строк для подання відповіді на відзив.

Вказана ухвала була вручена відповідачу 19.06.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №210, проте відзив на позов до суду не подано, при цьому, судом дотримано закінчення 20-денного терміну після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» N 731-IX від 18.06.2020.

Положеннями ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

24.03.2017 між ДП «ДГ «Пасічна» ІК СГП НААН (постачальник) та ТОВ «Альфуд Трейд» (покупець) було укладено договір №ВРХ24/03/17 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується постачати (передавати у власність покупця) товар, а покупець зобов`язується прийняти товар та сплатити за нього на умовах договору.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що оплата за товар здійснюється шляхом передоплати або на протязі трьох банківських днів з моменту прийняття товару та не пізніше семи календарних днів з дня приймання.

На виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 543 312,00 грн., що підтверджується накладною №287 від 23.03.2017.

Відповідачем сплачено за отриманий товар суму у розмірі 520 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №17 від 23.03.2017 на суму 315 000,00 грн., №18 від 24.03.2017 на суму 40 000,00 грн., №25 від 29.03.2017 на суму 30 000,00 грн., №26 від 30.03.2017 на суму 50 000,00 грн. та прибутковими касовими ордерами №434 від 10.05.2017 на суму 10 000,00 грн., №439 від 11.05.2017 на суму 10 000,00 грн., №442 від 12.05.2017 на суму 5 000,00 грн., №471 від 24.05.2017 на суму 10 000,00 грн., №473 від 25.05.2017 на суму 10 000,00 грн., №480 від 26.05.2017 на суму 10 000,00 грн., №482 від 27.05.2017 на суму 10 000,00 грн., №484 від 29.05.2017 на суму 10 000,00 грн., №487 від 30.05.2017 на суму 10 000,00 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання із оплати переданого на підставі Договору товару, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 23 312,00 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (накладна №287 від 24.03.2017) підтверджується факт поставки позивачем відповідачу товару згідно Договору на загальну суму 543 312,00 грн.

В свою чергу, відповідачем частково оплачено отриманий на підставі Договору товар на загальну суму 520 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №17 від 23.03.2017, №18 від 24.03.2017, №25 від 29.03.2017, №26 від 30.03.2017 та прибутковими касовими ордерами №434 від 10.05.2017, №439 від 11.05.2017, №442 від 12.05.2017, №471 від 24.05.2017, №473 від 25.05.2017, №480 від 26.05.2017, №482 від 27.05.2017, №484 від 29.05.2017, №487 від 30.05.2017.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 3.2 Договору у відповідача наявна заборгованість перед позивачем за переданий товар у розмірі 23 312,00 грн., а строк виконання грошового зобов`язання настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 23 312,00 грн. за переданий на підставі Договору товар. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Таким чином, позовні вимоги ДП «ДГ «Пасічна» ІК СГП НААН про стягнення з ТОВ «Альфуд Трейд» заборгованості у розмірі 23 312,00 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 966,00 грн. та інфляційних у розмірі 5 147,81 грн. за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 01.06.2017 по 23.03.2020.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов`язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов`язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов`язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 3% річних у розмірі 1 966,00 грн. та інфляційні у розмірі 5 147,81 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з ТОВ «Альфуд Трейд» на користь ДП «ДГ «Пасічна» ІК СГП НААН заборгованості у розмірі 23 312,00 грн., 3% річних у розмірі 1 966,00 грн. та інфляційних у розмір 5 147,81 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства «Дослідне господарство «Пасічна» Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфуд Трейд» (03126, м. Київ, вул. Академіка Білецького, будинок 9-В, офіс 23; ідентифікаційний код 40724297) на користь Державного підприємства «Дослідне господарство «Пасічна» Інституту кормів та сільського господарства Поділля Національної академії аграрних наук України (31414, Хмельницька обл., Старосинявський р-н, с. Пасічна, вул. Радгоспна, будинок 3; ідентифікаційний код 00704391) заборгованість у розмірі 23 312 (двадцять три тисячі триста дванадцять) грн. 00 коп., 3 % річних у розмірі 1 966 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят шість) грн. 00 коп., інфляційні у розмірі 5 147 (п`ять тисяч сто сорок сім) грн. 81 коп. та судовий збір у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягоцм двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.П. Босий