УХВАЛА

20 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/16173/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Бенедисюка І.М. і Львова Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги державної акціонерної холдингової компанії "Артем" (далі - Компанія)

на рішення господарського суду міста Києва від 18.03.2020 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020

за позовом Компанії

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Соната Фінанс";

публічного акціонерного товариства "Артем Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Артем Банк" Шевченка А.М.

про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-2 - акціонерне товариство "Банк Січ",

ВСТАНОВИВ:

17.07.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Компанія звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 18.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 у справі №910/16173/19, а справу направити на новий розгляд до господарського суду міста Києва. Також скаржник просить повідомити його про дату, час і місце розгляду справи та покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Верховного Суду від 04.08.2020: касаційну скаргу Компанії на рішення господарського суду міста Києва від 18.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 у справі №910/16173/19 залишено без руху та визначено, що скаржнику необхідно вказати конкретний пункт (пункти) частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) як підставу (підстави) для касаційного оскарження судового рішення та визначити, у чому саме полягало неправильне застосування (порушення) норм права попередніми судовими інстанціями у взаємозв`язку з таким пунктом (пунктами) згаданої норми ГПК України.

Ухвала Верховного Суду від 04.08.2020 отримана Компанією 07.08.2020, що підтверджується інформацією про відстеження листа № 434 на сайті https://ukrposhta.ua та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

17.08.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Компанія подала до Касаційного господарського суду заяву про усунення недоліків.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначеними у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено, серед іншого, підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі оскарження судового рішення суду на підставі пунктів 1-4 частини другої статті 287 ГПК України скаржник має вказати висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладений у постанові, який не був врахований судами попередніх інстанцій при вирішенні спору; або обґрунтувати необхідність відступлення від такого висновку; або зазначити про відсутність такого висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; та/або зазначити підставу касаційного оскарження з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України.

Зі змісту заяви про усунення недоліків касаційної скарги вбачається, що, обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваному судовому рішенні застосували норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Вищого господарського суду України від 22.02.2012 у справі № 33/206. Суди не дослідили зібрані у справі докази, що є підставою для скасування рішень згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України.

Посилання скаржника на висновки Вищого господарського суду України Верховний Суд не приймає, оскільки постанова Вищого господарського суду України не є джерелом правозастосовчої практики в розумінні частини четвертої статті 236 ГПК України. Постанов Верховного Суду скаржником не зазначено.

Що ж до посилання скаржника на пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 310 ГПК України, то Суд зазначає таке.

Умовою для застосування пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України є висновок про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Проте Компанією не усунуто недоліків раніше поданої касаційної скарги, не наведено підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 ГПК України. А посилання скаржника як на підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 цього Кодексу, не приймається Судом з огляду на те, що скаржником не наведено, яку норму права застосовано судом апеляційної інстанції без урахування висновку щодо застосування такої норми права у подібних правовідносинах, викладеного саме у постанові Верховного Суду.

Таким чином, Компанією не усунуто недоліків раніше поданої касаційної скарги, які стали підставою для залишення її без руху.

Наведене є підставою для її повернення без розгляду як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо її змісту.

З огляду на викладене та керуючись статтею 234, частиною п`ятою статті 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу державної акціонерної холдингової компанії "Артем" на рішення господарського суду міста Києва від 18.03.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 у справі №910/16173/19 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Б. Львов