ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
19 серпня 2020 року Справа № 912/205/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засідання Солдатової К.І. розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у справі №912/1607/20
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,
про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій/записів
від позивача - Стеценко Т.М., посвідчення адвоката №7127/10 від 19.10.18, ордер № 1018680 від 09.01.20 (в режимі відеоконференції);
від відповідача І - участі не брали;
від відповідача ІІ - участі не брали;
від 3-ї особи - участі не брали.
В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 , позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою з вимогами до Міської ради міста Кропивницького (відповідач 1) та до Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (Канізька сільська рада, відповідач 2) з вимогами наступного змісту:
У позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 60 000,00 грн.
16.04.2020 в судовому засіданні у справі постановлено рішення, відповідно до якого позовні вимоги до Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області задоволено повністю - визнано протиправними та скасовано оскаржувані реєстраційні дії/записи. У задоволенні позовних вимог до Міської ради міста Кропивницького відмовлено. З Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області стягнуто на користь ОСОБА_1 6 306,00 грн судового збору.
Повний текст рішення складено 17.04.2020.
23.04.2020 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 від 21.04.2020 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) з доказами на підтвердження витрат.
Разом з цим, 28.04.2020 на адресу суду надійшла апеляційна скарга третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 на рішення господарського суду від 16.04.2020 у справі № 912/205/20.
Ухвалою від 04.05.2020 заяву ОСОБА_1 від 21.04.2020 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) прийнято до розгляду та повідомлено сторін, що дату судового засідання буде визначено після повернення матеріалів справи № 912/205/20 до Господарського суду Кіровоградської області із суду апеляційної інстанції, про що повідомити учасників справи додатково.
28.07.2020 матеріали справи № 912/205/20 повернуто до Господарського суду Кіровоградської області.
Ухвалою від 29.07.2020 судове засідання для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат призначено на 19.08.2020 о 10:00 год.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За правилами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
29.07.2020 на адресу суду надійшло клопотання ОСОБА_2 про долучення до матеріалів справи доказів, а саме актів наданої правової допомоги від 25.05.2020 та від 15.06.2020.
Відповідачі І та ІІ та третя особа правом на участь свого представника в судовому засіданні 25.08.2020 не скористались, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення засідання суду. Будь-які заяви, клопотання щодо розгляду питання про судові витрати від даних учасників справи не надходили, причини відсутності суду не повідомлено.
Частиною 2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено обмежений строк проведення судового засідання для вирішення питання про судові витрати (15 днів з дня ухвалення рішення по суті) та не передбачено відкладення такого судового засідання.
З підстав викладеного, господарський суд проводить судове засідання з вирішення питання про судові витрати 25.08.2020 за відсутності представників відповідачів І та ІІ та третьої особи.
Розглянувши у судовому засіданні клопотання позивача про відшкодування з Канізької сільської ради на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд дійшов наступного висновку.
Як визначено ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до ч. 5 цієї норми, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, як визначено ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.
Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", згідно якої адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту (ст. 15 Закону).
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Слід зазначити, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надані наступні документи, які свідчать про наступні обставини.
Як вбачається з матеріалів справи, 25.09.2020 між Адвокатським об`єднанням "КІСТОУН" (далі - Адвокатське об`єднання) та ОСОБА_1. (далі- Клієнт) укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до пункту 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу, здійснювати представництво інтересів Клієнта, захищати його права, свободи та законні інтереси, в обсязі та на умовах, встановлених цим договором, з будь-яких питань, які стосуються прав, свобод чи інтересів Клієнта, а Клієнт зобов`язується оплатити гонорар (винагороду), визначений цим договором та додатковим угодами до нього.
Пунктом 5 Договору визначено, що Клієнт зобов`язується надавати Адвокатському об`єднанню необхідні документи й інформацію та сплачувати гонорар (винагороду) у розмірі, визначеному в додатку до цього Договору.
Договір підписано повноважними представниками сторін.
31.12.2019 між Адвокатським об`єднанням та Клієнтом укладено Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги, відповідно до п. 1 якої сторонами визначено, що гонорар становить 60 000,00 грн, які сплачуються наступним чином: 30 000,00 грн - впродовж 20 днів з дня ухвалення рішення по справі, 15 000,00 грн - впродовж 30 днів з дня ухвалення рішення по справі; 15 000,00 грн - впродовж 50 днів з дня ухвалення рішення по справі (том І а.с. 168).
На підтвердження факту надання послуг з правової допомоги підписано Акт прийняття наданої правової допомоги до Договору від 25.09.2019 (том І а.с. 169), відповідно до якого вбачається, що Адвокатським об`єднанням надано, а Клієнтом прийнято комплекс юридичних послуг виконаних згідно Договору про надання правової допомоги. Пунктом 2 даного акту визначено, що гонорар по виконанню наданих юридичних послуг та фактично витраченого часу складає 30 000,00 грн. Клієнт має сплатити 30 000,00 грн.
Крім того, до матеріалів справи також долучено розрахунок витрат на правову допомогу, згідно якого вбачається, що Адвокатом було витрачено 20 годин на вчинення дій щодо судової справи № 912/205/20 та зазначено, що кожна година роботи становить 1 500,00 грн, що разом складає 30 000,00 грн.
Як зазначено вище, згідно клопотання поданого позивачем 29.07.2020 до матеріалів справи долучено Акти наданої правової допомоги від 25.05.2020 на суму 15 000,00 грн та від 15.06.2020 на суму 15 000,00 грн (том І а.с. 264-265).
Разом з цим, суд враховує, що рішення суду у справі № 912/205/20 ухвалено у судовому засіданні 16.04.2020. Заява про ухвалення додаткового рішення у частині стягнення витрат позивача на професійну правничу допомогу з доданими до неї доказами, що підтверджують обсяг робіт на суму 30 000,00 грн подано в межах заяви про ухвалення додаткового рішення, яка направлена до суду 21.04.2020, про що свідчить відмітка поштового відділення на конверті поштового відправлення.
Таким чином, з урахуванням строку подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, після ухвалення рішення суду, визначеного ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, такі докази мали бути подані позивачем у строк до 21.04.2020 включно, а отже клопотання з актами наданої правової допомоги від 25.05.2020 та від 15.06.2020, які надіслано до суду 27.07.2020, подано поза межами встановленого строку.
Також у справу подано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС №7127/10 від 19.10.2018 на Стеценко Т.М.; ордер серії АІ № 1018680 від 09.01.2020 (а.с. 27-28).
Судом враховано, що згідно висновку про застосування норм права, який викладений в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у постанові від 03.10.2019 по справі №922/445/19, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).
З урахуванням встановлених обставин, враховуючи надані докази на підтвердження здійснених фактичних витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 30 000,00 грн та пропуск позивачем строку для подання доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу в іншій частині в сумі 30 000,00 грн, господарський суд вважає підтвердженими понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.
Враховуючи надані докази на підтвердження здійснених фактичних витрат на оплату послуг адвоката та обґрунтованість їх розміру, предмет позову, підготовлені адвокатом документи та відсутність клопотань інших учасників справи про зменшення заявлених витрат на оплату правничої допомоги, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з Канізької сільської ради, відносно якої було задоволено позовні вимоги, на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 30 000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
Заяву ОСОБА_1 щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 912/205/20 задовольнити частково.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
У задоволенні заяви у іншій частині відмовити.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст додаткового рішення складено 25.08.2020.
Суддя В.В.Тимошевська