ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020 справа № 914/1147/17

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Мазуркевич М. Р., розглянув по суті у відкритому судовому засіданні справу

за зустрічним позовом: акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», м. Львів,
до відповідача за зустрічним позовом:товариства з обмеженою відповідальністю «Готель «Львів», м. Львів,
про: стягнення вартості донарахованого об`єму природного газу на суму 491'492,85 грн.
За участю представників сторін:
позивача за зустрічним позовом:Москаль А. Б. адвокат,
відповідача за зустрічним позовом:Грищенко С. І. адвокат.
1. Судові процедури.

1.1. На розгляд Господарського суду Львівської області було подано позов товариства з обмеженою відповідальністю «Готель «Львів» до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про скасування здійсненого нарахування у грошовій сумі, що дорівнює вартості обсягу природного газу, відповідно до складеного акту про порушення Кодексу ГРМ від 28.03.2017 № 000665 та акту розрахунку від 28.04.2017 за період з 01 по 15 березня 2017 року.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 12.06.2017 (суддя Мороз Н. В.) позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 01.08.2017.

01 серпня 2017 року відповідачем подано суду зустрічну позову заяву до ТзОВ «Готель «Львів» про стягнення вартості донарахованого об`єму природного газу на суму 491'492,85 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.08.2017 (суддя Мороз Н. В.) зустрічну позову заяву прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.10.2017 у справі № 914/1147/17, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.12.2017, відмовлено у задоволенні первісного позову та відмовлено у задоволенні зустрічного позову.

Постановою Верховного суду від 15.05.2018 у справі № 914/1147/17 постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.12.2017 та рішення Господарського суду Львівської області від 17.10.2017 у справі № 914/1147/17 в частині вирішення спору за зустрічним позовом скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.12.2017 залишено без змін.

1.2. Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями, зустрічний позов у справі № 914/1147/17 розподілено для нового розгляду судді Пазичеву В. М.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.06.2018 (суддя Пазичев В. М.) прийняв зустрічну позовну заяву у справі № 914/1147/17 до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 21.06.2018.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.08.2018 (суддя Пазичев В. М.) зупинено провадження у справі № 914/1147/17 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 914/1226/18.

18 вересня 2019 року згідно з розпорядженням Керівника апарату Господарського суду Львівської області № 463 у зв`язку із досягненням суддею Пазичевим В. М. 65 років та припиненням повноважень судді, з метою необхідності визначення судді для розгляду справи № 914/1147/17 призначено повторний автоматизований розподіл даної справи.

1.3. Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, зустрічний позов у справі № 914/1147/17 передано для нового розгляду судді Трускавецькому В. П.

16 березня 2020 року до суду від відповідача за зустрічним позовом надійшло повідомлення про стан провадження у справі № 914/1226/18, до набрання законної сили судовим рішенням у якій було зупинено провадження у даній справі, на підставі ухвали суду від 23.08.2018. До поданого повідомлення долучено постанову Верховного суду від 26.02.2020 у справі № 914/1226/18.

1.4. Ухвалою суду від 26.03.2020 (суддя Трускавецький В. П.) поновлено провадження з розгляду зустрічної позовної заяви у справі №914/1147/17, розпочато розгляд зустрічної позовної заяви у підготовчому засіданні спочатку та призначено підготовче засідання на 27.04.2020.

Ухвалою суду від 27.04.2020 відкладено підготовче засідання на 18.05.2020.

1.5. Ухвалою суду від 18.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 01.06.2020. Розгляд справи по суті відкладався (оголошувались перерви) на 15.06.2020, на 09.07.2020, на 03.08.2020, на 10.08.2020 та на 13.08.2020 з підстав, вказаних у попередніх ухвалах та протоколах суду.

15 червня 2020 року Позивачем за зустрічним позовом подано до суду копію протоколу № 05/05 від 21.05.2020 згідно з яким скасовано повністю акт про порушення від 28.03.2017 № 000665.

Також, 08.07.2020 Позивачем за зустрічним позовом згідно з поданою заявою повідомив, що 17.05.2019 було внесено зміни до відомостей про юридичну особа, а саме: зареєстровано зміну найменування Товариства з публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз».

Так, суд ухвалою суду від 09.07.2020 здійснив заміну найменування Позивача за зустрічним позовом.

Рух справи відображено в попередніх ухвалах та протоколах суду.

1.6. При прийнятті рішення, суд враховує, що серед принципів господарського судочинства є, зокрема, верховенство права, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, розумність строків розгляду справи судом.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Крім того, суд звертає увагу сторін на правову позицію висловлену Верховним Судом у постанові від 16.07.2020 у справі № 924/369/19, у якій вказано, що встановлений на всій території України карантин, згідно з постановою Кабінету міністрів України від 11.03.2020 № 211 (в редакції на момент ухвалення рішення) не є перешкодою у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

1.7. Таким чином, суд, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, достатність доказів наявних у матеріалах справи для вирішення спору по суті, враховуючи підтримання позивачем за зустрічним позовом заявлених вимог та подані відповідачем за зустрічним позовом заперечення проти заявленого зустрічного позову, дійшов висновку розглянути спір по суті у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 13.08.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

2. Аргументи сторін.

2.1. У зустрічний позовній заяві АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» обґрунтовує заявлені вимоги наступним. На підставі на рішення комісії та акту про порушення № 000665 від 28.03.2017, складено акт-розрахунок від 28.04.2017, згідно з яким здійснено донарахування об`ємів природного газу в обсязі 51,907 тис.м.куб. на суму 491'492,85 грн, у зв`язку із визнання лічильника газу типу ТЕМП типорозміру G-100 № 140805 непридатним до застосування за результатами позачерговоъ повірки за період з 01 березня по 15 березня 2017 року, тобто з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

2.2. Відповідач за зустрічним позовом ТзОВ «Готель «Львів» заперечуючи проти зустрічного позову вказує скасування у судовому порядку розрахунку здійсненого нарахування, та на підставі судового рішення Позивачем за зустрічним позовом скасовано і сам Акт про порушення № 000665 від 28.03.2017, який і є підставою даного зустрічного позову.

3. Обставини справи.

3.1. 01 січня 2016 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» та товариством з обмеженою відповідальністю «Готель «Львів» на підставі Типового договору, затвердженого Постановою НКРЕ від 30.09.2015 № 2498, укладено договір № 1141 АР016 про постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (суб`єктів господарювання). Крім цього, 01.01.2016 ТзОВ «Готель «Львів» подав ТзОВ «Львівгаз збут» заяву - приєднання № 09420ІЖ8 (35АР016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим).

3.2. 02 березня 2017 року Відповідач за зустрічним позовом звернувся до Позивача за зустрічним позовом з проханням провести позачергову повірку лічильника газу для встановлення придатності до застосування під час міжповірочного інтервалу. 15 березня 2017 року до ТзОВ «Готель «Львів» прибули представники АТ «ОГРС «Львівгаз» для позачергової перевірки комерційного вузла обліку.

3.3. Згідно з Актом від 15.03.2017 було розпломбовано лічильник, «Темп» № 140805, 2014 року випуску, повірений 14.07.2016, у зв`язку із різницею показів по обчислювачу (коректору) об`єму природного газу, «Універсал 02» № 7089, 2008 року випуску, повірений 14.07.2016, що використовувався в комерційному вузлі обліку газу разом із зазначеним лічильником. При цьому покази відлікового пристрою лічильника становили 179494 м.куб., а покази відлікового пристрою коректора - 179654 м.куб., пломби на лічильнику та коректорі (обчислювачі) були в наявності, цілі та непошкоджені. Також було проведено перевірку втручань в роботу обчислювача та позаштатних ситуацій. У зв`язку із тим, що таких не було виявлено актом від 15.03.2017 було опломбовано підмінний лічильник «Темп» № 161105, 2016 р/в, повірений 16.11.2016 разом із зазначеним коректором (обчислювачем) об`єму природного газу № 7089, 2008 р/в, тим же давачем абсолютного тиску і перетворювачем виміру температури.

Вилучений лічильник в опломбованому пакеті було передано в ДП «Львівстандартметрологія» для повірки, яка показала, що він непридатний до використання у зв`язку з перевищенням основної допустимої похибки допустимого значення. Тому, за результатами позачергової повірки проведеної ДП «Львівстандартметрологія» за участі представника ТзОВ «Готель «Львів» встановлено непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки про що видано довідку від 28.03.2017 №35/17- 2194.

3.4. Згідно з Актом № 42 від 28.03.2017 перевірки технічного стану втручання в роботу лічильника не виявлено. Лабораторією повірки ПАТ «Львівгаз» складено Акт про порушення № 000665 від 28.03.2017.

28 квітня 2017 року Комісією прийнято рішення про задоволення Акту про порушення № 000665 від 28.03.2017, оформлене протоколом № 2/04. У зв`язку із цим Відповідачу за зустрічним позовом надіслано 17.05.2017 Акт - розрахунок від 28.04.2017, згідно з яким за період з 01.03.17 по 15.03.17 донараховано по загальній потужності обладнання 51907 м3 газу вартістю 491'492,85 грн.

3.5. Постановою Верховного суду від 26.02.2020 у справі № 914/1226/18 залишено без змін постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.10.2019 і рішення Господарського суду Львівської області від 17.07.2019, згідно з яким скасовано здійснене нарахування оперативно-господарської санкції у грошовій сумі, що дорівнює вартості природного газу, відповідно до акту про порушення Кодексу ГРС від 28.03.2017 № 000665, згідно протоколу № 2/04 засідання комісії від 28.04.2017.

Як вказує Верховний Суд у пунктах 11., 12 вказаної постанови, суд першої інстанції зазначив, що сукупність тих обставин, що: (1) газовий лічильник позивача пройшов повірку у липні 2017 року та у грудні цього ж року був визнаний відповідачем придатним до використання; (2) відповідачем у спірному акті констатовано відсутність пошкоджень пломб та втручання у роботу лічильника; (3) позивач своєчасно повідомив відповідача про наявність відхилень у показах лічильника, є підставою для застосування положень абз. 1 пункту 8 глави 4 розділу ХІ Кодексу ГРС та процедура донарахування, передбачена главою 4 розділу ХІ вказаного Кодексу, до спірних правовідносин застосуванню не підлягає. У справі відсутні докази непридатності до застосування обох приладів обліку - лічильника газу і коректора обсягів газу, які в сукупності складають належний позивачу ВОГ, тому даних справного коректора достатньо для обчислення обсягу фактично спожитого позивачем газу, що у тому числі підтверджено висновком експертизи, проведеної Івано-Франківським національним технічним університетом нафти і газу. У зв`язку з чим здійснені відповідачем нарахування необлікованого обсягу спожитого газу, які за своєю суттю є оперативно-господарською санкцією, є безпідставними.

Також, у пунктах 26, 27 вказаної постанови верховний суд зазначає, що разом з цим Верховний Суд констатує помилкове визначення судами попередніх інстанцій правової природи спірних нарахувань як оперативно-господарської санкції. Так, питання щодо правової природи нарахувань, подібних до тих, що розглядаються у цій справі, було предметом оцінки та розгляду Великої Палати Верховного Суду в постанові від 14.01.2020 у справі № 910/17955/17, яка дійшла висновку про те, що одностороннє визначення однією стороною господарського зобов`язання розміру боргу іншої сторони шляхом нарахування вартості недоврахованої електричної енергії (газу, води тощо), ані рішення комісії про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформлене протоколом, не є оперативно-господарською санкцією. Разом з цим вимога про оскарження рішення комісії про визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та її вартості, оформленого протоколом з розгляду акта про порушення, має розглядатися судом як вимога про визнання повністю або частково недійсним акта постачальника електричної енергії відповідно до частини другої статті 20 Господарського кодексу України, тобто така вимога є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Проте у даному випадку неправильне визначення судами правової природи спірних нарахувань, як і посилання судів на приписи статей 235-237 Господарського кодексу України, не призвели до прийняття незаконного рішення та неправильного вирішення спору судами.

3.6. 21 травня 2020 року Позивач за зустрічним позовом згідно з Протоколом № 05/05 повністю скасував Акт про порушення від 28.03.2017 № 000665.

4. Позиція суду.

4.1. Статтею 20 Господарського кодекс України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

4.2. Відповідно до пункту 3 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГРС до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), що сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного вузла обліку природного газу (ВОГ) або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, належать: пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових у позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРС у разі виявлення оператором ГРМ пропущення строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача, несправності лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску), що сталася внаслідок його пошкодження або позаштатного режиму роботи, за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ перерахунок об`єму розподіленого (спожитого) природного газу проводиться з урахуванням такого: при визначенні лічильника газу або звужуючого пристрою (перетворювача різниці тиску) непридатними до застосування за результатами позачергової або експертної повірки, а також при пропущенні строку періодичної повірки лічильника газу або звужуючого пристрою з вини споживача об`єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ (з дати початку прострочення періодичної повірки) до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

4.3. Згідно з пунктом 5.13 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року N 618, перерахунки об`єму протранспортованого газу проводяться у випадках, зокрема: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну повірки та ремонт); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного ВОГ.

Відповідно до пунктів 5.13.2, 5.13.3 вказаних Правил якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об`єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача. У разі отримання позитивних результатів позачергової або експертної повірки ЗВТ у всіх випадках об`єм протранспортованого газу за період відсутності ЗВТ розраховується за середньогодинними або середньодобовими даними попередніх п`яти аналогічних періодів.

4.4. Як з`ясовано судом при новому розгляді, Позивач за зустрічним позовом обґрунтував заявлені вимоги Актом про порушення від 28.03.2017 № 000665 та розрахуноком від 28.04.2017, здійсненим на підставі вказаного акту, за період з 01.03.17 по 15.03.17 який донараховано по загальній потужності обладнання 51907 м.куб. газу вартістю недорахованого газу на суму 491'492,85 грн.

Також судом з`ясовано, що вказаний вище Розрахунок скасовано на підставі рішень судів, що встановлено у п. 3.5. даного рішення, які долучено до матеріалів справи, а Акт про порушення від 28.03.2017 № 000665 теж скасовано самим Позивачем за зустрічним позовом, що встановлено у пункті 3.6. даного рішення та відповідний протокол комісії долучено до матеріалів справи.

4.5. Статтею 5 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України).

У статті 11 ЦК України надано перелік підстав виникнення юридичних прав та обов`язків (юридичних фактів), які виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з дій, що не передбачені такими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з таких підстав є відповідно до пункту 1 та 4 частини другої статті 11 ЦК України договори та інші правочини чи інші юридичні факти.

Як встановлено судом, первинні підстави позову у даній справі за зустрічним позовом скасовано, інших заяв щодо зміни підстав зустрічного позову до суду не надходило.

З огляду на викладене, господарський суд вважає за необхідне застосовувати правові норми та судову практику таким чином, яким вона є найбільш очевидною та передбачуваною для учасників цивільного обороту в Україні. За встановленої судом відсутності існування заявлених у зустрічному позові підстав подання такого позову, суд дійшов висновку про безпідставність заявленого зустрічного позову.

У справі Steel and others v. The United Kingdom Європейський суд з прав людини наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

4.6. Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

5. Судові витрати

5.1. Пунктом 2 частини першої та пунктом 2 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, судовий збір за зустрічним позовом залишається за Позивачем за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 20, 45, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, пунктом 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 21.08.2020.

Суддя В.П. Трускавецький