ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 рокуСправа № 912/922/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Бестаченко О.Л., за участю секретаря судового засідання Буніна О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу № 912/922/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УНК", 27640, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Обознівка, вул. Ливарна, 3,

до відповідача: Фермерського господарства "Віра Вікторія", 26313, Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Миролюбівка, вул. Набережна, 74,

про стягнення 536 513,36 грн,

представники:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні підписано вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УНК", яка містить вимоги до Фермерського господарства "Віра Вікторія" про стягнення 636 513,36 грн, з яких: 302 340,50 грн - основний борг, 53 717,45 грн - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 210 891,95 грн - штраф, 64 344,56 грн 36% річних, 5 218,90 грн - інфляційні втрати, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором постави від 26.02.2019 № ДГ-00073/О, в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою від 03.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 30.03.2020 на 12:00 год.

З метою дотримання положень постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 (з відповідним змінами) та задля збереження життя та здоров`я громадян України, господарський суд ухвалою від 24.03.2020 повідомив учасників справи, що судове засідання, призначене на 30.03.2020 об 12:00 год, не відбудеться. Про дату і час наступного судового засідання учасників справи буде повідомлено додатково ухвалою.

Ухвалою від 21.05.2020 призначено наступне судове засідання у справі № 912/922/20 на 15.06.2020 о 14:30 год.

15.06.2020 господарський суд відкрив судове засідання.

Ухвалою від 15.06.2020 відкладено судове засідання на 06.07.2020 о 15:00 год

06.07.2020 на електронну адресу господарського суду (з КЕП) надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УНК" від 06.07.2020 № б/н про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

06.07.2020 господарський суд продовжив розгляд справи по суті.

Ухвалою від 06.07.2020 відкладено судове засідання у справі № 912/922/20 на 12.08.2020 на 10:00 год.

11.08.2020 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "УНК" надійшла заява від 11.08.2020 № б/н про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 538 749,80 грн, з яких: 202 340,50 грн основного боргу, 53 717,45 грн пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 210 891,95 грн - штраф, 64 344,56 грн 36% річних, 5 218,90 грн інфляційних втрат, з покладенням на відповідача судових витрат.

12.08.2020 до господарського суду від представника Фермерського господарства "Віра Вікторія" надійшла заява від 12.08.2020 № 21 про ознайомлення зі справою та відкладення судового засідання на іншу дату.

12.08.2020 господарський суд продовжив розгляд справи по суті.

Представники сторін до суду не прибули.

Ухвалою від 12.08.2020 відмовлено у задоволенні заяви представника Фермерського господарства "Віра Вікторія" від 12.08.2020 № 21 в частині відкладення судового засідання на іншу дату; залишено без розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "УНК" від 11.08.2020 № б/н про зменшення розміру позовних вимог; закрито провадження у справі № 912/922/20 в частині стягнення 100 000,00 грн основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, враховуючи, що судом причини неявки відповідача поважними не визнано, явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалася, немає підстав для відкладення розгляду справи, тому господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 12.08.2020 за відсутності представників сторін.

Відзив на позов відповідачем суду не подано.

На підставі частини 9 статті 165, частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, спір вирішено за наявними в справі матеріалами.

Крім того, господарським судом враховано, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із відповідними змінами і доповненнями), якою установлено з 12.03.2020 на усій території України карантин.

Законом України від 30.03.2020 № 540-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", що набрав законної сили 02.04.2020, внесено зміни в тому числі до Господарського процесуального кодексу України, зокрема, розділ X "Прикінцеві положення" доповнено пунктом 4 такого змісту: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" (п.п.3 п.11 вказаного Закону).

Таким чином, строк розгляду справи по суті не порушено.

У засіданні 12.08.2020 судом досліджено докази і письмові пояснення, викладенні в позовній заяві.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

26.02.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "УНК" (далі -Постачальник) та Фермерським господарством "Віра Вікторія" (далі - Покупець) укладено Договір поставки № ДГ-00073/О (далі - Договір) (а.с. 17-18), за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором Постачальник передає у власність Покупця нафтопродукти (бензин, дизельне пальне, масло), які іменуються надалі Товар, а Покупець зобов`язується прийняти та своєчасно оплатити вартість поставленого Товару.

Згідно п. 1.2. Договору поставка Товару здійснюється окремими партіями згідно замовлень Покупця. Кожна партія Товару оформлюється рахунком, видатковою накладною, товаро - транспортною накладною (форма № 1- ТТН), сертифікатом (якості або відповідності).

Загальна вартість Товару, що поставляється по цьому Договору, визначається як сума вартостей окремий партій Товару, в вказаних в рахунках та видаткових накладних тощо до даного Договору (п. 1.5. Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору Товар вважається поставленим з моменту підписання відповідної видаткової накладної та/або товаро-транспортної накладної Постачальника представником Покупця. Якщо поставка товару вже здійснена за рахунок Постачальника (в тому числі, автомобільним транспортом третіх осіб) на склад Покупця, то Покупець не має права вимагати під Постачальника здійснення поставки Товару на інший склад, поставка на адресу якого не була передбачена попередньою домовленістю між сторонами цього Договору.

Покупець здійснює Оплату, кожної окремої парта Товару на підставі виставленого Постачальником рахунку протягом 7 (семи) календарних днів з моменту відвантаження партії Товару Покупцю (п. 5.1. Договору).

За умовами п. 5.6. Договору отримання Покупцем (його представником) партії товару у Постачальника за видатковою накладною (товаро-транспортною накладкою) свідчить про узгодження сторонами всіх істотних умов поставки (ціни, асортименту, кількості та загальної вартості партії поставки товару та є підтвердженням замовлення Покупцем у Постачальника отриманої, за видатковою накладною (товаро - транспортною накладною), партії Товару.

Відповідно до п. 7.3. - 7.5. Договору в разі несплати або несвоєчасної оплати вартості відвантаженого Товару, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення платежу від вартості несплаченого або несвоєчасно оплаченого Товару за весь час прострочення до повного погашення заборгованості. Крім того, Покупець відшкодовує Постачальнику збитки, завдані несвоєчасною оплатою повної вартості Товару, в повній сумі понад штрафні санкції (пеню). Сторони, у відповідності до статті 259 Цивільного кодексу України, домовилися та погоджуються на збільшення тривалості строку позовної давності щодо вимог про нарахування та стягнення неустойки (штрафу, пені) та встановлюють строк нарахування та позовну давність до зазначених вимог тривалістю в десять років. Сторони домовилися про те, що у разі порушення Покупцем грошових зобов`язань по оплаті вартості Товару Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику штраф у розмірі двадцять відсотків від суми порушеного грошового зобов`язання щодо кожної окремої поставленої партії товару.

Сторони домовилися про те, що у разі прострочення оплати за поставлений Товар більш ніж на одну добу Покупець сплачує Постачальнику 36% (тридцять шість відсотків) річних за користування чужими грошовими коштами від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочення до повного погашення заборгованості, які нараховуються та сплачуються незалежно від встановлених у Договорі штрафних санкцій (п. 8.2. Договору).

Цей Договір є чинним з моменту його укладання і діє до 31 грудня 2022 року, а в частині взаєморозрахунків - до їх повного завершення. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє винну Сторону від відповідальності за його невиконання. (п. 11. Договору)

Договір підписано сторонами та скріплено печатками.

На виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю "УНК" поставлено Фермерському господарству "Віра Вікторія" дизельне паливо та бензин автомобільний загальною вартістю 1 332 181,01 грн, що підтверджується копіями видаткових накладних, товарно-транспортних накладних, рахунків (а.с. 19 - 54).

Відповідачем частково оплачено поставлений Товар на загальну суму 1 029 840,51 грн, що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с. 57-65) та копією довідки банку від 28.02.2020 про підтвердження зарахування коштів на рахунок позивача від відповідача за період з 26.02.2019 по 27.02.2020 (а.с. 66). Крім того, під час розгляду справи № 912/922/20 у суді відповідачем відповідно до платіжних доручень від 03.07.2020 № 205 та від 04.08.2020 № 220 перераховано позивачу 100 000,00 грн заборгованості за Договором.

Відповідач зазначені обставини не спростував.

Суд визнає вказані обставини встановленими з огляду на вірогідність наданих позивачем доказів.

Господарський суд вважає, що відповідачем були порушені права позивача на отримання повної та вчасної оплати Товару згідно умов Договору.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступні норми права.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки, відтак до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

За правилами статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Правовідносини купівлі-продажу регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Так, відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріали справи свідчать, що позивач свої зобов`язання за договором виконав повністю, поставив відповідачу Товар на загальну суму 1 332 181,01, термін оплати відповідно до п. 5.1. Договору настав. Відповідач свої зобов`язання щодо оплати виконав частково, сплатив 1 129 840,51 грн.

З урахуванням вищенаведеного, а також тієї обставини, що відповідачем у справі позовні вимоги не заперечено, факти, викладені в позовній заяві, не спростовано, строк виконання зобов`язання за договором є таким, що настав, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення недоплаченої суми основного боргу в розмірі 202 340,50 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилаючись на п. 7.3., 7.5., 8.2. Договору позивач також просить стягнути з відповідача 53 717,45 грн пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 210 891,95 грн штрафу, 64 344,56 грн 36% річних та 5 218,90 грн інфляційних втрат.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором; учасники господарських правовідносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.3. Договору в разі несплати або несвоєчасної оплати вартості відвантаженого Товару, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України за кожен день прострочення платежу від вартості несплаченого або несвоєчасно оплаченого Товару за весь час прострочення до повного погашення заборгованості. Крім того, Покупець відшкодовує Постачальнику збитки, завдані несвоєчасною оплатою повної вартості Товару, в повній сумі понад штрафні санкції (пеню).

Перевіривши розрахунок пені, господарський суд встановив, що позивачем не враховано норми ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, за якими якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Крім того, позивачем помилково визначено базу нарахування пені за поставлений 02.05.2019 Товар та не враховано кількість днів у 2020 році. У зв`язку з викладеним, господарський суд наводить власний розрахунок пені:

з 12.03.2019 по 21.04.2019 на суму боргу 109 712,76 грн складає 4 436,60 грн;

з 11.05.2019 по 27.05.2019 на суму боргу 117 970,00 грн складає 1 923,07 грн;

з 06.06.2019 по 11.07.2019 на суму боргу 114 176,50 грн складає 3 941,43 грн;

з 25.07.2019 по 04.08.2019 на суму боргу 112 330,00 грн складає 1 151,00 грн;

з 26.07.2019 по 05.09.2019 на суму боргу 113 064,25 грн складає 4 423,45 грн;

з 27.07.2019 по 05.09.2019 на суму боргу 57 599,75 грн складає 2 199,81 грн;

з 08.10.2019 по 02.03.2020 на суму боргу 217 626,00 грн складає 24 462,73 грн;

з 08.10.2019 по 27.01.2020 на суму боргу 94 714,50 грн складає 8 615,19 грн;

з 29.01.2020 по 02.03.2020 на суму боргу 84 714,50 грн складає 1 754,47 грн;

всього - 52 907,75 грн.

Щодо заявленої позивачем до стягнення суми штрафу в розмірі 210 891,95 грн, суд зазначає, що одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Така правова позиція викладена у Постановах Верховного Суду України від 09.04.2012 у справі №20/246-08 та від 27.04.2012 у справі №06/5026/1052/2011 та у постановах Верховного Суду від 09.02.2018 у справі №911/2813/17 та від 22.03.2018 у справі №911/1351/17 у подібних (господарських) правовідносинах.

Сторони у п. 7.5. Договору домовилися про те, що у разі порушення Покупцем грошових зобов`язань по оплаті вартості Товару Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику штраф у розмірі двадцять відсотків від суми порушеного грошового зобов`язання щодо кожної окремої поставленої партії товару.

Перевіривши розрахунок, суд встановив, що розмір штрафу за відвантажений 29.05.2019 Товар визначено не вірно, тому суд наводить власний розрахунок: вартість поставленої партії Товару 114 176,50 грн х 20 % / 100 = 22 835,30 грн. В іншій частині розрахунок штрафу математично точний, тому суд вважає, що 210 891,75 грн штрафу заявлено позивачем до стягнення правомірно і така позовна вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до норм ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За умовами п. 8.2. Договору сторони домовилися про те, що у разі прострочення оплати за поставлений Товар більш ніж на одну добу Покупець сплачує Постачальнику 36% (тридцять шість відсотків) річних за користування чужими грошовими коштами від вартості неоплаченого Товару за кожен день прострочення до повного погашення заборгованості, які нараховуються та сплачуються незалежно від встановлених у Договорі штрафних санкцій.

Перевіривши розрахунок 36 % річних, господарський суд встановив, що позивачем не враховано норми ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України та кількість днів у 2020 році. У зв`язку з викладеним, господарський суд наводить власний розрахунок 36 % річних:

з 12.03.2019 по 21.04.2019 на суму боргу 109 712,00 грн складає 4 436,57 грн;

з 11.05.2019 по 27.05.2019 на суму боргу 117 970,00 грн складає 1 978,02 грн;

з 25.05.2019 по 27.05.2019 на суму боргу 117 265,00 грн складає 346,98 грн;

з 06.06.2019 по 11.07.2019 на суму боргу 114 176,50 грн складає 4 054,05 грн;

з 25.07.2019 по 04.08.2019 на суму боргу 112 330,00 грн складає 1 218,70 грн;

з 26.07.2019 по 05.09.2019 на суму боргу 113 064,25 грн складає 4 683,65 грн;

з 27.07.2019 по 05.09.2019 на суму боргу 57 599,75 грн складає 2 329,24 грн;

з 08.10.2019 по 02.03.2020 на суму боргу 217 626,00 грн складає 31 516,43 грн;

з 08.10.2019 по 27.01.2020 на суму боргу 94 714,50 грн складає 10 455,82 грн;

з 29.01.2020 по 02.03.2020 на суму боргу 84 714,50 грн складає 2 833,08 грн;

всього - 63 852,54 грн.

Для розрахунку інфляційних нарахувань на суму заборгованості позивачем визначено періоди березень 2019 - квітень 2019 року на суму боргу 109 712,00 грн, жовтень 2019 - січень 2020 року на суми боргу 217 626,00 грн та 94 714,00 грн.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення становить місяць.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Так, за підрахунком суду, здійсненим із використанням систем "Законодавство" та "Ліга", інфляційні нарахування на заборгованість:

- за зобов`язаннями в сумі 109 712,00 грн за березень 2019 - квітень 2019 року становлять 2 094,40 грн;

- за зобов`язаннями в сумі 217 626,00 грн за жовтень 2019 - січень 2020 року становлять 1 741,65 грн,

- за зобов`язаннями в сумі 94 714,00 грн за жовтень 2019 - січень 2020 року становлять 757,99 грн,

всього на суму 4 594,04 грн.

Отже, стягненню з відповідача підлягають 52 907,75 грн пені, 210 891,75 грн штрафу, 63 852,54 36 % річних, 4 594,04 інфляційних втрат.

За результатами розгляду справи, господарський суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "УНК".

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Віра Вікторія" (26313, Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Миролюбівка, вул. Набережна, 74, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УНК" (27640, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Обознівка, вул. Ливарна, 3, ) 534 586,58 грн, з яких: 202 340,50 грн - основний борг, 52 907,75 грн - пеня, 210 891,75 грн - штраф, 63 852,54 - 36 % річних, 4 594,04 - інфляційні втрати, а також 8 018,73 грн сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень одночасно з врученням (надсиланням/видачею) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень можна за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "УНК" (27630, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Обознівка, вул. Ливарна, 3); Фермерському господарству "Віра Вікторія" (26313, Кіровоградська область, Маловисківський район, с. Миролюбівка, вул. Набережна, 74).

Повне рішення складено 14.08.2020.

Суддя О.Л. Бестаченко