ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2020 р. м. Київ

Справа № 911/649/20

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом фізичної особи - підприємця Мельніченко Катерини Вікторівни до Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради про стягнення 192 672,94грн, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Мельніченко Катерина Вікторівна (далі - ФОП Мельніченко К.В.) звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради про стягнення 192672,94грн основного боргу за поставлений товар.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю №19 від 21.01.2019 в частині оплати поставленого товару у встановлений договором строк (а.с.1-2).

Ухвалою від 21.04.2020 судом відкрито провадження у справі, вирішено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій (а.с.123-125).

Копія ухвали про відкриття провадження у справі отримана позивачем 28.04.2020, а відповідачем - 29.04.2020, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень №№326, 318 (а.с.127-128).

Відзив на позов до закінчення строку, встановленого ст.251 ГПК України для подання відзиву, з урахуванням його продовження відповідно до п.4 Прикінцевих положень ГПК України в редакції Закону України від 30.03.2020 N 540-IX та закінчення через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18.06.2020 №731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», як визначено п.2 його Прикінцевих та перехідних положень, не надійшов.

В силу ч.2 ст.178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

У строк, встановлений ч.7 ст.252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Дослідивши зібрані у справі документи і матеріали, суд встановив наступні обставини.

21.01.2019 між сторонами у справі - ФОП Мельніченко К.В. (постачальник) та Управлінням освіти і науки Білоцерківської міської ради (замовник) укладено договір про закупівлю №19 (а.с.109-111, далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору постачальник зобов`язався протягом 2019 року поставити замовнику товари, визначені в додатку №1, а замовник - прийняти та оплатити такі товари (п. 1.1 договору).

Згідно п. 1.2 договору: найменування (номенклатура, асортимент) товару: 15110000-2 «М`ясо»; кількість: м`ясо свине обвальне охолоджене - 31672кг, м`ясо ялове обвальне охолоджене - 10000кг.

Пунктом 3.1 договору сторонами погоджено суму поставок за договором у розмірі 4 568 968,00грн без ПДВ та ціну за одиницю виміру, а саме: м`ясо свине обвальне охолоджене - 119,00грн, м`ясо ялове обвальне охолоджене - 80,00грн.

Також, п.п.3.2, 3.3, 3,4 договору визначено, що: ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін; ціна за одиницю товару може бути змінена не більше як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі; ціна за одиницю товару в бік збільшення не може змінюватися протягом 60 календарних днів з дати початку строку поставки.

Відповідно до п. 4.2 договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником після надання постачальником накладної на оплату товару (далі - накладна) або після підписання сторонами акта звірки або поетапної оплати замовником поставлених товарів.

Згідно п. 5.2 договору місце поставки (передачі) товарів: дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради.

Товари вважається переданим постачальником і прийнятим замовником за якістю та кількістю відповідно до заявок замовника та згідно з підписаними сторонами видатковими накладними (п. 5.5 договору).

Відповідно до п. 6.1.1 договору до обов`язків замовника віднесено своєчасну та у повному обсязі сплату за товари, поставлені згідно договору.

Вказаний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2019, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 10.1 договору).

Крім того, сторонами додатком до договору погоджено зразки підписів матеріально- відповідальних осіб зі сторони замовника, які будуть здійснювати приймання товару (а.с.112-115).

Як встановлено судом під час розгляду справи, позивач у грудні 2019 року поставив, а відповідач - прийняв товар на загальну суму 192 672,94грн, що підтверджується видатковими накладними (а.с.73-84, 86-94, 96-107).

Позивач звернувся до відповідача з претензією №21 від 16.01.2020 про сплату заборгованості за вищевказаним договором, яка отримана відповідачем 21.01.2020 (а.с.116).

У відповіді від 21.01.2020 №67 на претензію позивача відповідач підтвердив, що станом на 01.01.2020 у нього наявна заборгованість у розмірі 192 672,94грн, яка виникла, як вказано, у зв`язку з невірно поданими позивачем документами для оплати за поставлений товар. При цьому, відповідач вказав, що борги минулих періодів відшкодувати плановими призначеннями цього року він вже не може (а.с.117).

Крім того, складено акти звірки взаєморозрахунків на суму 34048,89грн та 158624,05грн, які підписані від імені відповідача головним бухгалтером (а.с.15-16).

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також викладене у ст. 712 ЦК України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 2 вказаної норми до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною першою ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Під час розгляду даної справи відповідачем не надано доказів оплати товару за відповідним договором, отже, ним не спростовано твердження позивача щодо наявності боргу за поставлений за договором товар.

Отже, не виконавши зобов`язання у встановлений строк, відповідач допустив порушення зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за переданий товар у розмірі 192 672,94грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати на оплату позову судовим збором у розмірі 2890,09грн, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради (ідентифікаційний номер 02143809; 09107, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Т. Шевченка, 122) на користь фізичної особи - підприємця Мельніченко Катерини Вікторівни (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) 192672,94грн основного боргу, а також 2890,09грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом строку, встановленого ст.256 ГПК України, та відповідно до порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова