РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.08.2020Справа № 910/6219/20

Господарський суд міста Києва у складі: судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Коваленко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи №910/6219/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Торгсервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпромтранс сервіс»

про стягнення 629818,41 грн

Представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Деменков М.В. директор

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Торгсервіс» (далі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпромтранс сервіс» (далі - відповідач) про стягнення 629818,41 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення взятих на себе зобов`язань за договором оренди залізничного рухомого складу №2/02-2018 від 02.02.2018 відповідачем не в повному обсязі сплачені орендні платежі, у зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення суму основної заборгованості у розмірі 572228,00 грн, 3% річних у розмірі 6308,48 грн та пеню в розмірі 51281,93 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/6219/20, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 04.08.2020.

04.08.2020 відповідач подав заяву, в якій визнав позовні вимоги в частині стягнення основного боргу.

В судовому засіданні 04.08.2020 суд оголосив перерву до 11.08.2020.

04.08.2020 через відділ діловодства суду позивач подав заяву, в якій відмовився від позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 6308,48 грн та пені в розмірі 51281,93 грн. та у відповідності до вимог ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з визнанням відповідачем позову просить 50% судового збору повернути позивачу з державного бюджету.

В судовому засіданні 11.08.2020, виходячи з того, що судом здійснено усі необхідні та достатні дії для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті, суд у відповідності до ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України постановив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 14.08.2020.

Позивач в судове засідання 14.08.2020 не з`явився, втім 13.08.2020 подав заяву про розгляд справи без участі його представника, зазначивши, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підтримує.

Відповідач в судовому засіданні 14.08.2020 визнав позовні вимоги в частині стягнення основного боргу.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 14.08.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.02.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою «Торгсервіс» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецпромтранс сервіс» (орендар) було укладено договір оренди залізничного рухомого складу №2/02-2018, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в платне тимчасове користування для перевезення вантажів по залізничних дорогах СНД, Балтії та третіх країн рухомий склад, що належить орендодавцю на правах власника. Передача рухомого складу в оренду здійснюється по актах приймання-передачі, в яких вказується найменування рухомого складу, модель, кількість, номера. Акти приймання-передачі є невід`ємною частиною даного договору (п. 1.1 договору).

За умовами п. 5.1 договору орендна плата нараховується за кожну добу оренди рухомого складу. Сума договору в цілому складається з орендної плати за всі одиниці рухомого складу, які були передані в оренду у відповідності до п. 1.1 даного договору.

Пунктом 5.2 договору, в редакції додаткової угоди №1 від 01.08.2018, сторони встановили, що розмір орендної плати складає 906,00 грн з ПДВ за один вагон на добу.

Оплата вартості оренди здійснюється у вигляді 100% передоплати не пізніше 20-го числа поточного місяця за поточний місяць оренди на підставі виставлених орендодавцем рахунків (п. 5.3 договору).

Даний договір вступає в силу з дати його підписання та діє до 31.12.2018 року включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного їх виконання (п. 9.1 договору)

28.02.2018 орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду 5 (п`ять) вагонів, про що сторонами складено акт прийому-передачі вагонів в оренду до договору №2/02-2018 від 02.02.2018. В акті визначено, що вагони в технічно справному стані, відповідають вимогам ПТЕ і можуть слідувати по залізничних коліях загального користування з встановленою швидкістю. Термін оренди до 31.12.2018 з моменту підписання акту прийому-передачі вагонів в оренду. При достроковому поверненні вагонів орендар сплачує орендну плату до кінця обумовленого терміну.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором найму (оренди), а відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України та ст. 759 Цивільного кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 5 ст. 762 ЦК України, ч.4 ст. 286 ГК України та п. 5.3 договору оплата вартості оренди здійснюється у вигляді 100% передоплати не пізніше 20-го числа поточного місяця за поточний місяць.

Втім, відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань за договором оренди залізничного рухомого складу №2/02-2018 від 02.02.2018 року, сплату орендних платежів належним чином не здійснював внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 572228,00 грн.

Відповідно до статей 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України).

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що факт виконання позивачем своїх зобов`язань за договором оренди залізничного рухомого складу та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині своєчасної та повної сплати орендних платежів підтверджений матеріалами справи, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в розмірі 572228,00 грн.

Відповідач, у поданій 04.08.2020 заяві, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнав.

Згідно зі статтями 46, 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково. Господарський суд не приймає визнання позову відповідачем, якщо його дії суперечать закону або порушують права чи інтереси інших осіб.

За результатами розгляду справи судом встановлено законність і обґрунтованість позовних вимог позивача в частині стягнення 572228,00 грн, тому визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів не порушує, а відтак приймається судом.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Торгсервіс» підлягають задоволенню в частині стягнення 572228,00 грн основного боргу.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 51281,93 грн та 3% річних у розмірі 6308,48 грн, то під час розгляду справи позивач подав заяву від 04.08.2020, в якій відмовився від позовних вимог в цій частині.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Положеннями статті 191 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 4 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом досліджено заяву від 04.08.2020 про часткову відмову від позову у справі №910/6219/20 та встановлено, що від імені позивача вказана заява підписана адвокатом Скульським С. І., документи на підтвердження повноважень підписанта заяви про часткову відмову від позову наявні в матеріалах справи, а саме Ордер серії АН №1011775 від 25.06.2020, виданий на підставі договору про надання правової допомоги №2 від 21.01.2020.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Таким чином, оскільки часткова відмова позивача від позову не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, часткова відмова від позову є формою реалізації прав позивача, заява про часткову відмову від позову підписана уповноваженою особою, вона підлягає прийняттю судом.

У зв`язку з тим, що позивач з власної ініціативи письмовою заявою відмовився від частини позову і відмова прийнята господарським судом, провадження у справі у частині стягнення пені у розмірі 51281,93 грн та 3% річних у розмірі 6308,48 грн підлягає закриттю на підставі п. 4 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В той же час, у поданій 04.08.2020 заяві, позивач просить повернути 50% від сплаченої суми судового збору.

Відповідно до частини першої статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відтак, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а позивач частково відмовився від позовних вимог, враховуючи приписи статті 130 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про покладення на відповідача судового збору в розмірі 4291,71 грн та повернення позивачу з Державного бюджету 4723,65 грн судового збору.

Керуючись ст. ст. 13, 46, 74, 76-80, 129, 191, 231, 232, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Торгсервіс» від позовних вимог в частині стягнення 51281,93 грн пені та 6308,48 грн 3% річних.

2. Закрити провадження у справі №910/6219/20 в частині стягнення 51281,93 грн пені та 6308,48 грн 3% річних.

3. В іншій частині позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Торгсервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпромтранс сервіс» задовольнити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпромтранс сервіс» (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 2, ідентифікаційний код 35965047) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Торгсервіс» (61195, м. Харків, вул. Леся Сердюка, буд. 50, кв. 15, ідентифікаційний код 31234756) основний борг в сумі 572228 (п`ятсот сімдесят дві тисячі двісті двадцять вісім) грн 00 коп. та судовий збір у розмірі 4291 (чотири тисячі двісті дев`яносто одна) грн 71 коп.

5. Видати наказ позивачу після набрання рішенням суду законної сили.

6. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю фірмі «Торгсервіс» (61195, м. Харків, вул. Леся Сердюка, буд. 50, кв. 15, ідентифікаційний код 31234756) з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 4723 (чотири тисячі сімсот двадцять три) грн 65 коп., сплачений згідно платіжного доручення №4963 від 15.04.2020.

7. Оригінал платіжного доручення №4963 від 15.04.2020 залишити в матеріалах справи №910/6219/20.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.08.2020.

Суддя Т.В.Васильченко