ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2020м. ДніпроСправа № 904/6224/19

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломерержа", м. Кривий Ріг

про стягнення суми основного боргу у розмірі 68 799 149,01 грн., інфляційних втрат у розмірі 17845610,39 грн., 3% річних у розмірі 7 070 516,28 грн. та пені у розмірі 12 566 317,40 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

При секретарі судового засідання Захарчук А.Е.

Представники:

від позивача: Остапенко В.М. довіреність № и14-201 від 17.07.2019;

від відповідача: Демченко А.Г. довіреність № 8 від 02.01.2020.

РУХ СПРАВИ.

Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломерержа" про стягнення суми основного боргу у розмірі 68799149,01 грн., інфляційних втрат у розмірі 17845610,39 грн., 3% річних у розмірі 7 070 516,28 грн. та пені у розмірі 12 566 317,40 грн.

Ухвалою суду від 27.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне провадження у справі. Призначено підготовче засідання на 29.01.2020.

В підготовчому засіданні від 29.01.2020 оголошено перерву до 26.02.2020.

Ухвалою суду від 26.02.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 24.03.2020.

Ухвалою суду від 19.03.2020 призначено підготовче засідання на 15.04.2020.

Підготовче засідання, призначене на 15.04.2020, не відбулось внаслідок застосування на території України з 12 березня до 11 травня 2020 року карантинних заходів, а також встановлення особливого режиму роботи судів України.

Ухвалою суду від 15.05.2020 призначено підготовче судове засідання на 03.06.2020.

Ухвалою суду від 03.06.2020 відкладено підготовче засідання на 21.07.2020.

Ухвалою суду від 21.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 19.08.2020.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - постачальник) та Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломерержа" (надалі - споживач) було укладено договір постачання природного газу № 3250/1718-ТЕ-5 від 26.09.2017 (надалі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору, постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017 - 2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Позивач зазначив, що виконав умови договору, за період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 326 648 561,01 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу (том. 1, а.с. 37 - 41).

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Позивач вказав, що, з урахуванням зазначених положень договору, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором зі сплати вартості поставленого природного газу є таким, що настав.

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлений позивачем природний газ у встановлені строки та розмірі. Загалом відповідачем було оплачено спожитий природний газ на загальну суму 257 849 412 грн.

За таких обставин, за розрахунктом позивача, у Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломерержа" утворилась заборгованість перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зі сплати вартості поставленого у лютому 2018 року газу у розмірі 68 799 149,01 грн.

За порушення відповідачем строків виконання грошового зобов`язання позивачем нараховано до сплати інфляційні втрати у розмірі 17 845 610,39 грн., 3% річних у розмірі 7070516,28 грн. та пеню у розмірі 12 566 317,40 грн.

Позивач заперечив проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені. Позивач зазначив, що відповідач, здійснюючи господарську діяльність, повинен самостійно нести всі ризики настання негативних наслідків.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. Відповідач вказав, що у нього була відсутня можливість впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за природний газ, оскільки всі кошти, які надходять на рахунок відповідача, уповноваженим банком самостійно розподіляються згідно затвердженого постановами НКРЕП алгоритму та перераховуються на рахунок позивача.

Також відповідачем надано до суду клопотання про зменшення розміру пені, заявленої до стягнення, на 70 %. В обґрунтування поданого клопотання відповідач послався на несвоєчасність розрахунків з ним кінцевими споживачами природного газу, що призвело до скрутного матеріального становища підприємства.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу за договором постачання природного газу № 3250/1718-ТЕ-5 від 26.09.2017 у розмірі 68 799 149,01 грн., інфляційних втрат у розмірі 17 845 610,39 грн., 3% річних у розмірі 7070516,28 грн. та пені у розмірі 12 566 317,40 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (в які строки і якому розмірі природний газ мав бути оплачений), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи оплачена відповідачем вартість отриманого природного газу у повному обсязі у встановлені строки), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено, які наслідки порушення зобов`язань боржником (чи наявні підстави для зменшення нарахованої пені).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - постачальник) та Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломерержа" (надалі - споживач) було укладено договір постачання природного газу № 3250/1718-ТЕ-5 від 26.09.2017 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Пунктом 12.1 договору (в редакції додаткової угоди № 2 від 04.04.2018) визначено, що цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 по 31.05.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до п.1.1. договору, постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2017 - 2018 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Позивач виконав умови договору, за період з жовтня 2017 року по лютий 2018 року поставив відповідачу природний газ на загальну суму 326 648 561,01 грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу (том. 1, а.с. 37 - 41).

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

З урахуванням зазначених положень договору, строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором зі сплати вартості поставленого природного газу є таким, що настав.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором і не оплатив поставлений позивачем природний газ у встановлені строки та розмірі. Загалом відповідачем було оплачено спожитий природний газ на загальну суму 257 849 412 грн.

За таких обставин, у Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломерержа" утворилась заборгованість перед Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" зі сплати вартості поставленого у лютому 2018 року газу у розмірі 68799149,01 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 68799149,01 грн. є обґрунтованими.

Пунктом 8.2 договору встановлено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 16,4% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пунктом 8.2 договору (в редакції додаткової угоди № 1 від 11.01.2018) встановлено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню у розмірі 15,3% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі пункту 8.2 договору, за прострочення відповідачем строків оплати природного газу, поставленого з жовтня 2017 року по лютий 2018 року, позивач нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за загальний період з 28.11.2017 по 30.08.2019 у розмірі 12 566 317,40 грн.

Перевіривши розрахунок суд встановив, що сума пені за порушення відповідачем строку виконання грошового зобов`язання за заявлений позивачем період становить суму в більшому розмірі, ніж заявлено позивачем до стягнення.

Частиною 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог. Тому, вимоги позивача про стягнення пені в заявленому розмірі - 12 566 317,40 грн. - є обґрунтованими.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 7 070 516,28 грн. за загальний період з 28.11.2017 по 30.08.2019 та інфляційну складову у розмірі 17845610,39 грн. за загальний період з грудня 2017 року по липень 2019 року.

Перевіривши розрахунок 3% річних суд встановив, що він зроблений правильно та відповідає вимогам чинного законодавства.

А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 7070516,28 грн. є обґрунтованими.

Перевіривши розрахунок інфляційної складової суд встановив, що він зроблений правильно та відповідає методиці розрахунку інфляційної складової, викладеної в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26 червня 2020 року у справі № 905/21/19.

А отже, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційної складової у розмірі 17845610,39 грн. - є обґрунтованою.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором постачання природного газу №3250/1718-ТЕ-5 від 26.09.2017 з додатками (т. 1 а.с. 24 - 36), актами приймання - передачі природного газу (том. 1, а.с. 37 - 41), листом № 3540/04 від 12.12.2018 (том 1, а.с. 42 - 43).

ЩОДО НАЯВНОСТІ ПІДСТАВ ДЛЯ ЗМЕНШЕННЯ РОЗМІРУ ШТРАФНИХ САНКЦІЙ.

Відповідачем надано до суду клопотання про зменшення розміру пені, заявленої до стягнення, на 70 %. В обґрунтування поданого клопотання відповідач послався на несвоєчасність розрахунків з ним кінцевими споживачами природного газу, що призвело до скрутного матеріального становища підприємства.

Згідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка, у такому випадку, перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №913/89/18, від 04.12.2018 у справі № 916/65/18, від 03.07.2019 у справі № 917/791/18.

Під час вирішення питання про можливість зменшення розміру нарахованої пені, судом було враховано такі обставини: основним різновидом господарської діяльності відповідача є постачання теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню, учбовим закладам, дитячим садкам, оздоровчим санаторіям, лікарням, а тому господарська діяльність останнього є суспільно необхідною та відіграє особливу соціальну роль; невиконання відповідачем зобов`язань зумовлено тим, що єдиним джерелом для оплати за послуги розподілу природного газу є кошти, отримані як оплата за спожиту теплову енергію з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств; значний ступінь виконання боржником зобов`язання; нарахування та стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат у значній мірі компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем умов договору; стягнення з відповідача пені у повному обсязі не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання, а також з урахуванням того, що позивачем не було надано доказів понесення ним збитків через порушення відповідачем грошових зобов`язань у спірних правовідносинах, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованої пені з 12566317,40 грн. до 8 800 000 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми основного боргу у розмірі 68 799 149,01 грн., інфляційних втрат у розмірі 17 845 610,39 грн., 3% річних у розмірі 7 070 516,28 грн. та пені у розмірі 8 800 000 грн.

Зменшити розмір пені, заявленої до стягнення, з 12 566 317,40 грн. до 8 800 000 грн.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір пені, заявленої до стягнення, з 12 566 317,40 грн. до 8 800 000 грн.

Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломерержа" (місцезнаходження: 50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9; ідентифікаційний код: 03342184) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ідентифікаційний код: 20077720) суму основного боргу у розмірі 68799149,01 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 17 845 610,39 грн., 3% річних у розмірі 7 070 516,28 грн., пеню у розмірі 8 800 000 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 672 350 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження. Рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 20.08.2020.

Суддя М.О. Ніколенко