УХВАЛА

м. Київ

14.08.2020Справа № 910/15741/17
Господарський суд міста Києва у складі судді Мандичева Д.В., розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/15741/17

За позовом Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма

"Дарниця"

до 1) Міністерства розвитку економіки, торгівля та сільського

господарства України

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична

група "Здоров`я"

про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг.

Представники сторін: не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебувала справа №910/15741/17 за позовом Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (правонаступником якого є Міністерство розвитку економіки, торгівля та сільського господарства України) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я" про визнання недійсним свідоцтва на знак для товарів і послуг.

Позовні вимоги заявлено про визнання недійсним повністю свідоцтва України №225918 на знак для товарів і послуг, та про зобов`язання Міністерства внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені "Промислова власність".

Позовна заява обґрунтована невідповідністю знака відповідача-2 "ЦИТРАМОН-здоров`я" за свідоцтвом України №225918 умовам надання правової охорони, оскільки він є схожим настільки, що його можна сплутати з раніше зареєстрованим на ім`я ПАТ "Дарниця" знаком для товарів і послуг "Цитрамон" за свідоцтвом України №161029 для таких самих та однорідних товарів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.09.2018 (суддя Гумега О.В.), залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2020, позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 09.06.2020 р. рішення Господарського суду міста Києва від 10.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 зі справи № 910/15741/17 скасовано; справу передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

За результатом здійсненого автоматизованого розподілу, справу передано на розгляд судді Зеленіній Н.І.

Ухвалою від 22.06.2020 р. прийнято справу до провадження та призначено підготовче засідання на 22.07.2020 р.

10.07.2020 р. від позивача надійшла заява про відвід судді, яка обґрунтована тим, що суддя Зеленіна Н.І. розглядала справу №910/17792/17 за позовом Приватного акціонерного товариства "ФАРМАЦЕВТИЧНА ФІРМА "ДАРНИЦЯ" до Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та Публічного акціонерного товариства "ФАРМАК" про визнання недійсним рішення і наказу щодо визнання знака добре відомим в Україні та зобов`язання вчинити дії; та справу №910/7661/17 за позовом Приватного акціонерного товариства "Фармацевтична фірма "Дарниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична компанія "Здоров`я", Міністерства охорони здоров`я України та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична група "Здоров`я" про припинення порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг.

У підготовчому засіданні 22.07.2020 р. представник позивача заявив клопотання про відкладення розгляду заяви про відвід судді, у зв`язку із неявкою в засідання представників відповідачів та необхідністю з`ясування їх позиції з приводу відводу.

Протокольною ухвалою від 22.07.2020 р. суд задовольнив зазначене усне клопотання представника позивача та відклав підготовче засідання на 05.08.2020р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 визнано відвід судді необґрунтованим, Справу № 910/15741/17 передати для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

За наслідками автоматизованого розподілу матеріалів справи № 910/15741/17, заява Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/15741/17 передано на розгляд судді Мандичеву Д.В.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/15741/17, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Приватне акціонерне товариство «Фармацевтична фірма «Дарниця» вказує, що постановлені суддею Зеленіною Н.І. рішення у справах №910/17792/17 та №910/7661/17 були скасовані Верховним Судом, що свідчить про упередженість та необ`єктивність судді.

Відповідно до приписів статті 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

За приписами частини 2 статті 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя розглядає справи, одержані згідно з порядком розподілу судових справ, установленим відповідно до закону. На розподіл судових справ між суддями не може впливати бажання судді чи будь-яких інших осіб.

Порядок визначення складу господарського суду здійснюється за допомогою автоматизованої системи документообігу суду відповідно до положень статті 32 ГПК України (з урахуванням пункту 17.4 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

За приписами частини 2 та 3 статті 38 ГПК України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Положеннями статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

За приписами статті 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Керуючись вищевикладеним, враховуючи, що заявником до суду не надано жодного доказу на підтвердження обставин та фактів упередженості чи зацікавленості судді Зеленіної Н.І. під час розгляду справи № 910/15741/17, суд дійшов висновку про безпідставність тверджень Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця».

Приписами статті 2 ГПК України закріплено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Згідно Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006, забезпечення рівного ставлення до всіх сторін судового засідання має першочергове значення для належного виконання суддею своїх обов`язків.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Беручи до уваги викладене вище, суд дійшов висновку про те, що доводи заявника щодо наявності підстав для відводу судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/15741/17 не підтверджуються матеріалами справи та зводяться до незгоди з процесуальними діями судді, а тому не можуть бути покладені в основу доводів про наявність обставин, з якими законодавець пов`язує необхідність відводу судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/15741/17.

Згідно із частиною 8 статті 39 ГПК України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/15741/17.

Керуючись статтями 35-36, 38-39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Фармацевтична фірма «Дарниця» про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/15741/17 відмовити.

Ухвала набирає законної сили 14.08.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Мандичев