УХВАЛА

17 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/2476/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Сітате Лімітед (SITATE LIMITED) (далі - Сітате Лімітед, скаржник)

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.04.2019

у справі № 922/2476/17

за позовом Національного банку України (далі - Банк)

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Старовірівський птахокомплекс» ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Фінансова Ініціатива»,

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Сітате Лімітед 28.06.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) через Східний апеляційний господарський суд звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційної скаргою, в якій просить скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 у справі № 922/2476/17, справу передати на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду. Крім того, скаржник просить залучити його до участі у розгляді справи як третю особу, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору; поновити та продовжити строк на касаційне оскарження рішення суду; здійснити перегляд судового рішення у судовому засіданні з повідомленням/викликом учасників справи.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.07.2020 у справі № 922/2476/17 визначено колегію суддів у складі: Малашенкова Т.М. (головуючий суддя), судді: Булгакова І.В., Селіваненко В.П.

Дослідивши матеріали касаційної скарги з доданими до неї документами, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Предметом касаційного оскарження є постанова Східного апеляційного господарського суду від 16.04.2019, ухвалена за результатом апеляційного перегляду ухвали Господарського суду Харківської області від 04.02.2019 у справі №922/2476/17, якою зупинено провадження у справі.

Оскаржуваною постановою ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.02.2019 у справі № 922/2476/17 скасовано. У задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі відмовлено, а справу передано на розгляд до Господарського суду Харківської області.

Не погоджуючись із прийнятими рішенням, Сітате Лімітед у червні 2020 року звернулося до суду з касаційною скаргою (тобто майже через півтора року), в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову як таку, що не відповідає вимогам чинного законодавства та не ґрунтується на всебічному дослідженні обставин справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Наведене виключає можливість касаційного перегляду зазначеного судового рішення суду апеляційної інстанції, постановленого за результатом перегляду ухвали про зупинення провадження у справі, оскільки таке судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Також колегія суддів наголошує, що на порушення вимог пункту 2 частини четвертої статті 290 та статті 291 ГПК України касаційна скарга містить низку недоліків, зокрема, але не виключно: остання не містить належного обґрунтування суті порушення або неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права, та обґрунтування, у чому полягало порушення положень вказаних норм чи помилковість їх застосування; до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», та інші.

Касаційний господарський суд також враховує, що, переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є «судом фактів».

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 «Справа «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, ЄСПЛ, § 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 05.04.2018 справа «ZUBAC v. CROATIA» (№ 40160/12, ЄСПЛ, § 83) вказано що застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

Враховуючи, що повноваження суду касаційної інстанції обмежено перевіркою правильності застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, зважаючи на особливий статус Верховного Суду, вирішення питання про можливість відкриття касаційного провадження відноситься до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг цим судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення «розгляду заради розгляду».

Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення (MUSHTA v. UKRAINE 8863/06, § 37, ЄСПЛ, від 18 листопада 2010 року).

З урахуванням вищевикладеного, скільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Сітате Лімітед на постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 у справі № 922/2476/17 на підставі пункту 1 частини першої статті 293 ГПК України.

Враховуючи, що встановлено відсутність підстав для відкриття касаційного провадження, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду, про залучення скаржника до участі у розгляді справи як третю особу та про здійснення перегляду судового рішення у судовому засіданні з повідомленням/викликом учасників справи по суті судом не розглядається.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу скаржника на вимоги статей 43, 131 ГПК України, де вказано, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається; суд касаційної інстанції може вжити заходи процесуального примусу шляхом накладення штрафу й на стадії вирішення питання щодо відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 234, 235, 293 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Сітате Лімітед на постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 у справі № 922/2476/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Булгакова

Суддя В. Селіваненко