СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2020 р. Справа № 913/661/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Россолов В.В. , суддя Хачатрян В.С.

при секретарі судового засідання Беккер Т.М.

за участю представників сторін:

позивача - Бонтлаб В.В. (свідоцтво №3280 від 24.04.2008, довіреність б/н від 18.05.2019) - в режимі відеоконференції;

відповідача - Жердєв С.М. (посвідчення №ЗП001158 від 29.07.2016, ордер ВВ №1004523 від 12.06.2020);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фермерського господарства "Благотон" (вх.№1680Л/1-43) на рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2020 (повний текст складено та підписано 25.02.2020, суддя Зюбанова Н.М.) у справі №913/661/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро", м. Обухів, Київська область

до відповідача Фермерського господарства "Благотон", с. Благовіщенка, Станично-Луганський район, Луганська область

про стягнення 1 638 249 грн. 41 коп.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Луганської області від 20.02.2020р. по справі №913/661/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" до Фермерського господарства "Благотон" про стягнення 1638249 грн 41 коп. задоволено повністю.

Стягнуто з Фермерського господарства "Благотон", на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" 760 458 грн. 44 коп. 36% річних, 139 922 грн. 85 коп. інфляційних нарахувань, 737 868 грн. 12 коп. пені та 24 573 грн. 74 коп. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач - Фермерське господарство "Благотон" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2020 по справі №913/661/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості у повному обсязі.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2020 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Зубченко І.В., Гребенюк Н.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 апеляційну скаргу було залишено без руху, з метою усунення недоліків, протягом 10 днів з отримання ухвали, шляхом надання Східному апеляційному господарському суду - докази сплати судового збору в сумі 36 860,61 грн. та зазначити поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження з доказами на підтвердження їх наявності та докази отримання оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2020 апеляційну скаргу повернуто заявнику - Фермерському господарству "Благотон" у зв`язку з тим, що апелянтом не усунуто недоліки апеляційної скарги.

Фермерське господарство "Благотон" повторно звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2020 по справі №913/661/19. Просить скасувати рішення та прийняти нове. Яким зменшити розмір штрафних санкцій загальною сумою до 800000,00 грн.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянт подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження на рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2020 по справі №913/661/19.

Крім того, апелянт просить суд зупинити виконавче провадження №61640989 з виконання судового наказу від 17.03.2020 та зняти арешт з рахунків відповідача.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2020 у справі №913/661/19 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий (суддя-доповідач) Тихий П.В., судді Хачатрян В.С., Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 у справі №913/661/19 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Благотон" та призначено справу до розгляду на 04.08.2020 на 12 год. 00 хв.

20.07.2020 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№6824), в якому він просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Ухвалою суду від 30.07.2020 розгляд справи №913/661/19, призначений на 04.08.2020 на 12:00 год., перенесено на 25.08.2020 на 11:00 год. Задоволено заяву представника позивача адвоката В.В. Бонтлаб про участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №913/661/19 режимі відеоконференції. Ухвалено здійснювати проведення судового засідання в режимі відеоконференції здійснити за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EаsyCon" (https://easycon.com.ua/).

В судове засідання 25.08.2020 з`явився представник відповідача, який підтримує апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Також в судове засідання з`явився представник позивача (в режимі відеоконференції), який заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши в судовому засіданні уповноважених представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 02.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (постачальник, позивач) та Фермерським господарством "Благотон" (покупець, відповідач) був укладений договір поставки № 59/18-Л, за умовами якого постачальник (позивач) прийняв зобов`язання передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення (товар), а покупець (відповідач) зобов`язався прийняти товар і оплатити його вартість, сплативши за нього визначену договором грошову суму, а також відсотки за користування товарним кредитом (п. 1.1 договору).

Згідно п. 1.2 договору найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки покупцю та базис поставки, порядок та термін оплати товару та нарахованих відсотків, інші умови визначаються в додатках до договору та видаткових накладних, які є невід`ємною його частиною. Фактична номенклатура, асортимент та кількість по задоволеним постачальником замовленням визначаються згідно видаткових накладних. Перераховані аванси зараховуються в оплату товару, який було реалізовано в першу чергу.

Щодо строку дії договору, то за умовами п. 5.1 сторони дійшли згоди, що Господарські зобов`язання сторін цього договору, які виникли на його основі, існують протягом одного року із дня його підписання уповноваженими представниками сторін, крім обов`язків покупця по виконанню грошових зобов`язань за договором та відповідальності, які припиняються лише їх належним виконанням, а в частині проведення розрахунків за товар, по штрафним санкціям до повного їх виконання.

У зв`язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором поставки № 59/18-Л від 02.04.2018, позивач у грудні 2018 року звертався до Господарського суду Луганської області з позовом до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості за вказаним договором в загальному розмірі 3246496 грн. 34 коп.

Рішенням Господарського суду Луганської області від 11.03.2019 по справі №913/618/18 позовні вимоги ТОВ "Спектр - Агро" задоволені частково, суд стягнув солідарно з ФГ "Благотон" та ОСОБА_1 на користь ТОВ "Спектр-Агро" основний борг в сумі 2395052 грн 84 коп., відсотки за користування товарним кредитом - 2488 грн 66 коп., пеню в сумі 158861 грн 28 коп., 36% річних в сумі 158995 грн 26 коп., інфляційні нарахування за період з вересня 2018 по жовтень 2018 в сумі 43195 грн 93 коп., штраф в розмірі 469961 грн 98 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 24214 грн 17 коп. з кожного з відповідачів.

Позивач зазначає, що остаточний розрахунок за наказом господарського суду Луганської області у справі № 913/618/18 від 11.04.2019 відбувся 22.11.2019.

З урахуванням вказаного строку розмір донарахованих сум складає 737868 грн 12 коп. пені за період з 07.12.2018 по 21.11.2019, 36% річних - 760458 грн 44 коп. за період з 07.12.2018 по 21.11.2019, інфляційних втрат - 139922 грн 85 коп. за період з листопада 2018 по жовтень 2019 року.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд визнав їх доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За Господарським кодексом України договір поставки регулюється ст. 265, а саме: за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відтак, місцевий суд дійшов вірного висновку, що прострочення у сплаті боргу у сумі 2395052 грн 84 коп., з якої позивач у цій справі обчислив додаткові вимоги, встановлений рішенням у справі № 913/618/18, яке набрало законної сили та було остаточно виконане боржником 22.11.2019.

Зокрема, постановою Станично-Луганського РВДВС ГТУЮ у Луганській області від 03.05.2019 було відкрито виконавче провадження № 59009799 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Луганської області від 11.04.2019 у справі №913/618/18 на суму 3228555 грн. 95 коп., яку сплачено за платіжними дорученнями № 158 від 04.10.2019 на суму 500000 грн. 00 коп.; № 172 від 11.10.2019 на суму 500000 грн. 00 коп.; № 173 від 11.10.2019 на суму 300000 грн. 00 коп.; № 176 від 16.10.2019 на суму 1100000 грн. 00 коп.; № 780 від 01.11.2019 на суму 109090 грн. 80 коп.; № 830 від 18.11.2019 на суму 437775 грн. 69 коп.; № 836 від 22.11.2019 на суму 281689 грн. 46 коп., які додані до справи.

Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що у випадках порушення умов даного договору, постачальник має право притягти покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором. За порушення даних умов договору покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день прострочення виконання грошового зобов`язання; у випадку прострочення оплати більше ніж на 5 банківських днів, сплачує штраф в розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов`язання; сплачує на користь постачальника 36 відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з п. 7.3. договору сторони дійшли згоди про збільшення строку позовної давності по зобов`язанням (сплаті заборгованості, пені, штрафу, відсотків та індексу інфляції), що виникли на підставі цього договору до 3 років. Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань припиняється через три роки від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, позивач застосував відповідальність за несвоєчасність погашення грошових зобов`язань, передбачену п. 7.2 договору у вигляді сплати пені у сумі 737868 грн. 12 коп. за період з 07.12.2018 по 21.11.2019, 36% річних - 760458 грн 44 коп. за період з 07.12.2018 по 21.11.2019, інфляційних втрат - 139922 грн 85 коп. за період з листопада 2018 по жовтень 2019 року.

З огляду на те, що відповідачем не надано доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти неї ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого суду щодо обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Разом з тим, з апеляційної скарги відповідача вбачається, що він не погоджується з розміром штрафних санкцій та вважає їх непомірними та такими, що можуть призвести до банкрутства відповідача та звільнення працівників підприємства.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Право суду зменшувати розмір неустойки передбачене також ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що відповідачем заявлялось відповідне клопотання про зменшення штрафних санкцій до суду першої інстанції.

Колегія суддів також наголошує, що апелянтом взагалі не наведено жодних доводів стосовно того, в чому полягає незаконність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів і вимог.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду Луганської області від 20.02.2020 по справі №913/661/19 слід залишити без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Благотон" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 20.02.2020 по справі №913/661/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26.08.2020.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя В.В. Россолов

Суддя В.С. Хачатрян