РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/274/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Федоренко Ю.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Маркетинг Груп,

вул. Грушевського, 4, к. 302, м. Київ, 01001;

поштова адреса: 01001, м. Київ, а/с № 109

до відповідача: Селянського (фермерського) господарства Урожай,

вул. Галини Костюк, 22, м. Корюківка, Корюківський район, Чернігівська область, 15300

про стягнення 329 408,17 грн

Учасники справи не викликались.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованість у розмірі 329408,17 грн, яка складається з основного боргу у розмірі 170000,00 грн, пені у розмірі 34142,41 грн, 30 процентів річних від простроченої суми основної заборгованості у розмірі 36346,58 грн, штрафів у розмірі 88919,18 грн за договором поставки № 65 894 від 27.03.2019.

Дії суду щодо розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 06.04.2020 вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 927/274/20, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін .

Відповідно до ст. 165 ГПК України вказаною ухвалою відповідачу було встановлено 15 денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження у справі отримано представником відповідача 07.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 066 (а.с. 111).

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення йому строку для подання відзиву.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Позиції учасників справи.

Позов обгрунтовано порушенням відповідачем умов договору поставки №65 894 від 27.03.2019.

Відзиву на позов, заяв та клопотань від відповідача не надходило.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з приписами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судом також враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012).

Європейський суд щодо тлумачення положення розумний строк в рішенні у справі Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (із змінами і доповненням), з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу встановлено карантин з 12.03.2020 до 22.05.2020 на усій території України.

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з 22.05.2020 до 22.06.2020 із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України внесено зміни, зокрема, до постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів, якою з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 22.05.2020 до 31.07.2020 на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні установлено карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Окрім того, Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) від 30.03.2020 № 540-IX, внесено, зокрема, зміни до Господарського процесуального кодексу України.

Так, у відповідності до п. 4 Розділу Х Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України, в редакції вищевказаного Закону, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

17.07.2020 набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) №731-ІХ від 18.06.2020.

Відповідно до вказаного закону пункт 4 розділу X Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України викладено в такій редакції: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У п. 2 прикінцевих та перехідних положень Закону від 18 червня 2020 року №731-ІХ встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу ХІІ Прикінцеві положення Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Проте, відповідних заяв від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З урахуванням наведеного, розгляд справи проводився в межах розумного строку, та з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України.

Фактичні обставини справи.

27.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Маркетинг Груп» (далі -постачальник) та селянським (фермерським) господарством «Урожай» (далі -покупець) було укладено договір поставки № 65894, далі Договір (а.с. 46-50).

Згідно п. 1.1. Договору у строки, зумовлені Договором, постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупця насіння сільськогосподарських культур та/або засоби захисту рослин та/або мінеральні добрива (надалі-«товар») на умовах відстрочення платежу (кінцевого розрахунку) на визначений договором строк, а покупець зобов`язується прийняти товар, сплатити його вартість на умовах, передбачених цим договором (додаткових угод та Специфікацій до нього).

Відповідно до п. 2.1-2.2 Договору найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна за одиницю та ціна всього товару наведені у Специфікаціях до Договору, які є невід`ємними його частинами. Ціна товару, що вказана у Специфікаціях, визначена на дату укладення Договору (підписання Специфікації).

Вартість договору складається із суми всіх Специфікацій, підписаних в рамках цього Договору.

Згідно п. 8.1 Договору даний договір є укладеним з моменту його підписання та діє протягом року з моменту його укладення. Причому закінчення строку дії цього Договору не звільняє покупця від виконання всіх взятих на себе зобов`язань за цим Договором, а саме: повернення остаточної ціни цього Договору, сплати неустойки, процентів та відшкодування збитків (у випадку порушення зобов`язань по цьому Договору), інших платежів, які покупець зобов`язаний перерахувати і сплатити постачальнику у розмірі, порядку і у строки встановлені цим Договором.

До Договору сторонами були підписані специфікації, а саме:

1. специфікація № 1 від 29.03.2019 згідно з якою було обумовлено поставку товару на загальну суму 130 848,00 грн. Строк сплати визначено наступний:

попередня оплата (аванс, 30 % від вартості Товару за специфікацією) в розмірі 39 254,40 грн. сплачується Постачальнику до 29.03.2019;

оплата 70 % від вартості Товару за специфікацією в розмірі 91 593,60 грн. сплачується Постачальнику до 01.10.2019;

2. специфікація № 2 від 24.04.2019 згідно з якою було обумовлено поставку товару на загальну суму 112 626,00 грн. Строк сплати визначено наступний:

- попередня оплата (аванс, 30 % від вартості Товару за специфікацією) в розмірі 33 787,80 грн. сплачується Постачальнику до 24.04.2019;

- оплата 70 % від вартості Товару за специфікацією в розмірі 78 838,20 грн. сплачується Постачальнику до 01.10.2019;

3. специфікація від 08.05.2019 згідно з якою було обумовлено поставку товару на, загальну суму 27 479,52 грн. Строк сплати визначено наступний:

- попередня оплата (аванс, 30 % від вартості Товару за специфікацією) в розмірі 8 243,86 грн. сплачується Постачальнику до 08.05.2019;

оплата 70 % від вартості Товару за специфікацією в розмірі 19 235,66 грн. сплачується Постачальнику до 01.10.2019.

4. специфікація від 22.05.2019 згідно з якою було обумовлено поставку товару на загальну суму 15 068,16 грн. Строк сплати визначено наступний:

- попередня оплата (аванс, 30 % від вартості Товару за специфікацією) в розмірі 4 520,45 грн. сплачується Постачальнику до 22.05.2019;

- оплата 70 % від вартості Товару за специфікацією в розмірі 10 547,71 грн. сплачується Постачальнику до 01.10.2019;

5. специфікація від 23.05.2019 згідно з якою було обумовлено поставку товару на загальну суму 43 007,38 грн. Строк сплати визначено наступний:

- попередня оплата (аванс, 30 % від вартості Товару за специфікацією) в розмірі 12 902,21 грн. сплачується Постачальнику до 23.05.2019;

- оплата 70 % від вартості Товару за специфікацією в розмірі 30105,17 грн. сплачується Постачальнику до 01.10.2019;

6. специфікація від 28.05.2019 згідно з якою було обумовлено поставку товару на загальну суму 30 525,00 грн. Строк сплати визначено наступний:

попередня оплата (аванс, 30 % від вартості Товару за специфікацією) в розмірі 9 157,50 грн. сплачується Постачальнику до 28.05.2019;

оплата 70 % від вартості Товару за специфікацією в розмірі 21 367,50 грн. сплачується Постачальнику до 01.10.2019;

7. специфікація від 19.06.2019 згідно з якою було обумовлено поставку товару на загальну суму 48 672,00 грн. Строк сплати визначено наступний:

попередня оплата (аванс, 30 % від вартості Товару за специфікацією) в розмірі 14 601,60 грн. сплачується Постачальнику до 19.06.2019;

- оплата 70 % від вартості Товару за специфікацією в розмірі 34 070,40 грн. сплачується Постачальнику до 01.10.2019;

8. специфікація від 04.07.2019 згідно з якою було обумовлено поставку товару на загальну суму 14 457,12 грн. Строк сплати визначено наступний:

- попередня оплата (аванс, 30 % від вартості Товару за специфікацією) в розмірі 4 337,14 грн. сплачується Постачальнику до 04.07.2019;

- оплата 70 % від вартості Товару за специфікацією в розмірі 10 119,98 грн. сплачується Постачальнику до 01.10.2019.

Позивачем було поставлено відповідачу товар, що підтверджується копіями видаткових накладних, які підписані сторонами, а саме: №253 від 04.04.2019 на суму 130848,00 грн, № 694 від 15.05.2019 на суму 27479,52 грн, № 623 від 20.05.2019 на суму 75084,00 грн, № 628 від 20.05.2019 на суму 37542,00 грн, № 689 від 28.05.2019 на суму 15068,16 грн, № 1715 від 28.05.2019 на суму 32907,00 грн, № 1089 від 03.06.2019 на суму 10100,38 грн, № 1048 від 31.05.2019 на суму 30525,00 грн, № 1751 від 21.06.2019 на суму 48672,00 грн, № 1847 від 09.07.2019 на суму 14457,12 грн (а.с.68-77).

Враховуючи викладене, позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 422683,18 грн.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату, а саме: № 451 від 29.03.2019 на суму 130848,00 грн, № 382 від 06.04.2017 на суму 35096,68 грн, № 827 від 24.04.2019 на суму 112626,00 грн, № 1042 від 08.05.2019 на суму 27479,52 грн, № 1237 від 22.05.2019 на суму 15068,16 грн, № 1254 від 23.05.2019 на суму 43007,38 грн, № 1314 від 28.05.2019 на суму 30525,00 грн, № 1484 від 19.06.2019 на суму 48672,00 грн, № 1583 від 04.07.2019 на суму 14457,12 грн (а.с. 59-67).

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково, а саме:

1. Виконання Специфікації № 1 від 29.03.2019:

- 29.03.2019 оплата на суму 39 254,40 грн. - повна оплата 30% Товару (передоплата) (платіжне доручення № 335 від 29.03.2019, а.с. 78). Залишок заборгованості станом на 02.10.2019 (дата початку прострочення виконання зобов`язання зі сплати 70 % вартості Товару) - 91 593,60 грн.;

-27.12.2019 сплачено 20 000,00 грн. - часткова оплата залишку заборгованості зі сплати 70 % Товару з порушенням строків (платіжне доручення № 242 від 27.12.2019, а.с. 90). Залишок заборгованості - 71 593,60 грн. з 27.12.2019;

-03.01.2020 оплата на суму 30 000,00 грн - часткова оплата залишку заборгованості зі сплати 70 % Товару з порушенням строків (платіжне доручення № 253 від 03.01.2020, а.с. 91). Залишок заборгованості - 41 593,60 грн. з 03.01.2020;

-20.01.2020 оплата на суму 41593,60 грн - повна оплата залишку заборгованості зі сплати 70 % Товару з порушенням строків (платіжне доручення № 273 від 20.01.2020, а.с. 92).

Отже, суми прострочення були у таких періодах:

-з 02.10.2019 по 26.12.2019 - 91 593,60 грн.;

-з 27.12.2019 по 02.01.2020 - 71 593,60 грн.;

-з 03.01.2020 по 19.01.2020 - 41 593,60 грн.

2.Виконання Специфікації № 2 від 24.04.2019:

-08.05.2019 оплата на суму 33787,80 грн. - повна оплата 30% Товару (передоплата) (платіжне доручення № 379 від 08.05.2019, а.с. 79). Залишок заборгованості станом на 02.10.2019 (дата початку прострочення виконання зобов`язання зі сплати 70 % вартості Товару) - 78 838,20 грн.;

-20.01.2020 оплата на суму 23735,58 грн - часткова оплата залишку заборгованості зі сплати 70 % Товару з порушенням строків (платіжне доручення № 274 від 20.01.2020, а.с. 93). Залишок заборгованості - 55 102,62 грн. з 20.01.2020 по даний час.

Отже, суми прострочення були у таких періодах:

-з 02.10.2019 по 19.01.2020 - 78 838,20 грн.;

-з 20.01.2020 на день подання позовної заяви - 55 102,62 грн.

3.Виконання Специфікації від 08.05.2019:

-14.05.2019 оплата на суму 8 244,00 грн. - повна оплата 30% Товару (передоплата) у розмірі 8 243,86 грн. та часткова оплата 70% Товару на суму 0,14 грн. (платіжні доручення №№ 382 та 384 від 14.05.2019, а.с. 80,81). Залишок заборгованості станом на 02.10.2019 (дата початку прострочення виконання зобов`язання зі сплати 70 % вартості Товару) - 19 235,52 грн., який не сплачений на час винесення рішення.

Отже, суми прострочення були у таких періодах:

- з 02.10.2019 на день подання позовної заяви - 19 235,52 грн.

4.Виконання Специфікації від 22.05.2019:

- 22.05.2019 оплата на суму 4520,45 грн повна оплата 30 % Товару (передоплата) (платіжне доручення № 388 від 22.05.2019, а.с. 82);

- 18.11.2019 оплата на суму 10547,71 грн оплата 70% вартості товару (платіжне доручення № 171 від 18.11.2019, а.с. 89).

5. Виконання Специфікації від 23.05.2019:

- 24.05.2019 оплата на суму 12 903,00 грн. - повна оплата 30% Товару (передоплата) у розмірі 12 902,21 грн. та часткова оплата 70% Товару на суму 0,79 грн. (платіжне доручення № 390 від 24.05.2019, а.с. 83). Залишок заборгованості станом на 02.10.2019 (дата початку прострочення виконання зобов`язання зі сплати 70 % вартості Товару) - 30 104,38 грн., який не сплачений на день подання позовної заяви.

Суми прострочення були у таких періодах: з 02.10.2019 станом на день подання позовної заяви 30104,38 грн.

6.Виконання Специфікації від 28.05.2019:

-29.05.2019 оплата на суму 9157,50 грн. - повна оплата 30% Товару (передоплата) (платіжне доручення № 16 від 29.05.2019, а.с. 84). Залишок заборгованості станом на 02.10.2019 (дата початку прострочення виконання зобов`язання зі сплати 70 % вартості Товару) - 21 367,50 грн., який не сплачений на день подання позовної заяви.

Суми прострочення були у таких періодах:

-з 02.10.2019 станом на день подання позовної заяви - 21 367,50 грн.

7.Виконання Специфікації від 19.06.2019:

- 19.06.2019 оплата на суму 14 602,00 грн. - повна оплата 30% Товару (передоплата) у розмірі 14 601,60 грн. та часткова оплата 70% Товару на суму 0,40 грн. (платіжні доручення №№ 39, 402, 405 від 19.06.2019, а.с. 85-87). Залишок заборгованості станом на 02.10.2019 (дата початку прострочення виконання зобов`язання зі сплати 70 % вартості Товару) - 34 070,00 грн., який не сплачений на час подання позовної заяви.

Суми прострочення були у таких періодах:

-з 02.10.2019 станом на час подання позовної заяви - 34 070,00 грн. грн.

8.Виконання Специфікації від 04.07.2019:

-05.07.2019 оплата на суму 4337,14 грн. - повна оплата 30% Товару (передоплата) (платіжне доручення № 410 від 05.07.2019, а.с. 88). Залишок заборгованості станом на 02.10.2019 (дата початку прострочення виконання зобов`язання зі сплати 70 % вартості Товару) - 10 119,98 грн., який не сплачений станом на день подання позовної заяви.

Суми прострочення були у таких періодах:

-з 02.10.2019 станом на день подання позовної заяви -10 119,98 грн.

Враховуючи викладене, відповідачем була здійснена оплата позивачу за отриманий товар за Договором в загальній сумі 252683,18 грн.

Так, за відповідачем станом на день подання позовної заяви утворилась заборгованість перед позивачем за отриманий за Договором товар у сумі 170000,00 грн (поставлений товар позивачем по накладним на суму 422683,18 грн- 252683,18 грн, сума оплаченого відповідачем товару).

Оцінка аргументів та нормативно-правове обґрунтування.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу частин 1 та 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідач доказів оплати основного боргу за Договором в розмірі 170000,00 грн, а також доказів, які спростовують наявність боргу в заявленому до стягнення розмірі, в ході розгляду даної справи до суду не надав.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов`язання щодо своєчасного розрахунку за отриманий товар, беручи до уваги відсутність належних доказів погашення відповідачем наявної заборгованості, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 170000,00 грн є правомірними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями у розумінні ст.230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 7.2.4 Договору за прострочення (порушення) строків виконання грошових зобов`язань покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, а у разі, якщо прострочення складає понад 30 календарних днів покупець додатково сплачує постачальнику штраф у розмірі 30 (тридцять) відсотків від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошових зобов`язань за цим Договором не обмежується шістьома місяцями, а припиняється через рік (365 календарних днів) від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (п. 7.3 Договору).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п. 7.2.3 Договору у разі невиконання чи неналежного виконання покупцем грошових зобов`язань, щодо оплати вартості отриманого товару, покупець відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України сплачує на користь продавця тридцять процентів річних від простроченої суми основної заборгованості.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача у відповідності до пунктів 7.2.4, 7.3 Договору пені за прострочення відповідачем зобов`язань з оплати отриманого товару в розмірі 34142,41 грн за період з 02.10.2019 по 25.03.2020, штрафу у розмірі 88919,18 грн та у відповідності до п. 7.2.3 Договору та ст. 625 ЦК України 30 процентів річних від простроченої суми основної заборгованості в розмірі 36346,58 грн згідно розрахунків а.с. 21-45.

Здійснивши перевірку розрахунку пені, яка заявлена позивачем, судом встановлено, що позивачем безпідставно в розрахунку пені не було враховано оплату відповідачем 18.11.2019 платіжним дорученням №171 70% вартості товару на суму 10547,71 грн за поставлений товар по специфікації від 22.05.2019.

За перерахунком суду, на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення строків оплати товару: по специфікації №1 від 29.03.2019 в розмірі 7557,05 грн за період прострочення з 02.10.2019 по 19.01.2020; по специфікації №2 від 24.04.2019 в розмірі 9363,15 грн за період прострочення 02.10.2019 по 19.01.2020; по специфікації від 08.05.2019 в розмірі 2518,83 грн за період прострочення з 02.10.2019 по 25.03.2020; по специфікації від 22.05.2019 в розмірі 434,33 грн за період прострочення з 02.10.2019 по 17.11.2019; по специфікації від 23.05.2019 в розмірі 3942 грн за період прострочення з 02.10.2019 по 25.03.2020; по специфікації від 28.05.2019 в розмірі 2798 грн за період прострочення з 02.10.2019 по 25.03.2020; по специфікації від 19.06.2019 в розмірі 4461,35 грн за період прострочення з 02.10.2019 по 25.03.2020; по специфікації від 04.07.2019 в розмірі 1325,18 грн за період прострочення з 02.10.2019 по 25.03.2020, в всього у сумі 32 399,89 грн.

В решті позову про стягнення пені в розмірі 1742,52 грн судом відмовлено за необгрунтованістю.

Перевіривши доданий до позовної заяви розрахунок штрафу на суму 88 919,18 грн суд встановив, що він відповідає вимогам Договору та закону, є арифметично вірним, а тому позовні вимоги в частині стягнення штрафу судом задовольняються.

Відповідно до п.7.2.3 Договору на користь позивача підлягає стягненню 30% річних за прострочення строків оплати товару: по специфікації №1 від 29.03.2019 в розмірі 7465,46 грн за період прострочення з 02.10.2019 по 19.01.2020; по специфікації №2 від 24.04.2019 в розмірі 10105,43 грн за період прострочення 02.10.2019 по 25.03.2020; по специфікації від 08.05.2019 в розмірі 2778,89 грн за період прострочення з 02.10.2019 по 25.03.2020; по специфікації від 22.05.2019 в розмірі 397,86 грн за період прострочення з 02.10.2019 по 17.11.2019; по специфікації від 23.05.2019 в розмірі 4349,08 грн за період прострочення з 02.10.2019 по 25.03.2020; по специфікації від 28.05.2019 в розмірі 3086,89 грн за період прострочення з 02.10.2019 по 25.03.2020; по специфікації від 19.06.2019 в розмірі 4921,98 грн за період прострочення з 02.10.2019 по 25.03.2020; по специфікації від 04.07.2019 в розмірі 1462 грн за період прострочення з 02.10.2019 по 25.03.2020, в всього у сумі 34 567,59 грн.

В решті вимог про стягнення 1778,99 грн 30% річних судом відмовлено за необгрунтованістю ( позивачем при розрахунку відсотків річних не було враховано оплату відповідачем 10547,71 грн платіжним дорученням №171 від 18.11.2019).

За наведених вище обставин позов судом задовольняється частково.

Щодо судових витрат.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 165, 232-233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства Урожай, вул. Галини Костюк, 22, м. Корюківка, Корюківський район, Чернігівська область, 15300, код 32230925 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агро Маркетинг Груп, вул. Грушевського, 4, к. 302, м. Київ, 01001, (поштова адреса: 01001, м. Київ, а/с № 109), код 39435221, 170 000,00 грн боргу, 32 399,89 грн пені, 88 919,18 грн штрафу, 34 567,59 - 30 процентів річних та витрати зі сплати судового збору у сумі 4 888,30 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову про стягнення 1 742,52 грн пені та 1 778,99 грн 30% річних відмовити.

Рішення набирає законної сили в строк і в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строки визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення складено 19.08.2020.

Суддя Ю.В. Федоренко