ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1813/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування», м. Київ
до Приватного акціонерного товариства «Харківський хлібокомбінат «Слобожанський», м. Харків
про відшкодування шкоди
за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Харківської області звернулося Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» з позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківський хлібокомбінат «Слобожанський», в якому просить суд:

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський "Хлібокомбінат "Слобожанський" () на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, , 66 361 (шістдесят шість тисяч гриста шістдесят одна) гривня 65 копійок, як відшкодування витрат, заподіяних Позивачеві;

- стягнути з Приватного акціонерного товариства "Харківський "Хлібокомбінат "Слобожанський" () на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, , суму судового збору 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на п. 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до постанови Полтавського районного суду Полтавської області Фатічев І.М. працює водієм в ПрАТ «Харківський хлібокомбінат «Слобожанський», що дає підстави вважати, що під час ДТП ОСОБА_1 виконував службові обов`язки, а відповідно до ст. 1172 ЦКУ юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Ухвалою суду від 11.06.2020 р. подану позовну заяву було залишено без руху, відповідно до ст. 174 ГПК України надано позивачу час на усунення недоліків.

22.06.2020 р. до Господарського суду Харківської області надійшла заява (вх. № 14184) представника позивача про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 23.06.2020 р. було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено сторонам строк на подання заяв по суті справи та призначено судове засідання на 07.07.2020 р. об 11:40.

Розгляд справи відкладався з метою забезпечення процесуальних прав сторін та повного і всебічного встановлення обставин по справі.

06.08.2020 р. до суду надійшло клопотання (вх. 18142) представника позивача про розгляд справи без його участі на підставі наявних доказів.

У призначене на 12.08.2020 р. о 10:20 судове засідання представник позивача не з`явився.

Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надав, про розгляд справи судом повідомлявся за адресою, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду були надіслані відповідачу за адресою, яка вказана у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, але не були отримані та повернулися до суду, про що свідчать довідки АТ «Укрпошта».

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17.

Зважаючи на приписи ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», відповідно до якої, відомості, які внесені до Єдиного державного реєстру, вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, суд вважає, що учасникам справи було створено належні умови для підготовки до розгляду справи, надання заяв по суті справи та доказів в обґрунтування своїх вимог або заперечень, тому є підстави для розгляду справи за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази та викладені доводи, судом встановлено наступне.

24.05.2017 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ТОВ «Золотий Урожай Харків» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6768272, згідно якого ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» взяло на себе зобов`язання відшкодувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок дорожньо-транспортної пригоди внаслідок експлуатації транспортного засобу «ГАЗ», д/н НОМЕР_2 .

25.12.2017 року на а/д Київ-Харків-Довжанський, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «ГАЗ», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , а саме через невідповідності технічного стану транспортного засобу, що підтверджується постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 26.01.2018 р.

27.12.2017 р. на адресу ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку звернувся ОСОБА_2 . Згідно Звіту №2144 від 22.01.2018 року, наданого ТОВ «ЕАК «Фаворит» вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», д/н НОМЕР_4 , без ПДВ, склала 67361,65 грн. У зв`язку з викладеним, беручи до уваги розмір франшизи, передбачений полісом (1000,00 грн), і відповідно до умов договору страхування, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало ОСОБА_2 витрати на ремонт автомобіля в сумі 66361,65 грн.

Позивач вказував, що відповідно до постанови Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 працює водієм в ПрАТ «Харківський хлібокомбінат «Слобожанський», що дає підстави вважати, що під час ДТП ОСОБА_1 виконував службові обов`язки.

На підставі пп. г п. 38.1.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху. Відповідно до ст. 1172 ЦКУ «Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків».

16.03.2018 р. ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» було надіслано претензію на адресу ПрАТ «Харківський хлібокомбінат «Слобожанський» з вимогою відшкодувати шкоду, завдану застрахованому автомобілю. Позивач вказував, що відповідач отримав дану претензію 27.03.2018 р., але не задовольнив її, у зв`язку з чим ПрАТ "СК "Арсенал Страхування" звернулося до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України, яка кореспондується зі ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, до позивача на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» перейшло право вимоги, яке потерпілий мав до відповідача як особи, яка безпосередньо завдала йому шкоди внаслідок ДТП.

Згідно з п. 1. ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За загальним правилом відповідальність за заподіяну шкоду несе особа, яка її завдала. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), вона відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Правила регулювання деліктних зобов`язань (зобов`язання із завдання шкоди) допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала її, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників, наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом про ОСЦПВ порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього (п. 69 Постанови Верховного Суду від 04.07.2018 р. по справі № 755/18006/15-ц).

Пунктом 22.1 статті 22 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Згідно статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, страховик відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Аналогічні висновки були викладені в постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 липня 2018 року по справі № 914/820/17.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.12.2017 року на а/д Київ-Харків-Довжанський, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ГАЗ», д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , транспортного засобу «Hyundai Santa Fe», д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля «ГАЗ», д/н НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , а саме через невідповідності технічного стану транспортного засобу, що підтверджується постановою Полтавського районного суду Полтавської області від 26.01.2018 р. Відповідно до вказаної постанови Полтавського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 працює водієм в ПрАТ «Харківський хлібокомбінат «Слобожанський».

Згідно приписів статті 1172 ЦК України обов`язок відшкодування шкоди завданої їхнім працівником покладено на роботодавців.

Заявлена позивачем сума завданої шкоди підтверджена копією розрахунку суми страхового відшкодування (а.с. 18) та копією платіжного доручення № 983285 від 19.02.2018 р. на суму 66361,65 грн.

Враховуючи зазначені положення діючого законодавства України, встановлені обставини, наявність в матеріалах справи належних та достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідача 66361,65 грн страхового відшкодування.

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 165, 238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ХАРКІВСЬКИЙ ХЛІБОКОМБІНАТ "СЛОБОЖАНСЬКИЙ" (61029, Харківська обл., місто Харків, Московський район, ШОСЕ САЛТІВСЬКЕ, будинок 129, ідентифікаційний код особи 00381870) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" (03056, м.Київ, Солом`янський район, ВУЛИЦЯ БОРЩАГІВСЬКА, будинок 154, ідентифікаційний код особи 33908322, НОМЕР_1 в АТ «ОТП Банк», МФО 300528, ) 66361,65 грн відшкодування шкоди та 2102,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено "17" серпня 2020 р.

Суддя Л.С. Лаврова