ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2020 Справа № 917/826/20

м. Полтава

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Столиця ЛТД", вул. Сімферопольська, буд. 13 "А", оф. 121, м. Київ, 02096; адреса для листування: вул. Червоноткацька, буд. 16 "А", 60, м. Київ, 02101

до Науково-виробничого підприємство "Фероліт", вул. Будівельників, 66, м. Горішні Плавні, Полтавська область, 39800

про стягнення грошових коштів

Суддя Господарського суду Полтавської області Семчук О.С.

Секретар судового засідання Лепій О.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Столиця ЛТД" (далі - позивач/ ТОВ "Столиця ЛТД") звернулося з позовною заявою до Господарського суду Полтавської області про стягнення з Науково-виробничого підприємство "Фероліт" (далі - відповідач/ НВП "Фероліт") 138423,51 грн., в тому числі 120000,00 грн. основного боргу, 14879,13 грн. пені, 1842,06 грн. 3% річних, 1702,32 грн. інфляційних збитків. В обґрунтування позову позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 2019/06/24-30/02 від 24.06.2019.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 11.06.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі без виклику сторін.

Ухвалою від 07.07.2020 суд за клопотанням відповідача призначив справу до розгляду в судовому засіданні на 05.08.2020.

Ухвалою від 05.08.2020 суд за клопотанням відповідача відклав розгляд справи на 20.08.2020.

В судове засідання 20.08.2020 сторони чи їх представники не з`явилися.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Сторони належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення рекомендованого відправлення. Таким чином, неявка в судове засідання сторін не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідач у відзиві позов заперечує посилаючись його необґрунтованість та безпідставність.

Позивач у письмових поясненнях від 31.07.2020 та у відповіді на відзив від 17.08.2020 повідомляє про погашення відповідачем після порушення провадження у справі суми основного боргу у розмірі 120000,00 грн. та наполягає на задоволення позову в іншій частині у повному обсязі.

Рішення приймається в порядку ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.06.2019 між позивачем (продавець за договором) та відповідачем (покупець за договором) було укладено договір № 2019/06/24-30/02 (далі - Договір, копія Договору - в матеріалах справи).

Згідно п. 1.1 Договору продавець приймає на себе обов`язки з постачання товару відповідно до вимог ГОСТу, ДСТУ, ТУ, в асортименті, з обов`язковим вказанням коду УКТЗЕД, у кількості, терміни та по ціні згідно специфікацій, котрі є невід`ємною частиною даного Договору. Покупець зобов`язується відповідно з умовами даного договору прийняти товар та оплатити його.

Загальна сума договору складає суму усіх доданих до нього Специфікацій (п. 2.1 Договору).

Ціна товару узгоджується обома сторонами у специфікаціях, що додаються, та які являються невід`ємною частиною даного договору (п. 2.2 Договору).

Згідно п. 3.1 Договору постачання товару здійснюється на умовах СРТ - склад "Покупця", згідно "Інкотермс" в редакції 2010р. Продавець зобов`язаний при відправці товару перевізником заповнити належним чином товарно-транспортну накладну з обов`язковою вказівкою повної та чіткої назви замовника (одержувача), повної та чіткої назви вантажовідправника та адреси пунктів відвантаження та розвантаження; в розділі "інформація про вантаж" продавець зобов`язаний вказати кількість та вартість ТМЦ, що дорівнює фактичній кількості та вартості товару, заявленій у видатковій накладній.

Відповідно до п. 3.2 Договору разом з товаром, але не пізніше дати поставки товару продавець зобов`язаний надати покупцю на товар, що поставляється у відповідності з договором, наступні документи про відвантаження товару:

- рахунок;

- видаткову накладну;

- сертифікат/паспорт якості;

- товаро-транспортну накладну.

Пунктом 3.4 Договору сторони погодили, що датою фактичного постачання товару вважається дата вручення товару покупцю з наданням пакету документів, обумовлених п. 3.2 даного Договору.

Продавець повинен зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних з дотриманням умов щодо реєстрації, у порядку, визначеному чинним законодавством згідно ст. 201 Податкового кодексу України (п. 3.5 Договору).

Згідно п. 3.7 Договору обов`язки продавця з постачання товару не вважаються виконаними без надання документів, вказаних в п. 3.2 даного Договору, та виконання п. 3.5 даного Договору.

В п. 4.1 Договору визначено, що покупець оплачує кожну партію товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в наступному порядку: протягом 15- ти календарних днів від дати поставки, на підставі документів зазначених у п. 3.2. цього Договору, при умові виконання продавцем п. 3.5. цього Договору».

Позивач у позові зазначає, що 24.06.2019 сторонами була узгоджена та підписана Специфікація № 1 від 24.06.2019, яка є невід`ємною частиною договору, та в якій сторони узгодили номенклатуру, кількість, ціну та термін поставки товару (копія Специфікації № 1 - в матеріалах справи).

Також позивач зазначає, що 04.11.2019 на виконання умов Договору та Специфікації № 1, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 140983,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 1104-01 від 04.11.2019 та товарно-транспортною накладною № Р1104-01 від 04.11.2019, який прийнятий Горою Л.Г., що діяла на підставі довіреності № 1105 від 04.11.2019, виданою посадовою особою відповідача (копії видаткової накладної, товарно-транспортної накладної та довіреності на отримання товару - в матеріалах справи).

Крім цього, позивач зауважує, що ним було передано відповідачу документи, які визначенні п. 3.2 Договору, а також виконано зобов`язання встановленні для нього положеннями п. 3.5 Договору.

Отже, враховуючи положення п. 3.4, на думку позивача, 15-денний строк оплати товару відповідачем сплив 19 листопада 2019 року.

Однак, відповідач лише частково виконав свої зобов`язання за Договором та Специфікацією №1, оплативши 31 січня 2020 року позивачу суму - 20983,00 грн., що підтверджується доданою до позову копією виписки по рахунку за 31.01.2020.

Враховуючи викладене, позивач у позові зазначає, що у відповідача існує непогашена заборгованість перед позивачем за поставлений товар у сумі 120 000,00 гривень.

06.04.2020 позивач на адресу відповідача направив лист-вимогу № 060420/3 від 06.04.2020. Факт направлення вказаного листа підтверджується фіскальним та службовим чеками Укрпошти від 06.04.2020 та описом вкладення, копії яких додано до позовної заяви.

В листі-вимозі позивач вимагає від відповідача перерахувати грошові кошти за поставлений товар у сумі 120000,00 грн. протягом трьох днів від дня отримання листа. Крім того, позивач повторно направив відповідачу рахунок на оплату № 1104-01 від 04.11.2019.

Вказаний лист отримано відповідачем 14.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Однак відповідачем проігноровані вимоги позивача викладені в листі.

Пунктом 6.3. Договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної сплати товару в узгоджені терміни, покупець платить пеню у розмірі 0,5% від вартості несплаченого товару за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховуються пеня.

Керуючись вказаним пунктом Договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 14879,13 грн. пені і 1842,06 грн. 3% річних за період з 20.11.2019 по 11.05.2020, а також 1702,32 грн. інфляційних збитків за період з листопада 2019 року по квітень 2020 року.

Вважаючи свої права порушеними позивач у позові просить суд стягнути з відповідача 120000,00 грн. основного боргу, 14879,13 грн. пені, 1842,06 грн. 3% річних, 1702,32 грн. інфляційних збитків.

Відповідач у письмових поясненнях від 10.07.2020 та у відзиві на позов позовні вимоги заперечує, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Зокрема, відповідач звертає увагу суду на те, що найменування, кількість та вартість товару, вказаного у Специфікації № 1 та у видатковій накладній № 1104-01 від 04.11.2019 відрізняються.

Також відповідач вказує, що видаткова накладна № 1104-01 від 04.11.2019 насправді підтверджує факт поставки позивачем товару відповідачу по Специфікації № 2, яка була укладена між сторонами 30.10.2019 (копія Специфікації № 2 - в матеріалах справи).

Оскільки позивачем не надано доказів наявності заборгованості саме по Специфікації № 1, відповідач вважає заявлений позов не підтвердженим належними доказами.

Крім цього, відповідачем надано докази оплати товару поставленого по специфікації № 1, а саме копію платіжного доручення № 1732 від 30.08.2019, згідно якого відповідачем сплачено позивачу 154929,49 грн. по договору № 2019/06/24-30/02 від 24.06.2019 згідно рахунку № 627-01 від 27.06.2019.

Також відповідач у відзиві зазначає, що позивачем при здійсненні поставки по видатковій накладній № 1104-01 від 04.11.2019 не виконано п. 3.2 Договору, а саме разом з товаром не передано сертифікат/паспорт якості товару. Оскільки відповідно до умов п. 4.1 Договору оплата товару здійснюється відповідачем за умови отримання всіх вказаних в п. 3.2 Договору документів, відповідач вважає, що строк оплати товару отриманого по видатковій накладній № 1104-01 від 04.11.2019 ним не пропущено.

Позивач у відповіді на відзив підтверджує, що партія товару, номенклатура якої була узгоджена у Специфікації № 1 на загальну суму 154929,49 грн. була поставлена відповідачу 27.06.2019 та оплачена відповідачем в повному обсязі 30.08.2019.

Також позивач зазначає, що спірні правовідносини виникли стосовно партії товару поставленого відповідачу по специфікації № 2 на загальну суму 140983,00 грн. Посилання на Специфікацію № 1 у позові є виключно технічною помилкою. Вказана сума боргу була повністю сплачена відповідачем вже після звернення позивачем з позовом до суду.

Крім цього, позивач стверджує, що в момент поставки товару по видатковій накладній № 1104-01 від 04.11.2019, ним в повному обсязі та у відповідній формі надані документи з переліку визначеного сторонами в п. 3.2 Договору.

На думку позивача наявність підпису уповноваженої особи відповідача на видатковій накладній та товарно-транспортній накладній є безумовним підтвердженням факту виконання позивачем зобов`язань визначених п. 3.2 Договору.

До того ж позивач вказує, що навіть якби відповідний пакет документів не був наданий відповідачу, вказана обставина не є відкладальною умовою в розумінні приписів ст. 212 ЦК України та не може вважатися простроченням позивача у розумінні ст. 613 ЦК України.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заявлені у позові суми пені, річних та інфляційних, а також судові витрати позивача.

При вирішенні позову суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачена свобода договору.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов`язання з договору поставки, згідно якого, в силу ст. 712 ЦК України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525 та 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Судом встановлено, що позивач у позовній заяві помилково послався на прострочення відповідачем оплати товару, номенклатуру якого сторонами погоджено у Специфікації № 1.

Як зазначає відповідач та підтверджує позивач, найменування, кількість та вартість товару поставленого по видатковій накладній № 1104-01 від 04.11.2019 сторонами було погоджено у Специфікації № 2.

Разом з тим, зважаючи на те, що підставою заявленого позивачем позову було порушення відповідачем строків оплати товару поставленого саме по видатковій накладній № 1104-01 від 04.11.2019 у строки визначені договором № 2019/06/24-30/02 від 24.06.2019, суд вважає, що помилка позивача у посиланні на Специфікацію № 1, а не Специфікацію № 2, у даному випадку не має суттєвого значення і не є підставою для відмови у позові.

В матеріалах справи наявні докази сплати відповідачем стягуваної суми основного боргу у розмірі 120000,00 грн. після порушення провадження у даній справі платіжним дорученням № 2096 від 18.06.2020.

Таким чином, на момент постановлення рішення по справі, предмет спору в частині стягнення 120000,00 грн. основного боргу, відсутній.

В зв`язку з цим провадження у справі в частині стягнення 120000,00 грн. основного боргу підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю спору.

Щодо посилання відповідача на те, що строк оплати ним не пропущено в зв`язку з не виконанням позивачем обов`язку передати під час поставки документи визначені п. 3.2 Договору, суд зазначає наступне.

Пунктом 3.2 Договору сторони погодили, що разом з товаром, але не пізніше дати поставки товару продавець зобов`язаний надати покупцю на товар, що поставляється у відповідності з договором, документи про відвантаження товару, в тому числі сертифікат/паспорт якості.

Відповідач стверджує, що сертифікат якості на товар поставлений по видатковій накладній № 1104-01 від 04.11.2019 позивачем не було надано.

В свою чергу позивач стверджує, що весь пакет документів було передано відповідачу у день поставки.

Частиною 3 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, факт передачі позивачем відповідачу при поставці товару по видатковій накладній № 1104-01 від 04.11.2019 сертифікату/паспорту якості на товар має бути доведено саме позивачем.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження передачі відповідачу при поставці товару по видатковій накладній № 1104-01 від 04.11.2019 сертифікату/паспорту якості на товар.

Також суд звертає увагу на те, що у товарно-транспортній накладній № Р1104-01 від 04.11.2019 в графі "Супровідні документи на вантаж" вказано лише: "Видаткова накладна № 1104-01 від 04.11.2019р.". Сам сертифікат/паспорт якості на товар в матеріалах справи відсутній.

Тобто у суду відсутні підстави вважати, що відповідачу при поставці товару по видатковій накладній № 1104-01 від 04.11.2019 було передано сертифікат/паспорт якості на товар.

Посилання позивача на те, що не передання відповідачу відповідного пакету документів не є відкладальною умовою в розумінні приписів ст. 212 ЦК України та не може вважатися простроченням позивача у розумінні ст. 613 ЦК України, судом до уваги не беруться, оскільки сторонами в Договорі прямо погоджено, що датою фактичного постачання товару вважається дата вручення товару покупцю з наданням пакету документів, обумовлених п. 3.2 даного Договору (п. 3.4 Договору); обов`язки продавця з постачання товару не вважаються виконаними без надання документів, вказаних в п. 3.2 даного Договору, та виконання п. 3.5 даного Договору (п. 3.7 Договору).

В п. 4.1 Договору визначено, що покупець оплачує кожну партію товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця в наступному порядку: протягом 15- ти календарних днів від дати поставки, на підставі документів зазначених у п. 3.2. цього Договору, при умові виконання продавцем п. 3.5. цього Договору.

Пунктом 6.3. Договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної сплати товару в узгоджені терміни, покупець платить пеню у розмірі 0,5% від вартості несплаченого товару за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період, за який нараховуються пеня.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Оскільки умовами Договору сторони погодили, що датою фактичного постачання товару вважається дата вручення товару покупцю з наданням пакету документів, обумовлених п. 3.2 даного Договору, в тому числі сертифікату/паспорту якості на товар, а позивачем не надано доказів на підтвердження надання відповідачу сертифікату/паспорту якості на товар по видатковій накладній № 1104-01 від 04.11.2019, твердження позивача про порушення відповідачем строку оплати товару по вказаній видатковій накладній є безпідставним.

Таким чином, підстави для нарахування позивачем відповідачу пені, річних та інфляційних на суму боргу по видатковій накладній № 1104-01 від 04.11.2019, відсутні.

В зв`язку з цим, позов в частині стягнення 14879,13 грн. пені, 1842,06 грн. 3% річних, 1702,32 грн. інфляційних збитків є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки провадження у справі в частині стягнення 120000,00 грн. основного боргу закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору, то судовий збір, сплачений за подання позову в цій частині, який склав 1822 грн. 23 коп., сплачений платіжним дорученням № 3329 від 30.04.2020, підлягає поверненню з Державного бюджету позивачу.

В іншій частині судові витрати, в тому числі витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладаються на позивача у повному обсязі.

В зв`язку із покладенням на позивача судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, правомірність та співмірність вказаних витрат позивача судом не досліджується.

Керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити частково.

2. Закрити провадження у справі в частині стягнення 120000 грн. 00 коп. основного боргу.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Столиця ЛТД" (вул. Сімферопольська, буд. 13 "А", оф. 121, м. Київ, 02096; адреса для листування: вул. Червоноткацька, буд. 16 "А", 60, м. Київ, 02101; ) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 1822 грн. 23 коп., який сплачено платіжним дорученням № 3329 від 30.04.2020 (оригінал платіжного доручення № 3329 від 30.04.2020 на суму 2102,00 грн. знаходиться в матеріалах справи № 917/826/20).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.ст.256, 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.С. Семчук