ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020 справа № 914/701/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Кидисюка Р.А. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного підприємства «Сорочинський і Ко», м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Глагол-Сервіс», м. Львів

про стягнення 317583,02 грн заборгованості за Договором поставки №1 від 14.06.2018р.

За участю представників сторін:

від позивача: Хром`як У.В.

від відповідача: Максюта Б.М. (керівник)

Судові процедури

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Приватного підприємства «Сорочинський і Ко» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Глагол-Сервіс» про стягнення 317583,02 грн заборгованості за Договором поставки №1 від 14.06.2018р.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2020, справу №914/701/20 передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою суду від 26.03.2020 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали для усунення позивачем зазначених в ухвалі недоліків шляхом подання заяви про усунення недоліків з долученням відповідних доказів на підтвердження.

01.04.2020, тобто в межах встановленого судом строку, позивач усунув допущені недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про усунення недоліків (вх.№14588/20).

Ухвалою суду від 03.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи по суті призначено на 28.04.2020.

Ухвалою суду від 28.04.2020 відкладено розгляд справи по суті на 19.05.2020.

Ухвалою суду від 19.05.2020 розгляд справи по суті відкладено на 16.06.2020.

В судовому засіданні 16.06.2020 суд ухвалив відкласти судове засідання з розгляду справи по суті на 06.07.2020.

Для надання можливості стороні ознайомитися з матеріалами справи, суд ухвалив оголосити перерву в судовому засіданні 06.07.2020 до 04.08.2020.

В судовому засіданні 04.08.2020 оголошено перерву до 11.08.2020

В судове засідання 11.08.2020 представник позивача в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання 11.08.2020 з`явився, подав відзив (вх.№23987/20 від 11.08.2020) на позовну заяву.

Відзив (вх.№23987/20 від 11.08.2020) на позовну заяву поданий відповідачем з пропущенням встановленого процесуального строку відповідно до положень пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 8 червня 2020 року № 731-IX.

Клопотання про продовження строку для подання відзиву на позовну заяву у вказаний вище строку відповідачем не подано.

Відтак, суд не приймає до розгляду (залишає без розгляду) вказаний відзив та додані до нього документи.

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором поставки №1 від 14.06.2018 в частині повної оплати вартості поставленого за Договором товару, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем.

Заперечення відповідача

Відповідач у встановлений строк не подав відзиву на позовну заяву чи заяву на продовження строку для подачі відзиву.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Обставини справи

14.06.2018 між Приватним підприємством «Сорочинський і Ко» (Постачальник) та ТОВ «Глагол-Сервіс» (Покупець) укладено Договір поставки №1 (Договір), відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язався поставити та передати у власність, а Покупець - прийняти і оплатити Продукцію, найменування та ціни якої вказуються відповідно до Специфікації, що є невід`ємною частиною Договору.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу Продукцію на суму 1127609,60 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями:

- податкової накладної №1 від 27.06.2018 р. позивачем поставлено щебінь гранітний фракції 10 - 25 мм. в об`ємі 349,00 т та щебінь гранітний фракції 10 - 20 мм. в об`ємі 21,54755 т. на загальну суму з ПДВ 165 000,00 грн.

- податкової накладної №2 від 24.07.2018 р. позивачем поставлено щебінь гранітний фракції 10 - 20 мм. в об`ємі 119,45245 т. на загальну суму з ПДВ 53753,60 грн.

- податкової накладної №5 від 31.07.2018 р. було поставлено щебінь гранітний фракції 20 - 40 мм. в об`ємі 113,63535 т. на загальну суму з ПДВ 50 000,00 грн.

- податкової накладної №8 від 10.08.2018 р. було поставлено щебінь гранітний фракції 20 - 40 мм. в об`ємі 431,81424 т. на загальну суму з ПДВ 190 000,00 грн.

- накладної №17 від 12.10.2018 р. було поставлено щебінь гранітний фракції 40 - 70 мм. в об`ємі 561,00 т. на загальну суму з ПДВ 241 342,20 грн.

- податкової накладної №20 від 23.10.2018 р. було поставлено щебінь гранітний фракції 40 - 70 мм. в об`ємі 3,11995 т. на загальну суму з ПДВ 1342,20 грн.

- податкової накладної №21 від 26.11.2018 р. було поставлено щебінь гранітний фракції 40 - 70 мм. в об`ємі 345,00 т. на загальну суму з ПДВ 115 920,00 грн.

- податкової накладної №22 від 26.11.2018 р. було поставлено щебінь гранітний фракції 10 - 25 мм. в об`ємі 139,00 т. на загальну суму з ПДВ 52 875,60 грн.

- податкової накладної №23 від 30.11.2018 р. було поставлено щебінь гранітний фракції 40 - 70 мм. в об`ємі 277,00 т. на загальну суму з ПДВ 93 072,00 грн.

- податкової накладної №24 від 03.12.2018 р. було поставлено щебінь гранітний фракції 40 - 70 мм. в об`ємі 489,00 т. на загальну суму з ПДВ 164 304,00 грн.

У свою чергу відповідач оплатив вартість поставленого щебеню частково, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем. На підтвердження часткової оплати позивачем до позовної заяви долучено банківські виписки про рух коштів ПП «Сорочинський і Ко» за період з 01.02.2018 по 31.12.2018 та з 01.01.2019 по 31.12.2019.

Як зазначив позивач у позовній заяві, залишок несплачених коштів становить 229095,63 грн.

Відповідно до долученого до позовної заяви розрахунку розміру позовних вимог окрім суми основного боргу у розмірі 229095,63 грн позивач просить суд стягнути з відповідача також суму штрафних санкцій в розмірі 87056,33 грн та 1431,06 грн 3 % річних.

Відповідач доказів погашення заборгованості не подав, проти задоволення позову не заперечив.

Позиція суду

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Договірні зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного між сторонами Договору поставки №1 від 14.06.2018.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Всупереч взятим на себе зобов`язанням за Договором поставки №1 від 14.06.2018 відповідач вчасно не оплатив вартість поставленого товару.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата Продукції, що поставляється за Договором, проводиться Покупцем по попередньому електронному узгодженню у форматі 100 % передоплати або у термін до 5 банківських з моменту вивантаження Продукції на підставі рахунку-фактури, виставленого Постачальником в електронному вигляді, шляхом прямого банківського переказу на поточний рахунок Постачальника, зазначений у Договорі та/або рахунку-фактурі.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частина 2 статті 625 боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.4. Договору встановлено, що у випадку протермінування платежу у терміни встановлені відповідно до п.6.1. цього Договору, Покупець сплачує 0,5 % від суми вказаній у рахунку-фактурі за кожну банківську добу протермінування.

Статтею 549 ЦК України визначено поняття неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Проаналізувавши пункт 8.4. Договору суд дійшов висновку, що його положеннями визначено відповідальність Покупця у вигляді пені, оскільки розмір неустойки обчислюється у відсотках за кожен банківський день протермінування.

Також, позивачем при розрахунку штрафних санкцій згідно п.8.4. Договору не враховано положення статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», відповідно до якої розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (частина 6 статті 232 Господарського кодексу України).

Здійснивши перерахунок розміру пені за взятий позивачем період для розрахунку штрафних санкцій з 01.01.2020 до моменту подання позовної заяви з розрахунку 76 протермінованих банківських днів, розмір пені, що підлягає до стягнення, становить 11354,63 грн.

3 % річних підлягають до стягнення повністю в межах заявленої суми 1431,06 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 229095,63 грн основного боргу, 11354,63 грн пені та 1431,06 грн 3 % річних.

Судові витрати

За звернення до суду з позовною заявою майнового характеру позивачем сплачено судовий збір у розмірі 4763,77 грн, що підтверджується долученою до матеріалів справи квитанцією №0.0..1 від 19.03.2020.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 12, 20, 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глагол-Сервіс» (79049, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ДРАГАНА, будинок 30, квартира 15; ідентифікаційний код 25544379) на користь Приватного підприємства «Сорочинський і Ко» (79007, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ГОГОЛЯ, будинок 5, квартира 4; ідентифікаційний код 42103990) 229095,63 грн (двісті двадцять дев`ять тисяч дев`яносто п`ять гривень 63 копійки) основного боргу, 11354,63 грн (одинадцять тисяч триста п`ятдесят чотири гривні 63 копійки) пені та 1431,06 грн (одна тисяча чотириста тридцять одна гривня 06 копійок) 3 % річних та 3628,22 грн (три тисячі шістсот двадцять вісім гривень 22 копійки) відшкодування витрат на оплату судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 17.08.2020.

Суддя Р.А. Кидисюк