ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 серпня 2020 року Справа № 903/172/20

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Коваль Олександр Миколайович

за участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/172/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення 1000 євро,

ВСТАНОВИВ:

06.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс" направило на адресу суду позов до ОСОБА_1 про стягнення 1000 євро.

Заява обґрунтована не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно контракту на перевезення вантажу №27 від 20.03.2019.

Ухвалою суду від 13.03.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс" до ОСОБА_1 про стягнення 1000 євро, що еквівалентно 27685,60 грн. залишено без руху. Позивачу не пізніше 10-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви та подати суду: читабельну копію заявки від 20.03.2019, меморіального ордеру про часткову оплату, CMR; нотаріально засвідчений переклад на українську мову доданих до позовної заяви документів та рахунок на оплату №444 від 22.04.2019.

19.03.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс" направило на адресу суду читабельну копію заявки від 20.03.2019, меморіального ордеру про часткову оплату, CMR; рахунку на оплату №444 від 22.04.2019

Ухвалою суду від 26.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Запропоновано відповідачу не пізніше ніж у 15-ти денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду обґрунтований письмовий відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому статтею 178 ГПК України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог та доданням оригіналів для огляду та належним чином завірених копій підтверджуючих документів, на які міститься посилання у відзиві. Звернути увагу відповідача, що відзив повинен містити мотиви повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на законодавство. Звернути увагу відповідача на вимоги ст.165 ГПК України щодо відзиву. Запропоновано позивачу у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив із врахуванням вимог ст. 166 ГПК України, з урахуванням положень ч. 3-6 ст. 165 ГПК. Надати суду докази направлення відповіді на відзив з доданими до нього документами на адресу відповідача; оригінали документів долучених до позовної заяви (для огляду в судовому засіданні); нотаріально засвідчений переклад на українську мову доданих до позовної заяви документів.

Ухвалами суду від 28.04.2020, від 26.05.2020 відкладено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 14.07.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті. Зобов`язав позивача виконати вимоги ухвали суду від 26.05.2020.

22.07.2020 представник позивача подав клопотання, яким просить долучити нотаріально засвідчений переклад на українську мову заявки та контракту.

Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, 26.08.2020 подав заяву, в якій просить суд розглянути справу за відсутності представника за наявними у справі документами.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та дату судового засідання, що підтверджується витягом щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" № RD430847144UA (а. с.52).

Ухвала суду від 14.07.2020 направлена відповідачу також і на електронну адресу відповідача.

Оскільки неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути спір за відсутності відповідача, за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» (далі- перевізник, позивач) та ОСОБА_1 (далі - експедитор, відповідач) укладено контракт на перевезення вантажів №27 (а.с.3-4).

Згідно п.1.1 контракту, предметом контракту є взаємовідносини сторін, що виникають при транспортуванні міжнародному сполученні вантажів, що надаються Експедитором для перевезення транспортом Перевізника.

Відповідно до п.3.1. контракту, ціни за цим контрактом встановлені в ЄВРО. Ціни, що відповідають конкретному перевезенню (групі однотипних перевезень), погоджуються додатково перед кожним перевезенням (групою перевезень) у заявці, що є невід`ємною частиною даного контракту.

Платежі за послуги згідно цього контракту проводяться у формі 100% попередньої оплати по факту отримання рахунку, шляхом банківського переказу згідно з рахунком перевізника, якщо інше не обумовлено заявкою. Банківські витрати та комісії банку експедитора несе експедитор. Банківські витрати та комісії банку перевізника та банку-кореспондента несе Перевізник (п.п. 4.1.-4.2. контракту).

У відповідності до п.5 контракту, кількість прийнятих (зданих) перевізником вантажів визначається кількістю місць, зазначеній у товарно-транспортній накладній або CMR. У разі невідповідності кількості вантажу або його стану кількості і стану вантажу, описаному в товарно-транспортних документах, при прийомі вантажу до перевезення перевізник (водій-експедитор) повинен зробити відповідні застереження в першому примірник товарно-транспортної накладної (CMR), що залишається у вантажовідправника. При невідповідностях і пошкодженнях, виявлених під час вивантаження, перевізник (водій-експедитор) повинен внести свої зауваження в усі примірники транспортної накладної, а також брати участь у складанні акта торгової палати або незалежного експерта страхової компанії і підписати його.

Згідно п.9 контракту, претензії і спори, що відносяться до виконання цього контракту, будуть вирішуватися сторонами шляхом переговорів і консультацій. У випадку відсутності прийнятого для сторін рішення, спори вирішуються в судовому порядку. Місце судового розгляду - Господарський суд за місцем знаходження перевізника.

Пунктом 10.1. контракту сторони погодили, що по факту виконання перевезень Сторони складають і підписують Акт здачі- приймання робіт (надання послуг).

Цей контракт набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє безстроково до виконання сторонами своїх зобов`язань за контрактом (п.10.3. контракту).

З матеріалів справи слідує, що між сторонами була підписана та скріплена печатками заявка №1 від 20.03.2019 на перевезення вантажів автотранспортом до контракту №27 від 20.03.2019 (а.с.5, 22), згідно умов якої Перевізник зобов`язався здійснити перевезення за маршрутом Гудаурі (Грузія) - Латвія (Рига) транспортним засобом НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що підтверджено міжнародною автомобільною накладною CMR №0000953 (а.с.8, 254).

Відповідно до Invoice №444 від 22.04.2019 (рахунком на оплату №444 від 22.04.2019) (а.с.6, 25) та підписаного сторонами акту надання послуг №489 від 09.05.2019 (а.с.7) вартість перевезення становить 11000,00 Євро.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач часткового оплатив суму боргу в розмірі 10000 євро, що підтверджується меморіальним ордером 4 від 08.05.2019 (а.с.23).

Таким чином, на день розгляду справи сума основного боргу становить 1000 євро.

Відповідно до ст. 144 ГК України, майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно положень ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статей 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 307, 314 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та віддати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням перевізного документа (транспортної накладної) відповідно до вимог законодавства. Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача сталися не з його вини.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст.ст. 908, 909 ЦК України, що кореспондується зі ст. 307 ГК України, - за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Як вбачається з поштового штемпеля підприємства зв`язку на конверті, який адресований Господарському суду Волинської області, ТзОВ "Негабарит-Сервіс" позовну заяву з додатками направило до суду 06.03.2020 (а.с.17), а судовий збір сплачено 04.03.2020 (а.с.16).

Отже, ціна позову в національній валюті повинна визначатись з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, станом на 04.03.2020 (день сплати судового збору).

Так, станом на день сплати судового збору (04.03.2020), офіційний курс гривні до євро, визначений Національним банком України, становив 27,6856 грн. за один євро.

З огляду на викладене вбачається, що позивачем вірно визначена ціна позову в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день сплати судового збору, а саме: 27685,60 грн.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» про стягнення з ОСОБА_1 1000 євро за не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно контракту на перевезення вантажів №27 від 20.03.2019, підтверджуються належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, а тому підлягають до задоволення.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 2102,00 грн. відповідно до ст.ст. 129, 130 ГПК України слід віднести на нього.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 236-242 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , account number НОМЕР_3 АДРЕСА_2 Swift code: НОМЕР_4) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» (вул.Заводська, буд.7-А, смт.Люблинець, Ковельський р-н, Волинська обл., 45034, ) 1000 євро заборгованість за надані послуги перевезення та 2102, 00 грн. (дві тисячі сто дві гривні) витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 26.08.2020.

Суддя І. О. Гарбар