ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

м.Чернівці

13 серпня 2020 року Справа № 926/1826/20

Суддя Гушилик Світлана Миколаївна розглянувши позовну заяву за вх.№1826 від 12.08.2020 року

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційна фірма БАЛАККОМ (58023, м. Чернівці, вул. Комунальників, буд. 4 Б)

До Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНСОН (115280, Російська Федерація, м. Москва, вул. Ленінська Слобода, буд 19, кім.21)

Про стягнення заборгованості за договором поставки №010/2018 від 15.03.2018 року в сумі 93546,82 доларів США, що еквівалентно становить 2581957,71 грн

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційна фірма БАЛАККОМ звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНСОН про стягнення заборгованості за договором поставки №010/2018 від 15.03.2018 року в сумі 93546,82 доларів США, що еквівалентно становить 2581957,71 грн.

12.08.2020 року відділом документального забезпечення та аналітичної роботи суду матеріали позовної заяви зареєстровані за вх.№1826.

Витягом з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 12.08.2020 року позовну заяву передано судді Гушилик С.М.

Як визначено статтею 2 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності і диспозитивності. Це означає, зокрема, що обов`язок доказування тих чи інших обставин лежить на стороні, а суд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, не зобов`язаний збирати докази. (ч. 3 ст. 2, ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України)

Сприяння своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подання всіх наявних доказів в порядку та строки, встановлені законом, віднесено статтею 42 ГПК України до обов`язку учасників справи.

В той же час, згідно ч. 2 ст. 14 ГПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, і відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України, несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням тих чи інших процесуальних дій.

Розглянувши позовну заяву з доданими до неї документами, господарський суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 3 статті 162 ГПК України визначено перелік відомостей, які має містити позовна заява, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову тощо.

Стаття 164 ГПК України передбачає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Належне виконання вищевказаних вимог процесуального законодавства нерозривно пов`язане з якістю виготовлення (оформлення) тексту позовної заяви та доданих до неї доказів.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає, що позовна заява та додані до неї документи виготовлені в неналежній якості (є частково нечитаємими), оскільки містять ненадруковані або погано надруковані (засвітлені або нечіткі) ділянки тексту, що унеможливлює чітке та однозначне сприйняття їх змісту.

Зокрема, через дефекти друку позовної заяви неможливо чітко визначити умови та обов`язки договору поставки №010/2018 від 15.03.2018 року на який посилається позивач.

Такі недоліки в оформленні позовної заяви та доданих до неї документів унеможливлюють надання їм оцінки та правової кваліфікації судом під час вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, договір поставки №010/2018 від 15.03.2018 року та додаткова угода до договору поставки від 19.03.2020 року викладені російською мовою.

Згідно з частиною 1 статті 10 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство в судах здійснюється державною мовою.

Відповідно до частини 4 зазначеної статті Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

За приписами частини 1 статті 12 Закону України "Про судоустрій статус суддів" судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою.

Крім цього, як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 14.12.1999 року у справі №10-рп/99, українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації, тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина 5 статті 10 Конституції України).

Частиною 79 Закону України "Про нотаріат" визначено , що нотаріус засвідчує вірність перекладу документа з однієї мови на іншу, якщо він знає відповідні мови.

Якщо нотаріус не знає відповідних мов, переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус.

Зважаючи на вищенаведене, позивач повинен надати суду належним чином засвідчений переклад на українську мову договору поставки №010/2018 від 15.03.2018 року та додаткової угоди до договору поставки від 19.03.2020 року.

Окрім того, в порушення вимог, викладених в частині 1 статті 172 ГПК України позивач не надав суду належні та допустимі докази надсилання відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Згідно з пунктами 59, 61 Правил надання послуг поштового зв`язку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

З сукупного аналізу наведених вище норм вбачається, що належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є поштова квитанція та опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Однак в матеріалах позовної заяви наявна поштова квитанція від 12.08.2020 року. Проте, відсутній опис вкладення про направлення на адресу відповідача позову та доданих до нього документів.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, місцезнаходження відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Слід відмітити те, що в матеріалах позовної заяви відсутні докази перебування Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНСОН в Державному реєстрі країни його реєстрації станом на день звернення з позовом, а також відсутні відомості щодо реєстрації самого позивача.

Згідно частини 1 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням встановлених недоліків, на підставі частини 1 статті 174 ГПК України, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви за вх.№1826 від 12.08.2020 року Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційна фірма БАЛАККОМ без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків, шляхом надання суду доказів перебування відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНСОН в Державному реєстрі країни його реєстрації станом на день звернення з позовом, надання суду позовної заяви та доданих до неї документів виготовлених в належній якості (договір поставки №010/2018 від 15.03.2018 року та додаткова угода до договору поставки від 19.03.2020 року) , належним чином засвідчений переклад на українську мову договору поставки №010/2018 від 15.03.2018 року та додаткової угоди до договору поставки від 19.03.2020 року, докази направлення позовної заяви відповідачу (опис вкладення).

У випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч.4 ст. 174 ГПУ України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 164, 172, 174 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо комерційна фірма БАЛАККОМ до Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНСОН про стягнення заборгованості за договором поставки №010/2018 від 15.03.2018 року в сумі 93546, 82 доларів США, що еквівалентно становить 2581957,71 грн залишити без руху.

2.Встановити позивачу строк у 10 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для усунення позивачем зазначених в цій ухвалі недоліків.

У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя С.М. Гушилик