ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/381/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Українсько-американського товариства з обмеженою відповідальністю "Євромікс" з іноземними інвестиціями, м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм", м. Мерефа
про стягнення 4 786,42 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Українсько-американське товариство з обмеженою відповідальністю "Євромікс" з іноземними інвестиціями звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астат Фарм" заборгованість за Договором поставки №АТ-20/04/16 від 20.04.16р. в сумі 4786,42 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 11.02.20р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомленням учасників справи. ВІДПОВІДАЧУ встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву із нормативно-правовим та документальним обґрунтуванням своєї правової позиції. Встановлено позивачеві строк для подання відповіді на відзив у п`ять днів з дня отримання відзиву на позов. Встановлено відповідачеві строк для подання заперечень у п`ять днів з дня отримання відповіді на відзив.

18.02.20р. відповідачем отримано ухвалу суду про відкриття провадження по справі.

У відповідності до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

02.04.20р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Пунктом 11 вищевказаного законного у Господарський процесуальний кодекс України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436) внесено зміни, зокрема: розділ Х «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 4 такого змісту: «4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Приймаючи до уваги, що дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження та її розгляд починається зі стадії розгляду справи по суті, а у зв`язку з тим, що вищевказаним законом продовжено строк розгляду справи по суті, то суд, ухвалою суду від 13.04.20р. продовжив строк розгляду справи по суті на строк дії карантину.

Відповідачем по справі отримано ухвалу суду про продовження строку розгляду справи по суті 22.04.20р.

Станом на час винесення рішення по справі відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву з нормативно-правовим обґрунтуванням своєї правової позиції щодо суті спору.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

20.04.16р. між сторонами був укладений Договір поставки №АТ-20/04/16 із Протоколом розбіжностей, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар згідно товарних (видаткових) накладних, а покупець зобов`язувався прийняти та сплатити за нього певну грошову суму в розмірі та строки, відповідно умов даного договору.

Згідно п.2.1. Договору, поставка Товару здійснюється Постачальником на підставі заявки Покупця. Заявка оформлюється в електронному вигляді за формою, розробленою Покупцем. В заявці зазначаються: найменування, асортимент, кількість товару, адреси постачання товару, вартість товару, визначена на підставі Специфікації. Заявка відправляється з електронної адреси Покупця на електронну адресу Постачальника.

Відповідно до пп. 2.1.1. Договору, «Строк поставки товару 5 (п`ять) календарних днів з моменту отримання заявки Покупця. Постачальник має право на дострокову поставку товару, про що обов`язково сповіщає Покупця.

Поставка партії товару вважається виконаною Постачальником в момент передачі партії товару Покупцю. Перехід ризику випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) товару від Постачальника до Покупця відбувається в момент підписання Покупцем видатково-прибуткової накладної на партію товару. (п.2.5. Договору).

Поставка Товару здійснюється транспортом Постачальника за його рахунок за адресами місцезнаходження аптек Покупця, (п. 2.4. Договору).

Відповідно до умов 5.1. в редакції Протоколу розбіжностей «Оплата за кожну поставлену партію товару здійснюється Покупцем періодично протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту поставки товару на склад Покупця. За продукцію ТМ SСА та Колгейт-Палмолів згідно додаткової угоди.

За умовами додаткової угоди №1 від 20.04.2016р. до Договору оплата за кожну поставлену партію товару виробника SСА здійснюється Покупцем не пізніше 85 (вісімдесяти п`яти) календарних днів з регулярністю оплат, за реалізований товар, кожні 14 (чотирнадцять) календарних днів.

Згідно п.10.1. Договору, Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та скріплення печатками Сторін та діє протягом одного року.

Договір автоматично пролонгується на той самий строк, на який його було укладено, якщо жодна зі Сторін за 30 днів до закінчення дії Договору письмово не заявить про бажання розірвати його. Термін дії права Сторін на автоматичну пролонгацію дії дійсного Договору не обмежений, (п.10.2.). Сторони про бажання розірвати Договір № АТ-20/04/16 від 20.04.2016р. одна одній не заявляли.

В позовній заяві позивач вказує про те, що постачальником за весь період дії Договору регулярно та систематично поставлявся товар, Покупець сплачував вартість товару за Договором, проте, покупцем не були оплачені видаткові накладні: №KH_SCA-0007434 від 05.04.18р. на суму 1255,60 грн. (часткова недоплата) та №KH_SCA-0007436 від 05.04.18р. на суму 3530,82 грн.

Таким чином, позивач зазначає про те, що заборгованість Покупця перед Постачальником складає 4786,42грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд даної справи, проте, не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву з обґрунтованими запереченнями проти заявленої суми боргу.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності із ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до положень ч.ч. 1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 4786,42 грн. заборгованості та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором у сумі 4786,42 грн., суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 4786,42 грн. заборгованості, правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 598, 610-612 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АСТАТ ФАРМ" (, 62472, Харківська обл., м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, 223, кімн. 8-7) на користь УКРАЇНСЬКО-АМЕРИКАНСЬКОГО ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРОМІКС» З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ (, 01001, м. Київ, пров. Музейний, 8) суму боргу за Договором поставки № АТ-20/04/16 від 20.04.2016р. в розмірі 4786,42грн., судовий збір в сумі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, або до суду першої інстанції відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 17.08.20р.

Суддя Л.В. Шарко