ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

19.08.2020 Справа № 920/368/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А. за участі секретаря судового засідання Галашан І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи № 920/368/20 в порядку загального позовного провадження та заяву позивача - Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 121В, ідентифікаційний код 30382533, email: ) від 13.08.2020 № 96 (вх. № 2554к від 18.08.2020) про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 920/368/20 та матеріали зазначеної справи в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 121В, ідентифікаційний код 30382533, email: ),

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 25, ідентифікаційний код 39765885, email: ),

про визнання недійсним та скасування наказу та визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін та поновлення договору оренди землі,

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду звернувся позивач - Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко» (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 121В, ідентифікаційний код 30382533) з позовною заявою до відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 25, ідентифікаційний код 39765885), в якій просить суд:

- визнати недійсним та скасувати наказ «Про відмову у поновленні договору оренди землі» від 04.10.2010 № 1/01/13-20;

- визнати укладеною додаткову угоду про внесення змін та поновлення договору оренди землі від 04.01.2010 зареєстрований у Роменському районному відділенні Сумської регіональної філії ДЗК 03.03.2010 за № 04.10.623.00306 на наступних умовах:

ДОДАТКОВА УГОДА

про внесення змін та поновлення договору оренди землі від 04.01.2010 зареєстрований у Роменському районному відділенні Сумської регіональної філії ДЗК 03.03.2010 року за № 04.10.623.00306 (земельні ділянки площею 35,7155 га, кадастровий номер :01:003:0075; 67,0235 га, кадастровий номер :01:003:0061; 121,4904 га, кадастровий номер :01:004:0430)

м. Суми «___»___________20___року

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, в особі_______

__________________________________________, який(ка) діє на підставі _________

________________________________, іменоване в подальшому «Орендодавець», з одного боку, та

Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко», в особі директора Східного регіонального управління Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» Щербака Юрія Петровича, який діє на підставі Положення про Східне РУ ПрАТ «Райз-Максимко», та довіреності № 12 від 21.02.2020, іменоване в подальшому «Орендар», з другого боку, уклали дану Додаткову угоду про внесення змін та поновлення договору оренди землі від 04.01.2010 зареєстрований у Роменському районному відділенні Сумської регіональної філії ДЗК 03.03.2010 за № 04.10.623.00306 (земельні ділянки площею 35,7155 га, кадастровий номер :01:003:0075; 67,0235 га, кадастровий номер :01:003:0061; 121,4904 га, кадастровий номер :01:004:0430), про наступне:

Керуючись статтею 33 Закону України «Про оренду землі», п. 3.1 та п. 4.2 Договору оренди землі від 04.01.2010 зареєстрований у Роменському районному відділенні Сумської регіональної філії ДЗК 03.03.2010 за № 04.10.623.00306, Сторони досягли домовленості укласти цю додаткову угоду, якою визначити наступне:

1. Поновити термін дії Договору оренди земельної ділянки на новий строк.

2. Пункт 3.1 Договору оренди землі від 04.01.2010 зареєстрований у Роменському районному відділенні Сумської регіональної філії ДЗК 03.03.2010 за № 04.10.623.00306 викласти у наступній редакції: «Дію Договору продовжено на 7 (сім) років (до 03.03.2027). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

3. Пункт 4.2 Договору оренди землі від 04.01.2010 зареєстрований у Роменському районному відділенні Сумської регіональної філії ДЗК 03.03.2010 за № 04.10.623.00306 викласти у наступній редакції: «Орендна плата вноситься Орендарем починаючи з 03.03.2020 у грошовій формі у розмірі 12% від нормативно грошової оцінки землі в рік.

4. Ця додаткова угода укладена у двох оригінальних примірниках, по одному для кожної Сторони.

5. Угода набирає чинності з моменту її державної реєстрації, у відповідності до вимог законодавства і є невід`ємною складовою частиною Договору оренди землі від 04.01.2010 зареєстрований у Роменському районному відділенні Сумської регіональної філії ДЗК 03.03.2010 за № 04.10.623.00306.

РЕКВІЗИТИ СТОРІН

«ОРЕНДОДАВЕЦЬ»: «ОРЕНДАР»:

Головне управління Держгеокадастру Приватне акціонерне товариство

у Сумській області «Райз-Максимко»

40000, м. Суми, 03115, м. Київ,

вул. Герасима Кондратьєва, буд. 25, пр-т Перемоги, буд. 121В

ідентифікаційний код 39765885 ідентифікаційний код 30382533

______________ /_________/ Директор ___________ /Ю.П. Щербак/

Також позивач просить суд витрати, пов`язані з розглядом справи (витрати по сплаті судового збору в сумі 4 204,00 грн) покласти на відповідача.

Ухвалою від 23.04.2020 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі № 920/368/20 у порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; призначити підготовче засідання на 09.06.2020, 12:00; та зобов`язати позивача надати суду у строк до 01.06.2020 належним чином засвідчену копію наказу «Про відмову у поновленні договору оренди землі» від 04.10.2010 № 1/01/13-20 та письмові пояснення щодо наявності у позивача або іншої особи зазначеного письмового доказу.

Ухвалою суду від 09.06.2020 у справі № 920/368/20 постановлено, зокрема, відкласти підготовче засідання на 28.07.2020, 11:30, а ухвалою від 28.07.2020 у цій справі постановлено, зокрема, відкласти підготовче засідання на 19.08.2020, 10:30 та встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив до 18.08.2020.

18.08.2020 позивачем подано до суду заяву від 13.08.2020 № 96 (вх. № 2554к від 18.08.2020) про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить суд прийняти зазначену заяву до розгляду, вжити заходи забезпечення позову, а саме: заборонити відповідачеві або будь-яким іншим особам, приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження (передачу у власність, користування чи інше речове право) спірними земельними ділянками площею 35,7155 га, кадастровий номер :01:003:0075; площею 67,0235 га, кадастровий номер :01:003:0061; та площею 121,4904 га, кадастровий номер :01:004:0430, до моменту набрання рішенням у справі № 920/368/20 законної сили.

В обгрунтування зазначеної заяви позивач зазначає, що він, як належний землекористувач та виробник сільськогосподарської продукції, що працює в реальному секторі економіки, на момент розгляду справи вже фактично поніс значні затрати, пов`язані з обробітком землі, посівом сільськогосподарської продукції, внесенням засобів захисту рослин та мінеральних добрив, в тому числі провів заходи щодо поліпшення родючості ґрунту вказаних земельних ділянок. Станом на момент розгляду справи, на вказаних земельних ділянках знаходиться урожай і при виділенні земельних ділянок у власність під особисте селянське господарство та подальшому здійсненні робіт із встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) і закріплення їх меж межовими знаками, позивач не убезпечений від неправомірних дій щодо збирання врожаю який належить позивачу, що може призвести до завдання значних матеріальних збитків позивачу. Уразі якщо до моменту прийняття судом рішення у цій справі відбудеться поділ вищезазначених земельних ділянок і як наслідок зміняться межі вищезазначених земельних ділянок, які будуть неузгодженими між сторонами, то і питання поновлення вказаного в позові договору оренди в силу ч. 10 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» повинне буде вирішуватися не у порядку встановленому частинами 1-9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

На думку заявника, підставою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Натомість невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві або будь-яким іншим особам, приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження (передачу у власність. користування чи інше речове право) спірними земельними ділянками до моменту набранням рішенням у справі № 920/368/20 законної сили, у випадку ухвалення рішення на користь позивача, не забезпечить реального захисту прав останнього на оренду земельної ділянки.

Позивач зазначає, що враховуючи предмет заявленого позову, невжиття заявлених заходів забезпечення позову може призвести до ускладнень та фактично нівелювання обраного ним способу захисту прав та законних інтересів, що вказує на наявність підстав для застосування таких заходів забезпечення позову у даній справі.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі № 920/368/20 суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Частиною першою статті 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв?язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (частина перша статті 139 Господарського процесуального кодексу України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Проте заявником не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин, викладених ним у заяві, щодо ймовірного порушення відповідачем або іншими особами прав позивача на спірну земельну ділянку. Доводи заявника грунтуються лише на викладенні власного бачення та описанні подій без надання суду відповідних достатніх та допустимих доказів.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частинами першою - другою статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов?язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на конкретні докази не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Так, судом встановлено, що предметом позовних вимог є вимоги щодо визнання недійсним та скасування наказу «Про відмову у поновленні договору оренди землі» від 04.10.2010 № 1/01/13-20; а також визнання укладеною додаткової угоди про внесення змін та поновлення договору оренди землі від 04.01.2010, який зареєстрований у Роменському районному відділенні Сумської регіональної філії ДЗК 03.03.2010 за № 04.10.623.00306, на викладений у позовній заяві умовах.

Проте заявником не доведено суду співмірність вказаної позовної вимоги із обраним заходом забезпечення позову.

Також судом зазначається, що в поданій заяві, міститься лише посилання на ймовірне порушення прав заявника, при цьому в заяві відсутнє достатнє обґрунтування та докази, які підтверджують доцільність та необхідність забезпечення позову.

Також суд звертає увагу, що у заяві позивача про вжиття заходів забезпечення позову відсутні пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно частини другої статті 141 Господарського процесуального кодексу України, зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом унесення на депозитний рахунок суду коштів у розмірі, визначеному судом. Ці гроші повинні гарантувати сумлінність позивача й забезпечити компенсацію збитків, яких може зазнати відповідач у випадку, якщо за підсумками розгляду справи в задоволенні позову буде відмовлено та встановлено, що вжитими заходами забезпечення позову відповідачеві були заподіяні збитки.

Крім депозиту, зустрічне забезпечення може здійснюватися шляхом надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення від іншої особи, що не є заявником. Також суд може в порядку зустрічного забезпечення зобов`язати позивача вчинити певні дії для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до частини шостої статті 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі статті 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - Приватне акціонерне товариство «Райз-Максимко» (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 121В, ідентифікаційний код 30382533, email: ).

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 136, 137, 138-140, 233, 234, 235 та статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви позивача - Приватного акціонерного товариства «Райз-Максимко» (03115, м. Київ, пр-т Перемоги, буд. 121В, ідентифікаційний код 30382533, email: ) від 13.08.2020 № 96 (вх. № 2554к від 18.08.2020) про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 920/368/20 - відмовити.

2. Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки та в порядку, встановлені статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повну ухвалу складено та підписано суддею 20 серпня 2020 року.

Суддя Ю.А. Джепа