УХВАЛА

м. Київ

13.08.2020Справа № 910/5479/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Стасюка С.В., за участю секретаря судового засідання Цубери Ю.Ю., розглянувши матеріали справи

за позовом Державного підприємства "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Максіма-Рост"

про визнання правочинів недійсними

Представники сторін:

позивач: Кравченко С.О. (дов. № 12 від 14.01.2020);

відповідач: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Максіма-Рост" (надалі по тексту - відповідач) про визнання недійсними правочинів, вчинених між сторонами на виконання Договору поставки засобів захисту рослин №10/04 від 10.04.2019 року у формі видаткових накладних, а саме:

видаткова накладна №РН-0000005 від 18.04.2019 року на суму 199 916 грн. 64 коп. з ПДВ;

видаткова накладна №РН-0000007 від 14.05.2019 року на суму 481 650 грн. 00 коп. з ПДВ;

видаткова накладна №РН-0000012 від 06.06.2019 року на суму 303 240 грн. 00 коп. з ПДВ;

видаткова накладна №РН- 0000033 від 30.08.2019 року на суму139 998 грн. 60 коп. з ПДВ.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що новим керівником позивача під час прийняття майна та документації було виявлено відсутність первинних документів на ряд товарно-матеріальних цінностей, а також те, що за даними бухгалтерського обліку факт постачання засобів захисту рослин з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Максіма-Рост" на користь позивача не підтвердився.

Позивач зазначає, що правочини у формі видаткових накладних не мали на меті реального настання правових наслідків, а відтак, вони суперечать загальним умовам дійсності правочинів, визначеним ч. 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, та відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підлягають визнанню недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.04.2020 у справі № 910/5479/20 позовну заяву залишено без руху на підставі частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

08.05.2020 до суду представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2020 відкрито провадження у справі № 910/5479/20, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 16.06.2020.

10.06.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 16.06.2020 не з`явились.

16.06.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено розгляд справи на 23.07.2020.

23.06.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив.

13.07.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, відповідь на відзив та клопотання про призначення експертизи.

15.07.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

23.07.2020 до Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, розглянувши подані клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про їх задоволення.

23.07.2020 підготовче засідання по справі відкладено на 13.08.2020.

30.07.2020 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання 13.08.2020 не з`явився.

У судовому засіданні 13.08.2020 представник позивача не заперечив проти відкладення розгляду справи та підтримав подані клопотання про витребування доказів та призначення експертизи.

Суд, розглянувши подане відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про відмову в його задоволенні зважаючи на необґрунтованість доводів відповідача.

Суд, розглянувши матеріали справи дійшов висновку про зупинення провадження у справі, виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі № 910/5479/20 є вимоги позивача про визнання недійсними правочинів, вчинених між Державним підприємством "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Максіма-Рост" на виконання Договору поставки засобів захисту рослин №10/04 від 10.04.2019 року у формі видаткових накладних, а саме:

видаткова накладна №РН-0000005 від 18.04.2019 року на суму 199 916 грн. 64 коп. з ПДВ;

видаткова накладна №РН-0000007 від 14.05.2019 року на суму 481 650 грн. 00 коп. з ПДВ;

видаткова накладна №РН-0000012 від 06.06.2019 року на суму 303 240 грн. 00 коп. з ПДВ;

видаткова накладна №РН- 0000033 від 30.08.2019 року на суму139 998 грн. 60 коп. з ПДВ.

В обґрунтування таких вимог позивач стверджує, зокрема, що факту господарської операції за спірними видатковими накладними не було, а тому первинні документи (видаткові накладні) не могли складатися та використовуватись для бухгалтерського обліку господарських операцій, що в свою чергу свідчить про відсутність такої обов`язкової ознаки для чинності правочину як спрямованість на реальне настання правових наслідків.

Заперечуючи проти позову, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, зокрема, що наведені видаткові накладні, складені на виконання Договору, є предметом дослідження у справі Господарського суду Харківської області № 922/4294/19.

Судом відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що Господарським судом Харківської області розглядається справа № 922/4294/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальнівстю "Максіма-Рост" до Державного підприємства Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва ім. Юр`єва Національної академії аграрних наук України про стягнення заборгованість за Договором поставки № 10/04 від 10.04.2019 в сумі 1 968 087,22 грн. та за зустрічним позовом Державного підприємства Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва ім. Юр`єва Національної академії аграрних наук України до Товариства з обмеженою відповідальнівстю "Максіма-Рост" про визнання Договору поставки № 10/04 засобів захисту рослин від 10.04.19 недійсним.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Судом враховано, що при розгляді господарської справи № 922/4294/19 судом будуть встановлені обставини поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Максіма-Рост" товару Державному підприємству "Дослідне господарство "Пантелеймонівське" Інституту рослинництва імені В.Я. Юр`єва Національної академії аграрних наук України на підставі спірних видаткових накладних, які є предметом розгляду у даній справі № 910/5479/20, тобто фактично встановлено обставини, які спростовують доводи позивача на підтвердження позовних вимог у справі № 910/5479/20.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи № 910/5479/20 до набрання законної сили судовим рішенням в іншій господарській справі № 922/4294/19, що є підставою для зупинення провадження у справі згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. 227, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Зупинити провадження у справі № 910/5479/20 до набрання законної сили рішенням Господарського суду Харківської області у справі № 922/4294/19.

2.Зобов`язати учасників справи невідкладно повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення справи.

Дана ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у строки, встановлені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 17.08.2020

Суддя С. В. Стасюк