ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2020р. Справа № 904/1021/20

За позовом: Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», м. Кривий Ріг

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-Індустрія», м. Кривий Ріг ( в особі Голови комісії з припинення (ліквідатора)

Про: стягнення 668 644, 00 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

АТ «Південний ГЗК» (позивач) звернувся з позовом до ТОВ «Буд-Індустрія» (в особі Голови комісії з припинення (ліквідатора) (відповідач ) про стягнення 668 644, 00 грн. збитків. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на існування між сторонами договірних відносин, а саме договору підряду, відповідно до якого відповідачем було виконано низку ремонтних робіт; відповідно до умов цього договору відповідач також повинен був надати податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов відносно реєстрації в порядку визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої особи, та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних. За твердженням позивача на теперішній час внаслідок бездіяльності відповідача, що виражена у нездійсненні заходів щодо порядку реєстрації податкових накладних - податкові накладні не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що призвело до позбавлення позивача (завдало йому збитків) права на податковий кредит в загальній сумі 668 644, 00 грн.

Ухвалою від 26.02.20р. відкрите провадження у справі №904/1021/20 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України , без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ТОВ «Буд-Індустрія» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов, не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням направленим на адресу відповідача ( зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань станом на 26.02.20р., а.с.168-171) та повернутим органами зв`язку з посиланням «адресата нема дома» ( а.с. 175-179).

За визначенням п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За загальними вимогами п. 91 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.03.2009 № 270 (далі Правила), поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються/виплачуються в об`єкті поштового зв`язку. Рекомендовані поштові відправлення підлягають доставки до дому (п. 92. Правил). Вручення рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка» в об`єкті поштового зв`язку не передбачено (п. 102 Правил).

У разі невручення рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» з поважних причин, рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення (п. 116 Правил).

Здійснення зберігання рекомендованих листів із позначкою «Судова повістка», які не вручені під час доставки до дому із причин відсутності адресата, Правилами не передбачено, а отже, повернення такого повідомлення із зазначенням причини невручення «закінчення встановленого строку зберігання», суперечить вимогам Правил, та фактично відповідає причині повернення «у зв`язку з відсутністю адресата».

Аналізуючи зазначені вище положення Правил надання послуг поштового зв`язку, слід дійти висновку, що повернення судового рішення із проставленням у поштовому повідомленні відмітки про закінчення строку зберігання поштового відправлення, є підтвердженням відсутності особи - адресата за адресою, а отже, день проставлення такої відмітки в поштовому повідомленні, слід вважати днем вручення судового рішення в порядку, п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Також , суд враховує , що відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк (встановлений законом ). Оскільки провадження у цій справі відкрите ухвалою суду від 26.02.20р., то ця справа повинна бути розглянута в строк до 26.04.20р. (який є вихідним), отже останнім днем розгляду справи є 27.04 2020 року.

Суд враховує висновок Верховного суду, викладений у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17: у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення відповідача про наявність в провадженні суду цієї справи та необхідність надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк (встановлений законом ). Однак, господарським судом під час розгляду даної справи враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В той же час, відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 17.07.2020) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.2020, та яким були внесені зміни до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, - процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

14.02.17р. між ПАТ «Південний ГЗК» (замовник) та ТОВ «Буд-Індустрія» (підрядник ) було укладено договір підряду №2017/д/ОГМ/258, відповідно до умов якого підрядник зобов`язується виконати роботи з відновлення деталей та вузлів обладнання ( в тому числі агрегатів), що належать замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та сплатити виконані за договором роботи (п.1.1. договору).

Пунктом 2.1. договору встановлено: вартість робіт, доручених до виконання, підряднику, узгоджена сторонами у відповідних додатках (Специфікаціях) до договору.

Пунктом 2.4. договору узгоджено, що порядок і умови оплати узгоджуються сторонами в Додатках (Специфікаціях) до Договору.

Згідно п. 3.1. договору підрядник зобов 'язується надати податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням умов відносно реєстрації в порядку визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої особи, та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що всі суперечки та розбіжності, які можуть виникнути з договору або у зв`язку з його виконанням, по можливості вирішуються шляхом переговорів уповноважених представників сторін. Досудовий порядок врегулювання спорів, що виникають при проведенні розрахунків за цим Договором або що стосуються умов оплати за даним договором, є обов`язковим. Будь-який спір, неврегульований сторонами, підлягає передачі на розгляд і вирішення до господарського суду згідно з чинним законодавством України (п. 7.2 договору).

В п. 9.10. договору сторони погодили (поміж-іншим), що відповідач зобов`язаний відшкодувати Позивачу збитки в частині не визнаного ПДВ у зв`язку з порушенням порядку виписки (реєстрації) податкової накладної, в разі якщо це призвело до позбавлення Покупця права на податковий кредит. (а.с.15-22).

Специфікацією № 1 до договору узгоджено умови оплати - на протязі 45 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт, акту приймання-передачі обладнання (запасних частин) з ремонту, надання рахунку-фактури та податкової накладної.

За твердженням позивача: 04.08.2017р. сторонами підписано Акт № 185 виконаних робіт з ремонту насосів. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000217 від 04.08.2017 на сплату 267 600,00 грн. (в т.ч. ПДВ 44 600,00 грн.). Податкова накладна № 13 від 04.08.2017.

04.08.2017 сторонами підписано Акт № 186 виконаних робіт з ремонту насосу. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000218 від 04.08.2017 на сплату 13 620,00 грн. (в т.ч. ПДВ 2 270,00 грн.). Податкова накладна № 14 від 04.08.2017.

За вказаними рахунками-фактурами позивачем здійснено оплату на загальну суму 281 220,00 грн. (267 600,00+13 620,00), що підтверджується платіжним дорученням № 36848 від 04.10.2017.

04.08.2017 сторонами підписано Акт № 187 виконаних робіт з відновлення барабану магнітного сепаратора. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000219 від 04.08.2017 на сплату 446 880.00 грн. (в т.ч. ПДВ 74 480,00 грн.). Податкова накладна № 15 від 04.08.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 446 880.00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №36849 від 04.10.2017.

01.09.2017 сторонами підписано Акт № 210 виконаних робіт з відновлення барабану магнітного сепаратора. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000251 від 01.09.2017 на сплату 558 600,00 грн. (в т.ч. ПДВ 93 100,00 грн.). Податкова накладна № 6 від 01.09.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 558 600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №39179 від 31.10.2017.

06.09.2017 сторонами підписано Акт № 220 виконаних робіт з ремонту насосів. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000262 від 06.09.2017 на сплату 36 720,00 грн. (в т.ч. ПДВ 6 120.00 грн.). Податкова накладна № 16 від 06.09.2017.

06.09.2017 сторонами підписано Акт № 221 виконаних робіт з ремонту насосів. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000263 від 06.09.2017 на сплату 150 420,00 грн. (в т.ч. ПДВ 25 070,00 грн.). Податкова накладна № 17 від 06.09.2017.

За вказаними рахунками-фактурами, позивачем здійснено оплату на загальну суму 187 140,00 грн. (36 720,00+150 420,00), що підтверджується платіжним дорученням № 39484 від 06.11.2017.

15.09.2017 сторонами підписано Акт № 234 виконаних робіт з ремонту насосів. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000277 від 15.09.2017 на сплату 133 200,00 грн. (в т.ч. ПДВ 22 200,00 грн.). Податкова накладна № 30 від 15.09.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 133 200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 40566 від 16.11.2017.

19.09.2017 сторонами підписано Акт № 240 виконаних робіт з ремонту насосу. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000283 від 22.09.2017 на сплату 68 100,00 грн. (в т.ч. ПДВ 11 350,00 грн.). Податкова накладна № 36 від 19.09.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 68 100,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 41059 від 29.11.2017.

22.09.2017 сторонами підписано Акт № 241 виконаних робіт з ремонту насосу. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000284 від 22.09.2017 на сплату 213 120,00 грн. (в т.ч. ПДВ 35 520,00 грн.). Податкова накладна № 38 від 22.09.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 213 120,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 41506 від 06.12.2017.

04.10.2017 сторонами підписано Акт № 259 виконаних робіт з ремонту насосів. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000305 від 04.10.2017 на сплату 214 320,00 грн. (в т.ч. ПДВ 35 720,00 грн.). Податкова накладна № 16 від 04.10.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 214 320,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 42196 від 08.12.2017.

06.10.2017 сторонами підписано Акт № 261 виконаних робіт з ремонту насосу. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000308 від 06.10.2017 на сплату 159 840,00 грн. (в т.ч. ПДВ 26 640,00 грн.). Податкова накладна № 22 від 06.10.2017.

06.10.2017 сторонами підписано Акт № 262 виконаних робіт з ремонту насосу. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000309 від 06.10.2017 на сплату 20 160,00 грн. (в т.ч. ПДВ 3 360,00 грн.). Податкова накладна № 23 від 06.10.2017.

За вказаними рахунками-фактурами, Позивачем здійснено оплату на загальну суму 180 000,00 грн. (159 840,00+20 160,00), що підтверджується платіжним дорученням № 42198 від 08.12.2017.

13.10.2017 сторонами підписано Акт № 270 виконаних робіт з ремонту насосу. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000319 від 13.10.2017 на сплату 50 400,00 грн. (в т.ч. ПДВ 8 400,00 грн.). Податкова накладна № 32 від 13.10.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 50 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 42575 від 13.12.2017.

18.10.2017 сторонами підписано Акт № 271 виконаних робіт з ремонту насосу. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000320 від 18.10.2017 на сплату 53 280,00 грн. (в т.ч. ПДВ 8 880,00 грн.). Податкова накладна № 33 від 18.10.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 53 280,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 42889 від 18.12.2017.

24.10.2017 сторонами підписано Акт № 280 виконаних робіт з ремонту насосів. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000329 від 24.10.2017 на сплату 288 960,00 грн. (в т.ч. ПДВ 48 160,00 грн.). Податкова накладна № 41 від 24.10.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 288 960,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 43678 від 26.12.2017.

01.11.2017 сторонами підписано Акт № 288 виконаних робіт з відновлення барабану магнітного сепаратора. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000338 від 01.11.2017 на сплату 412 200.00 грн. (в т.ч. ПДВ 68 700,00 грн.). Податкова накладна № 1 від 01.11.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 412 200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №811 від 11.01.2018.

03.11.2017 сторонами підписано Акт № 291 виконаних робіт з ремонту відхиляючого барабану. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000342 від 03.11.2017 на сплату 61056,00 грн. (в т.ч. ПДВ 10 176,00 грн.). Податкова накладна № 5 від 03.11.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 61 056,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №44100 від 15.01.2018.

03.11.2017 сторонами підписано Акт № 292 виконаних робіт з ремонту відхиляючого барабану. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000343 від 03.11.2017 на сплату 77448,00 грн. (в т.ч. ПДВ 12 908,00 грн.). Податкова накладна № 6 від 03.11.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 77 448,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 44099 від 15.01.2018.

03.11.2017 сторонами підписано Акт № 293 виконаних робіт з додаткового обсягу по ремонту відхиляючого барабану. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000344 від 03.11.2017 на сплату 45 600,00 грн. (в т.ч. ПДВ 7 600,00 грн.). Податкова накладна № 7 від

03.11.2017, Позивачем здійснено оплату на суму 45 600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 43950 від 12.01.2018.

10.11.2017 сторонами підписано Акт № 303 виконаних робіт з ремонту насосів. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000354 від 10.11.2017 на сплату 136 800,00 грн. (в т.ч. ПДВ 22 800,00 грн.). Податкова накладна № 15 від 10.11.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 136 800,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 44240 від 16.01.2018.

10.11.2017 сторонами підписано Акт № 307 виконаних робіт з ремонту насосу. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000359 від 10.11.2017 на сплату 20 160,00 грн. (в т.ч. ПДВ 3 360,00 грн.). Податкова накладна № 20 від 10.11.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 20 160,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 44003 від 12.01.2018.

13.11.2017 сторонами підписано Акт № 308 виконаних робіт з ремонту натяжного барабану. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000360 від 13.11.2017 на сплату 68 880,00 грн. (в т.ч. ПДВ 11 480,00 грн.). Податкова накладна № 21 від 13.11.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 68 880,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 44286 від 17.01.2018.

14.11.2017 сторонами підписано Акт № 309 виконаних робіт з ремонту насосів. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000361 від 14.11.2017 на сплату 81 720,00 грн. (в т.ч. ПДВ 13 620,00 грн.). Податкова накладна № 22 від 14.11.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 81 720,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 46045 від 09.02.2018.

22.11.2017 сторонами підписано Акт № 320 виконаних робіт з ремонту насосів. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000372 від 22.11.2017 на сплату 44 400,00 грн. (в т.ч. ПДВ 7 400,00 грн.). Податкова накладна № 33 від 22.11.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 44 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 46135 від 12.02.2018.

22.11.2017 сторонами підписано Акт № 321 виконаних робіт з ремонту насосів. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000373 від 22.11.2017 на сплату 227 940,00 грн. (в т.ч. ПДВ 37 990,00 грн.). Податкова накладна № 34 від 22.11.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 227 940,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 45956 від 08.02.2018.

24.11.2017 сторонами підписано Акт № 322 виконаних робіт з ремонту насосів. Відповідачем надано рахунок-фактуру № СФ-0000375 від 24.11.2017 на сплату 160 440,00 грн. (в т.ч. ПДВ 26 740,00 грн.). Податкова накладна № 36 від 24.11.2017. Позивачем здійснено оплату на суму 160 440,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 46257 від 13.02.2018. (а.с.23-122).

Отже, за твердженням позивача, ним повністю виконані зобов`язання за договором: прийняті та сплачені роботи, що виконані відповідачем.

Також позич, зазначає, що реєстрація вищезазначених податкових накладних за вказаними Роботами, в період з серпня по листопад 2017 року була зупинена податковим органом на підставі пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у зв`язку з відповідністю критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. ТОВ «Буд-Індустрія» запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Платники ПДВ, у яких до 01.12.2017р. зупинена реєстрація податкових накладних відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу, що діяв до набрання чинності Законом № 2245 від 07.12.2017, та які станом на 01.12.2017 не подали пояснень та/або копій документів до таких податкових накладних, мають право протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній, подати пояснення і копії таких документів на розгляд комісії, що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, або відмову в такій реєстрації.

В подальшому Комісією податкового органу прийняті Рішення про відмову в реєстрації вищезазначених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Згідно І вказаних Рішень, відмову в реєстрації податкових накладних здійснено на підставі ненадання відповідачем копій первинних документів щодо постачання товару, копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків та/або надання копій документів, які складені з порушенням законодавства. На підтвердження чого, позивач надав та посилається на наступні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних:

Рішення № 872495/35229870 від 07.08.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 13 від 04.08.2017;

Рішення № 832745/35229870 від 09.07.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 04.08.2017;

Рішення № 872497/35229870 від 07.08.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 15 від 04.08.2017;

Рішення № 904792/35229870 від 04.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 01.09.2017;

Рішення № 908418/35229870 від 07.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 16 від 06.09.2017;

Рішення № 908419/35229870 від 07.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 17 від 06.09.2017;

Рішення № 913334/35229870 від 12.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №30 від 15.09.2017;

Рішення № 919275/35229870 від 18.09.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №36 від 19.09.2017;

Рішення № 956103/35229870 від 17.10.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №32 від 13.10.2017;

Рішення № 965390/35229870 від 25.10.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №41 від 24.10.2017;

Рішення № 974907/35229870 від 02.11.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 01.11.2017;

Рішення № 978785/35229870 від 06.11.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 03.11.2017;

Рішення № 978787/35229870 від 06.11.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №6 від 03.11.2017;

Рішення № 978784/35229870 від 06.11.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №5 від 01.11.2017;

Рішення № 986647/35229870 від 13.11.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 15 від 10.11.2017;

Рішення № 986644/35229870 від 10.11.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №20 від 10.11.2017;

Рішення № 988114/35229870 від 14.11.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №21 від 13.11.2017;

Рішення № 989485/35229870 від 15.11.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №22 від 14.11.2017;

Рішення № 998996/35229870 від 23.11.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №34 від 22.11.2017;

Рішення № 998998/35229870 від 23.11.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №33 від 22.11.2017;

Рішення № 1002245/35229870 від 27.11.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №36 від 24.11.2017. (а.с.144-164).

Позивач зазначає, що частиною 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено: «Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів».

Таким чином, строки для оскарження в судовому порядку ТОВ «Буд-Індустрія» зазначених Рішень Комісії податкового органу сплинули з 08.01.2019 по 26.05.2019.

На теперішній час внаслідок бездіяльності відповідача, що виражена у нездійсненні заходів щодо порядку реєстрації податкових накладних, не оскарженні в адміністративному та/або у судовому порядку відмову податкового органу в реєстрації податкових накладних вищезазначені податкові накладні не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що призвело до позбавлення АТ «ШВД ГЗК» права на податковий кредит в загальній сумі 668 644,00 грн. з вини ТОВ «Буд-Індустрія».

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру податкових накладних за № 570316 (а.с.123), наданого на запит від 28.01.2020 за № 570316: станом на 28.01.2020, вищезазначені податкові накладні не зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З матеріалів справи вбачається, що 05.03.19р. з метою досудового урегулювання спору АТ «Південний ГЗК» зверталось до ТОВ «Буд-Індустрія»» з вимогою про відшкодування збитків за вих. №52-16/17 від 05.03.2019 (а.с.124-131, 132), яку відповідач не задовольним, відповіді не надав. У зв`язку з чим, позивач був вимушений звернутися з цим позовом до суду про стягнення з відповідача 668 644, 00 грн. - збитків.

На час винесення рішення у цій справі відповідачем доказів своєчасної реєстрації податкових накладних або доказів відшкодування збитків перед позивачем не надано.

Відповідно до пунктів 1-3 «Порядку заповнення податкової накладної», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 1307 від 31.12.2015 (Порядок) - податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку у контролюючому органі та якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Податкова накладна та додатки до неї складаються в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи.

Усі податкові накладні, у тому числі накладні, особливості заповнення яких викладені в пунктах 9 - 15 та 19 цього Порядку, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, та за формою, чинною на день такої реєстрації.

Пунктом 201.7. ст. 201 Податкового кодексу України (далі - ПКУ), встановлено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пункт 201.10 ст. 201 ПКУ встановлює, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або порушення порядку заповнення податкової накладної не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період (п. 201.10 ст. 201 ПКУ).

Враховуючи те, що право на віднесення суми податку до податкового кредиту у ПАТ «Південний ГЗК » виникає з дати реєстрації в ЄРПН податкових накладних, ПАТ «Південний ГЗК» не має права на віднесення суми податку на додану вартість у розмірі 668 644,00 грн. до податкового кредиту у зв 'язку з тим, що ТОВ «Буд-Індустрія» не зареєстровані вищезазначені податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що є порушенням вимог Договору, Податкового кодексу України та Порядку.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПКУ, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГКУ), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ), зобов`язанням є

правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії. а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 525, 526 ЦКУ передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог законодавства, при недопустимості односторонньої відмови від його виконання.

Відповідно до ст. 629 ЦКУ - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 614 ЦКУ - особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно вимог п. 198.6 ст. 198 ПКУ - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними.

Статтею 224 ГКУ передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПКУ, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Право на віднесення сум податку до податкового кредиту, в силу вимог п. 198.1 ст. 198 ПКУ, виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 ст. 198 ПКУ, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Положення п. 200.1 ст. 200 ПКУ визначають: сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Отже, сума податку на додану вартість, що не включена до податкового кредиту покупця внаслідок невиконання своїх обов`язків продавцем щодо порядку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних - є його збитками.

За змістом ст. 216 ГКУ : учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин, в силу вимог ст. 218 ГКУ, є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Стаття 623 Цивільного кодексу України визначає, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

У ст.22 ЦК України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом ч.3 цієї статті збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини першої статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідач, внаслідок порушення умов договору та податкового законодавства, а саме вимог пункту 201.10 ст. 201 ПКУ і своєї бездіяльності та невжиття необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин - фактично унеможливив віднесення позивачем спірної суми до податкового кредиту, чим завдано збитків АТ «ПІВД ГЗК» у сумі 668 644,00 грн.

Згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, - ТОВ «Буд-Індустрія» (), станом на 26.02.2020р. знаходиться в стані припинення із 07.05.2018р., за рішенням засновників; визначено строк для заявлення кредиторами своїх вимог: 10.08.2018р.

Однак у позивача як кредитора, право вимоги набуло законних підстав починаючи з 08.01.2019 (закінчення строків для оскарження в судовому порядку ТОВ «Буд-Індустрія» зазначених Рішень Комісії податкового органу), тобто після 10.08.2018 (визначеного строку для заявлення кредиторами своїх вимог).

Частинами 3-5 статті 112 Цивільного кодексу України, встановлено:

У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнайся або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Згідно частини 4 статті 105 ЦКУ, - до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, ніж доводи відповідача в їх спростування, в підтвердження яких останній не подав суду жодного доказу.

За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 29, 48, 185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі .

2. Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Буд-Індустрія» (50002, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Пушкіна, буд.6, кв.18; ) на користь позивача - Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (50026, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області; ): 668 644, 00 грн. - збитків та 10 029, 66 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 17.08.2020р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Ю.Васильєв