ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17 серпня 2020 року м. Черкаси справа № 925/74/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін та відділу ДВС, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ЛАКС на бездіяльність начальника державної виконавчої служби у справі наказного провадження за заявою товариства з обмеженою відповідальністю ЛАКС до товариства з обмеженою відповідальністю Канівська центральна районна аптека № 91 про стягнення 50253 грн. 77 коп.,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2020 року стягувач - товариство з обмеженою відповідальністю ЛАКС в особі свого представника подав суду скаргу щодо бездіяльності і дій начальника Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (вх. № 9327/20), в якій скаржник просив суд визнати неправомірною бездіяльність начальника Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області - Гресь Наталії Володимирівни.

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження» не вжито всіх необхідних заходів для стягнення заборгованості за судовим наказом від 20.01.2020 року, чим на думку скаржника затягується виконання даного виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 08.07.2020 року скаргу на бездіяльність органу ДВС, після усунення недоліків, призначено до розгляду на 16.07.2020 року.

Ухвалою суду від 16.07.2020 року відкладено судовий розгляд скарги на 17.08.2020 року.

Супровідним листом Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вх. № 11892/20 від 05.08.2020 року, а.с. 93-94) господарському суду Черкаської області повернено судовий наказ від 20.01.2020 року разом з постановою органу ДВС про закінчення виконавчого провадження від 28.07.2020 року у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення.

10.08.2020 року Канівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в особі начальника відділу направив суду відзив на скаргу (вх. № 12116/20, а.с. 97-117), в якому заперечував проти задоволення скарги з підстав її необґрунтованості та недоказаності, просив відмовити у задоволенні скарги, розгляд скарги провести за відсутності їх представника, до відзиву додано копії матеріалів виконавчого провадження.

В судове засідання 17.08.2019 року стягувач, боржник, орган ДВС явку своїх представників не забезпечили, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу ДВС, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд розглядає скаргу без участі представників стягувача, боржника та органу ДВС за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши скаргу стягувача, матеріали справи в частині, що її стосуються, та оцінивши їх у сукупності, суд відмовляє у задоволенні скарги повністю з таких підстав.

20.01.2020 року господарський суд Черкаської області у складі судді Грачова В.М. в порядку наказного провадження за заявою товариства з обмеженою відповідальністю ЛАКС видав судовий наказ у справі № 925/74/20 про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю Канівська центральна районна аптека № 91 на користь заявника 50253 грн. 77 коп. основного боргу за поставку товару та 210 грн. 20 коп. сплаченого заявником судового збору за подання заяви, судовий наказ набрав законної сили 11.02.2020 року та 11.03.2020 року був направлений стягувачу для пред`явлення його до виконання.

07.05.2020 року стягувач засобами поштового зв`язку направив до Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою № 31 про відкриття виконавчого провадження (а.с. 101-102), яка зареєстрована адресатом 05.06.2020 року за вх. № 6626.

03.06.2020 року стягувач подав до Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) письмовий запит щодо отримання інформації, який отримано адресатом 05.06.2020 року за вх. № 6618 (а.с. 103).

Постановами державного виконавця Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабкіної І.О. від 09.06.2020 року відкрито виконавче провадження № 62278802 з примусового виконання судового наказу господарського суду Черкаської області від 20.01.2020 року у справі № 925/74/20, накладено арешт на все майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів у розмірі 55660грн. 36 коп. (а.с. 105, 107).

Із платіжних доручень № 1264 від 03.01.2020 року на суму 1500 грн. (в рахунок погашення боргу у розмірі 210 грн. 20 коп.), № 1279 від 14.01.2020 року на суму 1500 грн., № 1323 від 19.02.2020 року на суму 4000 грн., № 1376 від 23.03.2020 року на суму 8753 грн. 77 коп., № 1391 від 06.04.2020 року на суму 3000 грн., № 1458 від 28.05.2020 року на суму 5000 грн., № 1472 від 10.06.2020 року на суму 1800 грн., № 1479 від 22.06.2020 року на суму 3000 грн., № 1482 від 23.06.2020 року на суму 3000 грн., № 1492 від 26.06.2020 року на суму 20200 грн. вбачається сплата боржником на користь стягувача боргу у розмірі 50463 грн. 97 коп. (а.с. 108-115).

Постановою державного виконавця від 28.07.2020 року на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням (а.с. 117).

Отже, спірні правовідносини сторін перебувають у сфері регулювання Закону України «Про виконавче провадження», Господарського процесуального кодексу України, Конституції України.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено, що:

виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (ч. 1 ст. 1);

під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону (ч. 2 ст. 13);

виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч. 1, ч. 2 п. 1 ст. 18);

виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону (п. 1 ч. 1, ч. 5, ч. 7 ст. 26);

стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (ч. 2 ст. 48);

виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника (ч. 8 ст. 48);

підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника( п. 2 ч. 4 ст. 59)

арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили (ч. 1, ч. 2 , ч. 10 ст. 56 );

виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 ч. 1 ст. 39);

рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч. 1 ст. 74).

Законом визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст.ст. 339, 342, 343 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

При винесені ухвали судом також враховується п. 9.13 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», згідно якої за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладені обставини справи та наведені норми законодавства, суд вбачає, що у виконавчому провадженні № 62278802 з примусового виконання судового наказу господарського суду Черкаської області № 925/74/20 від 20.01.2020 року державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) дотримано вимог статей 13, 18, 26, ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» щодо вчинення дій з примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, виданого на виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Відтак, суд вважає, що держаним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) визначено алгоритм дій у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», які завершено 28.07.2020 року винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, тому надає перевагу запереченям органу ДВС, викладеним у відзиві на скаргу, а доводи скарги стягувача із зазначених у ній підстав визнає необґрунтованими і в задоволенні скарги відмовляє.

Керуючись ст.ст. 129, 233-235, 343, п.п. 9, 17.5, 17.15, 19.1 розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю ЛАКС на бездіяльність і дії Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вх. № 9327/20 від 22.06.2020 року) відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів.

Суддя В.М. Грачов