ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року Справа № 915/523/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ржепецької К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9)

до відповідачів:

1) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 )

2) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_2 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN» (57251, Миколаївська обл., Вітовський район, село Костянтинівка, вул. Миру, буд. 13)

про: стягнення 330000,00 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Гіндрюк Т.С., адвокат за довіреністю,

від відповідача-1: Туз І.В., адвокат за довіреністю,

від відповідача-2: не з`явився,

від третьої особи: Беркан М.А.

Суть спору:

13.04.2020 Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою б/н від 08.04.2020 (вх. № 4656/20) в якій просить суд:

- залучити до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN» як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідачів;

- стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» заборгованість за кредитом за кредитним договором № 010/Д2-1-КБ/119 від 06.03.2017, укладеним між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ТОВ «Діонісій VN», у розмірі 330000,00 грн;

- стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Позовні вимоги ґрунтуються на підставі умов пунктів 9.1 - 9.4 Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011, додаткових угод до генерального договору від 12.06.2014, від 23.12.2015, від 10.05.2017 та додаткової угоди № 01/42-0-1/11-025/47 від 11.06.2019 про викладення генерального договору в новій редакції; умов кредитного договору № 010/Д2-1-КБ/119 від 06.03.2017 з додатковою угодою до нього; меморіального ордеру № 1 від 10.04.2017, виписок по рахунку, платіжних доручень (7 шт.); умов пунктів 1.1, 1.2, 2.1 договорів поруки (для забезпечення зобов`язань за генеральним договором): № 12/Д2-1-КБ/723 від 11.06.2019 з додатковою угодою до нього та № 12/Д2-1-КБ/724 від 11.06.2019 з додатковою угодою до нього; вимоги про дострокове виконання зобов`язань № 140/8/876 від 28.10.2019; застосування норм статей 11, 525, 526, 554, 612, 1050 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України та мотивовані таким:

В рамках Генерального договору між Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», як кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN», як позичальником, укладено кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/119 від 06.03.2017, за умовами якого (п.п. 1.1-1.11), з урахуванням додаткової угоди, кредитор надав позичальнику в межах ліміту кредитної операції кредит в сумі 1100000,00 грн., який в подальшому зменшено до 440000,00 грн з останнім днем строку дії ліміту кредитної операції - 05.03.2020, процентною ставкою 17,5 % річних. На виконання умов кредитного договору позивач надав ТОВ «Діонісій VN» кредитні кошти в розмірі 1100000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером та випискою по рахунку, копії яких додаються до позовної заяви. Залишок боргу за тілом кредиту становить 330 000,00 грн.

Для забезпечення зобов`язань за Генеральним договором на здійснення кредитних операцій №01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011 укладено, в тому числі, наступні договори поруки: Договір поруки №12/Д2-1-КБ/723 від 11.06.2019 між позивачем та ОСОБА_1 ; - Договір поруки №12/Д2-1-КБ/724 від 11.06.2019 між позивачем та ОСОБА_2 . Відповідно до п. 1.1 договорів поруки відповідачі зобов`язались відповідати перед Позивачем солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору.

28.10.2019 позивачем на адресу позичальників та поручителів направлено вимогу про дострокове виконання зобов`язань, з посиланням на умови пунктів 9.1 - 9.4 Генерального договору, та зазначено, що строк виконання зобов`язань за кредитними договорами, укладеними в рамках Генерального договору, з моменту направлення даної вимоги є таким що настав. Вимога позивача залишена без задоволення.

Положеннями ч. 1 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому ст. 174 цього Кодексу. Якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суд відкриває провадження протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому ч. 8 цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача.

З урахуванням наведеного 14.04.2020 судом направлено стосовно відповідачів запити щодо отримання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби у Миколаївській області.

Відповідь на вказані запити судом отримано 22.04.2020.

Після отримання інформації про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд, дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із чим 23.04.2020 постановив ухвалу, якою позовну заяву залишив без руху та приписав позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки у 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

08.05.2020 до суду від позивача засобами поштового зв`язку надійшла заява б/н від 06.05.2020 (вх. № 5729/20/) про усунення недоліків за позовною заявою у справі № 915/523/20.

У зв`язку з введенням з 12.03.2020 на усій території України карантину постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (за змінами та доповненнями) ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2020 було відкрито провадження у справі № 915/523/20 без зазначення дати проведення судового засідання; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Враховуючи прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про послаблення карантинних обмежень, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», суд ухвалою від 29.05.2020 повідомив учасників справи про те, що судове засідання з розгляду справи № 915/523/20 по суті відбудеться 07 липня 2020 року об 11:00; зауважено, що у зв`язку з запровадженням карантинних заходів на території України, явка представників учасників справи в судове засідання не є обов`язковою.

29.05.2020 до суду надійшов відзив б/н від 27.05.2020 (вх. № 6491/20), в якому відповідач ( ОСОБА_2 ) просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, оскільки вважає, що банк подав позов передчасно та необґрунтовано, так як сума позову розрахована, виходячи з умов договорів № 01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011 та № 010/Д2-1-КБ/135 від 10.05.2017, без врахування суми можливої реалізації заставленого майна.

09.06.2020 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 04.06.2020 (вх. № 6832/20), в якій заявник просить відхилити доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву у справі № 915/523/20 як безпідставні.

Ухвалою суду від 07.07.2020 розгляд справи по суті було відкладено на 13 серпня 2020 року об 11:00.

Станом на момент проведення судового засідання будь-яких заяв чи клопотань як по суті справи, так і з процесуальних питань від учасників справи до суду не надходило.

В судове засідання 13.08.2020 з`явилися повноважні представники позивача, відповідача-1 та третьої особи, яких суд заслухав. Відповідач-2 свого представника в судове засідання не направив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про отримання 16.07.2020 відповідачем-2 копії ухвали Господарського суду Миколаївської області від 07.07.2020 у справі № 915/523/20 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 522.

Враховуючи наведене та те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання за відсутності представника відповідача-2.

В судовому засіданні 13.08.2020 представник Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» доповів суд предмет та підстави заявленого позову, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN» зазначили про відсутність намірів відовідача-1 та третьої особи складати відзив на позовну заяву та письмових пояснень щодо позову відповідно.

При цьому, як представник відповідача-1, так і представник третьої особи, в судовому засіданні усно висловили свої позиції, в яких просять відмовити в задоволенні позову за підставами, викладеними у відзиві відповідача-2.

Будь-яких заяв, клопотань, або намірів до суду від учасників процесу не надійшло.

Відповідно до змісту статей 195, 240 ГПК України, 13.08.2020 за результатами розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази у їх сукупності, заслухавши в судових засіданнях представників учасників справи, суд -

В С Т А Н О В И В:

Предметом даного позову виступає майнова вимога позивача, як кредитора, про стягнення у солідарному порядку з відповідачів, як поручителів, основної заборгованості за кредитним договором (дострокового повного погашення заборгованості).

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Таким чином, до предмету доказування у даній справі належить встановлення обставин укладання позивачем та третьою особою кредитного договору, наявність відповідного розміру заборгованості і підстав для її стягнення, а також обставини укладання між позивачем та відповідачами договорів поруки та наявності підстав для стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором.

Позивач на підтвердження власної правової позиції надав суду такі докази:

- Генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011 з додатковими угодами до нього;

- кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/119 від 06.03.2017 з додатковою угодою до нього;

- Договір поруки № 12/Д2-1-КБ/723 від 11.06.2019 з додатковою угодою до нього;

- Договір поруки № 12/Д2-1-КБ/724 від 11.06.2019 з додатковою угодою до нього;

- меморіальний ордер № 1 від 10.04.2017;

- платіжні доручення (№ 1457 від 30.10.2017, № 1588 від 22.11.2017, № 1822 від 21.12.2017, № 3686 від 31.10.2018, № 3860 від 28.11.2018, № 4141 від 28.12.2018, № 5499 від 19.09.2019) та банківська виписка за період з 06.03.2017 по 07.04.2020;

- вимога № 140/8/876 від 28.10.2019 про дострокове виконання зобов`язань за кредитними договорами, укладеними в рамках генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011.

Відповідач-2 на підтвердження своєї правової позиції надав суду такі докази:

- договори застави (№ 496 від 11.05.2017, № 108 від 13.02.2018, № 109 від 13.02.2019, 494 від 11.05.2017, № 495 від 11.05.2017, № 490 від 11.05.2017, № 113 від 13.02.2019);

- постанови приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження (6 шт.) та про арешт майна боржника (1 шт.).

Відповідач-1 та третя особа на підтвердження висланих доводів доказів та письмових заяв по суті спору суду не надали.

Матеріали справи свідчать про таке:

1) 15.03.2011 між Публічним акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (далі - кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN» (далі - позичальник) був укладений Генеральний договір на здійснення кредитних операцій № 14/42-0-1/11-025 (далі - Генеральний договір), згідно з предметом якого кредитор зобов`язався здійснювати на користь позичальника кредитні операції у межах сум загального ліміту та сублімітів, передбачених пунктами 1.2, 1.3 Генерального договору, а позичальник зобов`язався виконати усі обов`язки, що витікають із змісту кредитної операції, цього Генерального договору, Умов та Договорів, і повністю погасити Заборгованість у межах строку Кредитної операції відповідного виду.

Суд відмічає, що зі змісту п. 1.3 Статуту Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» вбачається, що Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» є правонаступником за всіма правами та обов`язками Публічного акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ».

Відповідно до п. 1.2 Генерального договору загальний ліміт за цим Генеральним договором становив 3600000,00 грн.

Відповідно до додаткової угоди №01/42-0-1/11-025/19 12.06.2014 до Генерального договору сторони домовились включити до складу позичальників Приватне підприємство «ОНІКС-ОПТ».

Відповідно до додаткової угоди №01/42-0-1/11-025/30 від 23.12.2015 до Генерального договору сторони домовились включити до складу позичальників Фермерське господарство «ПІДВЕННІ ЛАНИ» (Позичальник-2) та виключити зі складу позичальників Приватне підприємство «ОНІКС-ОПТ».

Відповідно до додаткової угоди №01/42-0-1/11-025/38 від 10.05.2017 до Генерального договору сторони домовились включити до складу позичальників - Приватне підприємство «ОНІКС-ОПТ» (Позичальник-3, третя особа).

Відповідно до додаткової угоди №01/42-0-1/11-025/47 від 11.06.2019 до Генерального договору сторони домовились викласти Генеральний договір в новій редакції.

Згідно з умовами п. 1.1 Генерального договору в редакції Додаткової угоди №01/42-0-1/11-025/47 від 11.06.2019 кредитор зобов`язався здійснювати на користь позичальника Кредитні операції у межах Загального ліміту та Сублімітів, передбачених пунктами 1.2, 1.3 Генерального договору, в порядку визначеному статтею 2 Генерального договору, а позичальник зобов`язаний виконати усі обов`язки, що витікають зі змісту Кредитної операції, Генерального договору, Умов та Договорів, і здійснити повне Погашення заборгованості у межах Строку кредитної операції.

Відповідно до Розділу І Генерального договору «Визначення термінів» Дефолт - обставини невиконання або неналежного виконання або неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань (обов`язків) за Генеральним договором, обставини, які свідчать про те, що зобов`язання позичальника за Генеральним договором не будуть виконані, а також інші обставини, визначені статтею 9 Генерального договору та/або Умовами як обставини Дефолту; Договори (Договір) - всі та окремі додаткові договори до Генерального договору, якими зініціюється здійснення Кредитних операцій у межах Генерального договору та в яких обумовлюється спеціальні умови здійснення таких операцій. Договори є невід`ємною частиною Генерального договору. Достатнім доказом того, що відповідний Договір є невід`ємною частиною Генерального договору та підпорядковується всім його положенням, є відповідне посилання в Договорі на Генеральний договір. Договір може містити положення, які змінюють умови Генерального договору та/або Умов, якщо про це прямо зазначено в Договорі; Умови проведення Кредитних операцій (Умови) - документ, який є додатком до Генерального договору та його невід`ємною частиною, в якому визначено порядок та особливості здійснення Кредитних операцій відповідного виду, а також додаткові права та обов`язки кредитора та позичальника, особливі умови та вимоги при здійсненні Кредитних операцій відповідного виду. Умови проведення Кредитних операцій можуть містити положення, які змінюють умови Генерального договору, якщо про це зазначено в Умовах.

2) 06.03.2017 між кредитором та позичальником, в рамках вищенаведеного Генерального договору, було укладено Кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/119, за умовами якого (пункти .1. - 1.11), з урахуванням додаткової угоди від 11.06.2019, кредитор надав позичальнику в межах ліміту кредитної операції кредит в сумі 1100000,00 грн, який в подальшому зменшено до 440 000,00 грн, з останнім днем строку дії ліміту кредитної операції - 05.03.2020, процентною ставкою 17,5 % річних.

З наданих суду доказів вбачається, що на виконання умов наведеного Кредитного договору, позивач 10.04.2017 надав Товариству з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN» кредитні кошти в розмірі 1100000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером № 1 від 10.04.2017 та випискою по рахунку.

Також, позивач надав суду відповідні докази - платіжні доручення і банківські виписки,які свідчать про погашення позичальником наданого кредиту за кредитним договором в період з жовтня 2017 року по вересень 2019 року на загальну суму 770000,00 грн.

За розрахунком позивача, який міститься в матеріалах справи, досліджений судом та не спростований відповідачами і третьою особою, залишок боргу за тілом кредиту складає 330000,00 грн.

3) 11.06.2019 між позивачем та відповідачами, для забезпечення зобов`язань за Кредитним договором - Генеральний договір на здійснення кредитних операцій №01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011 та Кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/119 від 06.03.2017, були укладені:

- Договір поруки №12/Д2-1-КБ/723 від 11.06.2019 між позивачем та ОСОБА_1 ;

- Договір поруки №12/Д2-1-КБ/724 від 11.06.2019 між позивачем та ОСОБА_2 .

Згідно з предметами наведених договорів поруки відповідачі зобов`язались відповідати перед позивачем солідарно з Позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Кредитного договору, за умовами якого позичальник зобов`язаний:

- за кредитним договором 7 (Кредитний договір № 010/Д2-1-КБ/119 від 06.03.2017): повернути кредит у розмірі 440000,00 грн та в порядку, передбаченому Кредитним договором , не пізніше 05.03.2020, або іншої дати, визначеної відповідно до умов Кредитного договору.

Відповідно до п.1.2 договорів поруки відповідач-1 та відповідач-2 відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строку, визначені Кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання Забезпечених зобов`язань.

Відповідно до п. 2.1 договорів поруки у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань, поручителі та позичальник відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, кредитор набуває права вимоги до поручителя щодо сплати заборгованості за порушеними Забезпеченими зобов`язаннями.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та па умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов (ст. 610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 3 ст. 554 ЦК України особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом пунктів 9.1 - 9.4 Генерального договору кредитор з позичальником дійшли згоди, що у разі порушення справи про банкрутство або припинення позичальника/поручителя чи прийняття рішення про припинення позичальника/поручителя, кредитор має безумовне право на власний розсуд без необхідності укладання будь-яких додаткових угод/договорів про зміни вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається саме на інформацію з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (станом на 12.02.2020), з якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN» (ідентифікаційний код юридичної особи 33231825) з 18.10.2019 перебуває в стані припинення за рішенням засновників.

Також матеріали справи містять письмову вимогу позивача № 140/8/876 від 28.10.2019 до позичальника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN» та поручителів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про дострокове виконання зобов`язань за кредитними договорами, укладеними в рамках генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011, з посиланням на умови пунктів 9.1 - 9.4 Генерального договору, яка була надіслана зазначеним учасникам 28.10.2019, що не заперечувалося останніми.

Вимога позивача була залишена без задоволення та реагування.

Статтями 73, 74 ГПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як слідує з положень ст. 77, 78 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до змісту ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх у відповідності з вимогами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах, які виступили предметом судового розгляду, кредитор дійсно набув безумовного права вимагати у солідарному порядку з поручителів дострокового повного погашення заборгованості за Кредитним договором № 010/Д2-1-КБ/119 від 06.03.2017, укладеним в рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій № 01/42-0-1/11-025 від 15.03.2011, у зв`язку із прийняттям засновниками рішення щодо припинення юридичної особи - позичальника у даній справі.

Доводи відповідача-2, викладені у відзиві відхиляються судом, оскільки суд вважає слушним зауваження позивача про те, що положення чинного законодавства не пов`язують можливість судового захисту порушених прав особи лише після використання такою особою позасудових або досудових способів захисту.

Крім того, на переконання суду, докази, надані відповідачем-2 до відзиву (договори застави, постанови про відкриття виконавчого провадження (звернення стягнення на рухоме майно)) не стосуються предмета доказування у даній справі, а тому, у відповідності до приписів ч. 1 ст. 76 ГПК України не бралися судом до уваги при прийнятті рішення.

Таким чином, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши даний спір із застосуванням норм матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, згідно з наданими сторонами доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі та солідарне стягнення з відповідачів заборгованості на користь позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 238 ГПК України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема відомості про розподіл судових витрат.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За такого, у зв`язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, судовий збір в сумі 4950,00 грн підлягає покладенню на відповідачів.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 219, 220, 233, 238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9) заборгованість за кредитом за кредитним договором № 010/Д2-1-КБ/119 від 06.03.2017, укладеним між Акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN», у розмірі 330000,00 грн, а також 4950,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дати складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони та інші учасники справи:

Позивач: Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» (01011, м. Київ, вул. Лєскова, буд. 9; ідентифікаційний код 14305909).

Відповідач-1: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач-2: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діонісій VN» (57251, Миколаївська обл., Вітовський район, село Костянтинівка, вул. Миру, буд. 13; ідентифікаційний код 33231825).

Повне рішення складено та підписано судом 18.08.2020.

Суддя О.Г. Смородінова