РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.08.2020Справа № 910/5148/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"

до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго"

про стягнення 1059022,15 грн.

за участі представників:

від позивача: Іваненко І.П., адвокат,

від відповідача: не з`явився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські електромережі» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» про стягнення заборгованості за договором електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 19.12.2018 у загальній сумі 1059022,15 грн., з якої: 1028791,94 грн. основного боргу, 15146,79 грн. пені, 1619,70 грн. інфляційних втрат та 13463,72 грн. трьох процентів річних.

Ухвалою суду від 21.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

У відзиві на позовну заяву відповідач послався на те, що починаючи з лютого 2019 року всі грошові кошти відповідача направляються в рахунок погашення заборгованості перед оптовим постачальником електроенергії. При цьому, рівень розрахунків споживачів, розташованих на території ліцензованої діяльності відповідача, становить у загальному лише 55 %. Одночасно, відповідач посилається на дискримінаційний характер та обтяжливі умови укладеного із позивачем договору. У той же час відповідач зазначає, що із наданих до справи документів неможливо встановити, який договір укладався на сайті позивача, та до якого договору позивачем надані додатки.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що укладений із відповідачем договір є публічним, а тому всі його умови є однаковими для всіх електропостачальників та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії. Також позивач звернув увагу на позовний період заборгованості, який виник пізніше, ніж обставини, на які відповідач посилався на як на підставу неможливості оплати боргу перед позивачем.

Дана справа розглянута з урахуванням пункту 4 розділу Х прикінцевих положень ГПК України.

Станом на момент розгляду справи в судовому засіданні 11.08.2020 від відповідача не надходили клопотання про відкладення розгляду справи. У той же час, участь учасників справи в судовому засіданні 11.08.2020 судом обов`язковою не визнавалась.

Статею 202 ГПК України встановлено, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

При цьому, суд зауважує, що оголошення на території України карантину не зупиняє роботи судів.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 910/10006/19, від 16.07.2020 у справі № 924/369/19.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.12.2018 відповідач приєднався до публічного договору електропостачальника (позивача) про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, який встановлює порядок та умови передачі (розподілу) електричної енергії споживачам елекьтропостачальника як послуги оператора системи. Даний договір укладений сторонами із урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пункту 1.2 договору його умови є однаковими для всіх електропостачальників та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що ціна послуг з розподілу (передачі) визначається згідно з Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії (Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з передачі електричної енергії), затвердженим Регулятором.

Оплата (придбання) послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником у формі попередньої оплати, у тому числі плановими авансовими платежами (пункт 3.4 договору).

Згідно з пунктом 5.6 Порядку розрахунків (додаток 2 до договору) постачальник до 25 числа місяця (включно), що передує розрахунковому періоду, здійснює попередню оплату вартості послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 100 % обсягу електроенергії, що підлягає розподілу, розрахованого у відповідності до пункту 5.1 даного додатку, на поточний рахунок оператора системи. Датою здійснення оплати за виставленими оператором системи постачальнику платіжними документами є дата, на яку оплачена сума коштів зараховується на поточний рахунок оператора системи.

Остаточний розрахунок за надані послуги постачальник здійснює в розрахунковому місяці на підставі акту наданих послуг, отриманим від оператора системи до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим (пункт 5.9 Порядку розрахунків).

Із матеріалів справи вбачається, що за період з 01.06.2019 по 01.02.2020 позивач надав відповідачу послуги з розподілу електричної енергії на загальну суму 1028791,94 грн., що підтверджується підписаними обома сторонами актами приймання-передачі наданих послуг та звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпустку електричної енергії за точками обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії».

Оскільки відповідач оплату наданих позивачем послуг не здійснив, останній звернувся до відповідача з вимогою від 25.02.2020 № 01/3/01/4/7468, однак відповіді або грошових коштів не отримав.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України, статтею 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 ЦК України).

Відповідно до частини 4 статті 46 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на підставі договорів про надання послуг з розподілу. Договори про надання послуг з розподілу є публічними договорами приєднання та укладаються на основі типових договорів, форма яких затверджується Регулятором.

Згідно з пунктом 2.1.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою від 14.03.2018 № 312 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, договір електропостачальника про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання, розробляється оператором системи на основі додатка 4 до цих Правил, оприлюднюється на офіційному веб-сайті оператора системи та укладається шляхом надання електропостачальником заяви-приєднання. Датою початку дії зазначеного договору є наступний робочий день від дня отримання оператором системи заяви-приєднання електропостачальника щодо укладення такого договору.

Як убачається із матеріалів справи, відповідач шляхом подання заяви-приєднання від 19.12.2018 приєднався до умов договору електропостачальника надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

У той же час, щодо посилань відповідача на дискримінаційність умов договору та його обтяжливий характер, то суд зауважує, що його умови викладені у відповідності до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, а тому є однаковими для всіх електропостачальників, у тому числі для відповідача.

Суд також зауважує, що направлення відповідачем своїх грошових коштів у рахунок погашення заборгованості перед оптовим постачальником електроенергії, неповна оплата населенням (споживачами) отриманих послуг не може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язань за договором перед позивачем.

Так, приписи статті 617 ЦК України прямо передбачають, що не вважається випадком для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Оскільки сума боргу відповідача за надані позивачем за договором послуги з розподілу електричної енергії, яка складає 1028791,94 грн. за період з 01.06.2019 по 01.02.2020, підтверджується підписаними обома сторонами актами приймання-передачі наданих послуг та звітами щодо фактичного (звітного) корисного відпустку електричної енергії за точками обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії», та відповідач не надав документи, які свідчать про погашення вказаної заборгованості, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовної вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлена до стягнення пеня в розмірі 15146,79 грн.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Згідно з частиною 3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 6.6 договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених цим договором, з порушенням термінів, визначених порядком розрахунків, постачальник сплачує оператору системи пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення, за кожний день прострочення платежу. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

За арифметичним перерахунком суду відповідна штрафна санкція у вигляді пені підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.

Крім того, позивач нарахував на суму боргу 1619,70 грн. інфляційних втрат та 13463,72 грн. трьох процентів річних.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.

Здійснивши арифметичний перерахунок, суд дійшов висновку про стягнення компенсаційних витрат у заявленому позивачем розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Одночасно, суд дійшов висновку повернути позивачу за викладеним у позовній заяві клопотанням надмірно сплачений судовий збір у розмірі 453,45 грн., переплата якого здійснена позивачем при сплаті судового збору при пред`явленні позовної заяви.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго» (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 85; ідентифікаційний код 19480600) на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20; ідентифікаційний код 41946 (один мільйон двадцять вісім тисяч сімсот дев`яносто одну) грн. 94 коп. основного боргу, 15146 (п`ятнадцять тисяч сто сорок шість) грн. 79 коп. пені, 1619 (одну тисячу шістсот дев`ятнадцять) грн. 70 коп. інфляційних втрат, 13463 (тринадцять тисяч чотириста шістдесят три) грн. 72 коп. трьох процентів річних, а також 15885 (п`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 33 коп. витрат зі сплати судового збору.

Повернути Приватному акціонерному товариству «ДТЕК Київські електромережі» (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 20; ідентифікаційний код 41946011) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 453 (чотириста п`ятдесят три) грн. 45 коп., сплачений за платіжним дорученням від 19.03.2020 № 1500662 (№11).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва (пункт 17.5 частини 1 Перехідних положень ГПК України) протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено: 26.08.2020 року.

Суддя К.В. Полякова