Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2020 р. м. Рівне Справа № 918/825/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючий суддя Торчинюк В.Г., при секретарі судового засідання Фесюка О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія" Зевс ЛТД"

про стягнення заборгованості в сумі 514 573 грн. 25 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: Аксютін Р. В. (Свідоцтво №001538 від 26.06.19);

від відповідача: Кучмак В.З., (довіреність № б/н від 25.01.20).

Описова частина:

20 листопада 2019 року Приватне акціонерне товариство "Зернопродукт МХП" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД" про стягнення заборгованості в сумі 514 573 грн. 25 коп. у зв`язку із неналежним виконанням умов договору поставки №ФРК/173/2017 від 01 лютого 2017 року, з яких: 439 466 грн. 87 коп. основна сума боргу, 22 212 грн. 99 коп. три відсотка річних та 52 893 грн. 39 коп. інфляційних втрат.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням умов двох договорів поставки, укладених між позивачем та відповідачем, зазначає про часткові оплати відповідачем за отриманий товар, одна через розрахунок не в повному обсязі за останнім рахується заборгованість, яку позивач просить стягнути на свою користь.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21 листопада 2019 року відкрито провадження у справі 918/825/19, визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 грудня 2019 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10 грудня 2019 року відкладено розгляд справи на 24 грудня 2019 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24 грудня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження до 20 лютого 2020 року, також відкладено розгляд справи на 28 січня 2020 року.

24 січня 2020 року через відділ канцелярії позивачем відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що сума боргу на яку вказує позивач утворилася в результаті позадоговірної поставки, а не як вказує позивач, на підставі договору поставки, тому відповідач не визнає позов, як такий що поданий передчасно.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28 січня 2020 року відкладено розгляд справи на 11 лютого 2020 року.

07 лютого 2020 року через відділ канцелярії відповідачем подано додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву, в яких останній наголошує на передчасності позову.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у справі № 918/825/19 з 25 лютого 2020 року та призначено до судового розгляду по суті.

19 лютого 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду відповідачем було подано додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву від 17 лютого 2020 року.

19 лютого 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду позивач подав відповідь на відзив від 18 лютого 2020 року, в додатках до якого долучено документи на підтвердження викладеного у позовній заяві та відповіді на відзив.

21 лютого 2020 року на адресу суду від ПАТ "Зернопродукт МХП" надійшло заперечення відповідь на відзив від 19 лютого 2020 року, в якому останній просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в частині стягнення 22 212 грн. 99 коп. трьох відсотків річних та 52 892 грн. 39 коп. інфляційних втрат.

19 лютого 2020 року на адресу суду від ТОВ "Компанія "ЗЕВС Лтд" надійшло клопотання від 17 березня 2020 року про відкладення розгляду справи.

23 березня 2020 року на адресу суду від ПАТ "Зернопродукт МХП" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Ухвалою суду від 24 березня 2020 року відкладено підготовче засідання на 07 квітня 2020 року.

08 квітня 2020 року через відділ канцелярії та документального забезпечення суду позивач подав клопотання про відкладення розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 07 квітня 2020 року відкладено підготовче засідання на 05 травня 2020 року.

Ухвалою суду від 05 травня 2020 року відкладено підготовче засідання на 02 червня 2020 року.

06 травня 2020 року на електронну адресу суду від ТОВ "Компанія "ЗЕВС Лтд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 02 червня 2020 року відкладено розгляд справи по суті на 23 червня 2020 року.

22 червня 2020 року на адресу суду від ТОВ "Компанія "ЗЕВС Лтд" надійшло клопотання про відкладення розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 23 червня 2020 року відкладено розгляд справи по суті на 04 серпня 2020 року.

Ухвалою суду від 04 серпня 2020 року відкладено розгляд справи по суті на 18 серпня 2020 року.

17 серпня 2020 року на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд проводити розгляд даної справи без участі представника ПАТ "Зернопродукт МХП".

У судове засідання 18 серпня 2020 року позивач та відповідач не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "ЗЕВС Лтд", про час та місце судових засідань повідомлялося належним чином шляхом надсилання вищевказаних ухвал суду на юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у судові засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомляв.

За змістом статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Приймаючи до уваги, що ухвали суду відповідачем було отримано, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення, при цьому явку сторін визнано обов`язковою не було, розгляд справи неодноразово відкладався і сторони мали достатньо часу для подання усіх доказів на підтвердження викладених у позовній заяві та відзиві на позовну заяву обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до пункту 9 статті 165 ГПК України.

Мотивувальна частина:

01 лютого 2017 року між Приватним акціонерним товариством "Зернопродукт МХП" (в подальшому - Позивач або МХП або Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД" (в подальшому - Відповідач або Контрагент або Покупець) було укладено договір поставки № ФРК/173/2017 (в подальшому - Договір 1, Том 1, а.с. 19 - 20).

Відповідно до пункту 1.1. Договору 1 Постачальник зобов`язався поставити (передати у власність Покупця) товар, а Покупець зобов`язався прийняти та сплатити за нього грошові кошти на умовах, визначених даним договором (а.с. 17-20).

Згідно пункту 2.1. Договору 1 сторони погодили, що предметом поставки є велика рогата худоба, коні, свині в живій вазі.

Згідно узгодженої сторонами специфікації, приймальній квитанції та/або Протоколі погодження закупівельної ціни Постачальник виставляє Покупцю рахунок, який має бути оплачений Покупцем протягом 2-х робочих днів (пункт 4.2. Договору 1).

У відповідності до пункту 4.3. Договору 1 оплата за прийнятий товар проводиться шляхом 100% передоплати на поточний рахунок Постачальника.

Згідно пункту 9.2 договору останній вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2017 року, щодо взаєморозрахунків, включаючи виплати штрафних санкцій, гарантійних зобов`язань до повного їх виконання.

Зазначений договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками печаток останнього, оригінал договору долучений до матеріалів справи (том 1, а.с. 141 - 144), доказів недійсності договору, зокрема відповідних судових рішень, суду не надано.

На виконання Договору 1 Позивачем на адресу Відповідача було проведено поставку Товару на загальну суму 1 600 600 грн. 19 коп., що підтверджується наступними документами: видаткова накладна № РТ100010803 від 21 лютого 2017 року на суму 53944 грн. 54 грн., видаткова накладна № РТ100010852 від 27 лютого 2017 року на суму 74972 грн. 66 коп.; видаткова накладна № РТ100010901 від 03 березня 2017 року на суму 51079 грн. 03 коп.; видаткова накладна № РТ100010970 від 07 березня 2017 року на суму 43600 грн. 39 коп.; видаткова накладна № РТ100011193 від 21 березня 2017 року на суму 18146 грн. 70 коп.; видаткова накладна № РТ100011313 від 29 березня 2017 року на суму 70775 грн. 00 коп.: видаткова накладна № РТ100011451 від 12 квітня 2017 року на суму 72619 грн. 52 коп.; видаткова накладна № РТ100011536 від 20 квітня 2017 року на суму 59839 грн. 52 коп.; видаткова накладна № РТ100011784 від 10 травня 2017 року на суму 49967 грн. 17 коп.; видаткова накладна № РТ100011920 від 19 травня 2019 року на суму 36087 грн. 22 коп.; видаткова накладна № РТ100012105 від 07 червня 2017 року на суму 38807 грн. 76 коп.; видаткова накладна № РТ100012148 від 09 червня 2017 року на суму 27345 грн. 47 коп.: видаткова накладна № РТ100012261 від 22 червня 2017 року на суму 51810 грн. 36 коп.; видаткова накладна № РТ100012293 від 26 червня 2017 року на суму 36824 грн. 71 коп. (приймальна квитанція № 014535 від 26 червня 2017 року); видаткова накладна № РТ100012384 від 04 липня 2017 року на суму 55891 грн.18 коп.; видаткова накладна № РТ 100012496 від 11 липня 2017 року на суму 10 682 грн. 14 коп.; видаткова накладна № РТ100012680 від 25 липня 2017 року на суму 36 487 грн. 30 коп.; видаткова накладна № РТ100012916 від 10 серпня 2017 року на суму 42 888 грн. 58 коп.; видаткова накладна № РТ 100012944 від 11 серпня 2017 року на суму 18 979 грн. 26 коп.; видаткова накладна № РТ 100012996 від 16 серпня 2017 року на суму 17 663 грн. 53 коп.; видаткова накладна № РТ 100013021 від 18 серпня 2017 року на суму 38 853 грн. 22 коп.; видаткова накладна № РТ100013076 від 23 серпня 2017 року на суму 25 025 грн. 00 коп..; видаткова накладна № РТ100013178 від 29 серпня 2017 року на суму 33 143 грн. 98 коп.; видаткова накладна № РТ100013527 від 14 вересня 2017 року на суму 56384 грн. 09 коп. (приймальна квитанція № 014725 від 14 вересня 2017 року); видаткова накладна № РТ100013548 від 20 вересня 2017 року на суму 51874 грн. 63 коп. (приймальна квитанція № 014726 від 20 вересня 2017 року); видаткова накладна № РТ100013675 від 25 вересня 2017 року на суму 44915 грн. 95 грн. ( приймальна квитанція № 014747 від 25 вересня 2017 року); видаткова накладна № РТ100013941 від 23 жовтня 2017 року на суму 50330 грн. 92 коп.; видаткова накладна № РТ100013975 від 26 жовтня 2017 року на суму 41229 грн. 61 коп.; видаткова накладна № РТ100014296 від 24 листопада 2017 року на суму 143982 грн. 58 коп.; видаткова накладна № РТ100014353 від 28 листопада 2017 року на суму 40 872 грн. 00 коп.; видаткова накладна № РТ100014453 від 04 грудня 2017 року на суму 29 675 грн. 16 коп.; видаткова накладна № РТ 100014609 від 12 грудня 2017 року на суму 46 192 грн. 03 коп.; видаткова накладна № РТ100014686 від 19 грудня 2017 року на суму 49 258 грн. 39 коп.; видаткова накладна № РТ100014788 від 22 грудня 2017 року на суму 49 441 грн. 20 коп.; видаткова накладна № РТ 100014857 від 29 грудня 2017 року на суму 31 009 грн. 39 коп. (Том 1, а.с 33 - 65).

Відповідач не виконав належним чином умови договору 1 в частині повної оплати вартості поставленого товару, а саме Відповідач лише частково провів оплату за поставлений Товар у сумі 1 299 370 грн. 36 коп., що підтверджується банківською випискою, а саме Відповідачем проведено наступні оплати по Договору 1:

- 23 лютого 2017 року - на суму 53 944 грн. 54 коп.;

- 27 лютого 2017 року - на суму 74 972грн. 66 коп.;

- 21 березня 2017 року - на суму 94 679 грн. 42 коп.;

- 29 березня 2017 року - на суму 18 146 грн. 70 коп.;

- 03 липня 2017 року - на суму 59 839 грн. 52 коп.;

- 19 липня 2017 року - на суму 60 000 грн. 00 коп.;

- 03 серпня 2017 року - на суму 49 967 грн. 17 коп.;

- 04 серпня 2017 року - на суму 119 388 грн. 88 коп.;

- 10 серпня 2017 року - на суму 76 928 грн. 23 коп.;

- 22 серпня 2017 року - на суму 36 824 грн. 71 коп.;

- 28 серпня 2017 року - на суму 10 487 грн. 30 коп.;

- 12 вересня 2017 року - на суму 26 000 грн. 00 коп.;

- 21 вересня 2017 року - на суму 56 384 грн. 09 коп..;

- 22 вересня 2017 року - на суму 51 810 грн. 36 коп.;

- 25 вересень 2017 року - на суму 15 291 грн. 18 коп.;

- 13 жовтня 2017 року - на суму 40 600 грн. 00 коп.;

- 18 жовтня 2017 року - на суму 176 553 грн. 57 коп.;

- 01 листопада 2017 року - на суму 41 229 грн. 61 коп.;

- 28 листопада 2017 року - на суму 40 872 грн. 00 коп..;

- 14 грудня 2017 року - на суму 46 192 грн. 03 коп.;

- 19 грудня 2017 року - на суму 49 258 грн. 39 коп.;

- 04 січня 2018 року - на суму 100 000 грн. 00 грн.

Відповідач не виконав належним чином своє грошове зобов`язання в строки та в розмірі передбаченому Договором 1, за поставлений товар, внаслідок чого не сплатив за нього остаточну грошову суму коштів у розмірі 301 229,83 гри. (1 600 600 грн. 19 коп. - 1 299 370 грн. 36 коп.), а тому необхідно стягнути її як заборгованість по оплаті за поставлений товар.

В подальшому між 16 січня 2018 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір поставки №ФРК-9-2018 (в подальшому - Договір 2, а.с. 17-18).

У відповідності до пункту 1.1. Договору 2 на умовах даного договору, МХП зобов`язався у встановлені строки, передати у власність Контрагента для подальшого використання в господарській діяльності Товар (в подальшому - Товар) зазначений в Додатку до Договору, а Контрагент прийняти та сплатити певну грошову суму за Товар.

Пунктом 1 Додатку №1 до Договору 2 сторони встановили, що предметом договору поставки є ВРХ, точний асортимент та найменування визначається в додатку №2 (Специфікації).

Пунктом 1.2.2. Договору 2 сторони погодили, що Додатком №2 є Специфікація та/або видаткова накладна, яка містить найменування (вид Товару), вартість, кількість, одиницю виміру, термін поставки та місце поставки.

Пунктом 3 Додатку №1 передбачено умови оплати: шляхом перерахування грошової суми на поточний банківський рахунок МХП в розмірі 100% від вартості товару протягом 2 календарних днів з дати підписання відповідного додатку № 2 до Договору.

У відповідності до п. 8.2. Договору 2 між сторонами погоджено, що у разі несвоєчасного здійснення оплати Контрагентом послуг за поставлений товар. Контрагент сплачує МХП пеню визначену у додатку №1 відсотку від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, а також несе відповідальність встановлену в ст. 625 ЦК України в розмірі 3% річних з простроченої суми за весь час прострочення.

На виконання Договору 2 Позивачем на адресу Відповідача було проведено поставку Товару на загальну суму 778 196 грн. 01 коп., що підтверджується наступними документами:

- видаткова накладна № РТ100015076 від 18 січня 2018 року на суму 98 127грн. 58 коп.; видаткова накладна № РТ100015108 від 24 січня 2018 року на суму 64 040 грн. 39 коп.; видаткова накладна № РТ100015170 від 30 січня 2018 року на суму 66 219 грн. 64 коп.; видаткова накладна № РТ100015219 від 06 лютого 2018 року на суму 55 574 грн. 72 коп.; видаткова накладна № РТ100015287 від 14 лютого 2018 року на суму 75 904 грн. 06 коп.; видаткова накладна № РТ100015321 від 21 лютого 2018 року на суму 32 281 грн. 56 коп.; видаткова накладна № РТ100015394 від 26 лютого 2018 року на суму 77 274 грн. 00 коп.; видаткова накладна № РТ100015430 від 02 березня 2018 року на суму 77 091 грн. 79 коп.; видаткова накладна № РТ 100015460 від 05 березня 2018 року на суму 73 614 грн. 29 коп.; видаткова накладна № РТ100015509 від 07 березня 2018 року на суму 20 381 грн. 09 коп.; видаткова накладна № РТ100015511 від 12 березня 2018 року на суму 72 267 грн. 11 коп.; видаткова накладна № РТ100015580 від 20 березня 2018 року на суму 65 419 грн. 78 коп.

Відповідач не виконав належним чином умови Договору 2 поставки в частині повної оплати вартості поставленого товару, а саме Відповідач лише частково провів оплату за поставлений Товар у сумі 640 958 грн. 97 коп., що підтверджується банківською випискою, а саме Відповідачем проведено наступні оплати:

- 18 січня 2018 року на суму 78 253 грн. 09 коп.;

- 22 січня 2018 року на суму 19 874 грн. 48 коп.:

- 23 січня 2018 року на суму 64 040 грн. 39 коп.;

- 06 лютого 2018 року на суму 191 104 грн.08 коп.:

- 15 лютого 2018 року на суму 75 904 грн. 06 коп.;

- 26 лютого 2018 року на суму 79 116 грн. 36 коп.;

- 02 березня 2018 року на суму 77 091 грн. 79 коп.;

- 17. травня 2018 року на суму 55 574 грн.72 коп.

У відповідності до ст. 526 ЦК України та ч.І ст. 193 ГК України, господарське зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Також, як передбачено ч.І ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як передбачено ч.б ст. 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих ГК України, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно ч.І ст. 691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Більш того, ч.І та ч.2 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

При таких обставинах, Відповідач не виконав належним чином своє грошове зобов`язання в строки та в розмірі передбаченому Договором 2, за поставлений товар, внаслідок чого не сплатив за нього остаточну грошову суму коштів у розмірі 137 237,04 грн. (778196,01 грн. - 640958,97 грн.), а тому необхідно стягнути її як заборгованість по оплаті за поставлений товар.

Враховуючи вищевикладене загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлений згідно Договором 1 та Договором 2 товар становить 439 466 грн. 87 коп. (301229,83 грн.+137237,04 грн.).

З огляду на прострочення виконання зобов`язання позивачем нараховано відповідачу передбачені частиною 2 статті 625 ЦК України інфляційні втрати та 3% річних.

За статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, керуючись положеннями статті 625 ЦК України нарахував відповідачу 22 212 грн. 99 коп. три відсотки річних та 52 893 грн. 39 коп. інфляційних втрат, а саме:

- Договір 1: 3 % річних у розмірі 16 291 грн. 12 коп., інфляційні втрати у розмірі 40 816 грн. 53 коп. за період з 04 січня 2018 року по 23 жовтня 2019 року (розрахунок додається);

- Договір 2: 3 % річних у розмірі 5 921 грн. 87 коп., інфляційні втрати у розмірі 12 076 грн. 86 коп. за період з 17 травня 2018 року по 23 жовтня 2019 року (розрахунок додається).

Таким чином загальна сума (по Договору 1 та Договору 2) 3% річних становить 22 212 грн. 99 коп., а сума інфляційних втрат 52 893 грн. 39 коп.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає, що надані розрахунки позивача є арифметично вірними, відповідають положенням статті 625 ЦК України, а відтак позовні вимоги про стягнення22 212 грн. 99 коп. три відсотки річних та 52 893 грн. 39 коп. інфляційних втрат підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД" в частині стягнення 439 466 грн. 87 коп. основного боргу, 22 212 грн. 99 коп. трьох відсотків річних та 52 893 грн. 39 коп. інфляційних втрат є законними, обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, оплата судових витрат покладається на відповідача в розмірі 7 718 грн. 61 коп.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 222, 231, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зевс ЛТД" (35600, Рівненська обл., місто Дубно, вулиця Клима Савури, будинок 6, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Зернопродукт МХП" (08800, Київська область, Миронівський район, місто Миронівка, вулиця Елеваторна, будинок 1, ) - 439 466 грн. (чотириста тридцять дев`ять тисяч чотириста шістдесят шість тисяч) грн. 87 коп. - основного боргу, 22 212 (двадцять дві тисячі двісті дванадцять) грн. 99 коп. - 3% річних, 52 893 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот дев`яносто три) грн. 39 коп. - інфляційних втрат та 7 718 (сім тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 61 коп. - витрат по оплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua

Повний текст рішення складено та підписано 20 серпня 2020 року.

Суддя В.Г. Торчинюк