УХВАЛА

м. Київ

17.08.2020Справа № 910/5239/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Всепостач" про вжиття заходів забезпечення позову в справі № 910/5239/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Всепостач" до товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" про стягнення 1 003 263,46 грн.,

без повідомлення учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю "Всепостач" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" заборгованості в сумі 1 003 263,46 грн., що виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 11 грудня 2018 року № 111218-03/12.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

28 квітня 2020 року через загальний відділ канцелярії суду позивачем на виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 17 квітня 2020 року подано документи для усунення недоліків позовної заяви.

У зв`язку з наведеними обставинами ухвалою Господарського суду міста Києва від 29 квітня 2020 року було відкрито провадження у справі № 910/5239/20, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін, а також встановлено сторонам строк для подання клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

2 липня 2020 року до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача, в якому останній просив проводити розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) представників сторін.

Ухвалою суду від 3 липня 2020 року вищенаведене клопотання позивача було задоволено, а судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження призначено на 20 серпня 2020 року.

3 серпня 2020 року до суду надійшла заява позивача про вжиття заходів забезпечення поданого ним позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які містяться на банківських рахунках товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" у розмірі 1 003 263,46 грн.

В обґрунтування цієї заяви товариство з обмеженою відповідальністю "Всепостач" посилалося на неналежне виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Гіппо" умов укладеного між наведеними юридичними особами договору поставки від 11 грудня 2018 року № 111218-03/12. Крім того, позивач вказував, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може суттєво ускладнити виконання судового рішення у даній справі у випадку задоволення вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Всепостач", оскільки останньому стало відомо про наявність невиконаних зобов`язань перед іншими контрагентами на суму близько 12 000 000,00 грн., а також про наявність великої кількості судових спорів з приводу стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо" заборгованості у зв`язку з невиконанням зобов`язань. Також позивач посилався на те, що стосовно відповідача існують відкриті виконавчі провадження, у тому числі в порядку забезпечення позову. Крім того, заявник посилався на наявність в пресі інформації про скорочення торгівельної мережі відповідача.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Всепостач" про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з частиною 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як було зазначено вище, обґрунтовуючи подану заяву, товариство з обмеженою відповідальністю "Всепостач" посилалося на існування загрози того, що невжиття заходів забезпечення позову суттєво ускладнить виконання судового рішення у даній справі в разі задоволення позову.

У зв`язку з наведеним слід зазначити, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 ГПК України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

У той же час позивачем в установленому законом порядку не було надано суду жодних доказів на підтвердження того, що невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених або оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання позивача на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази, а також без відповідного обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 ГПК України).

Саме лише посилання товариства з обмеженою відповідальністю "Всепостач" у заяві на наявність великої кількості судових справ щодо відповідача, існування відкритих виконавчих проваджень, скорочення торгівельної мережі відповідача, а також наявність значної суми заборгованості перед іншими контрагентами самі по собі не свідчать про можливість в майбутньому істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Враховуючи наведене вище, суд зазначає, що заявником у заяві про забезпечення позову не наведено належних обґрунтувань та не доведено належними доказами того факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Всепостач" до товариства з обмеженою відповідальністю "Гіппо".

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відмову в задоволенні поданої заяви.

Відповідно до частини 6 статті 140 ГПК про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на викладене та керуючись статтями 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Всепостач" про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 ГПК України.

Дата підписання: 17 серпня 2020 року.

Суддя Є.В. Павленко