ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2020 року м. Дніпро Справа № 908/3502/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Кузнецової І.Л., Чус О.В.

секретар судового засідання Мацекос І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Обласного комунального підприємства Фармація

на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.03.2020 р.

( суддя Колодій Н.А., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 18.03.2020 р.)

у справі

за позовом: Обласного комунального підприємства Фармація

( м. Дніпро )

до відповідача: Запорізького обласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України

в особі адміністративної колегії

Запорізького обласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України

( м. Запоріжжя )

про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Обласне комунальне підприємство Фармація звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в особі адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, про визнання незаконним та скасування рішення адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.10.2019 р. № 58/22-рш у справі № 02/16-19.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17.03.2020 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, Обласне комунальне підприємство Фармація подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обгрунтування своїх доводів та заперечень, Скаржник посилається на те, що неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального права свідчать про прийняття незаконного та необгрунтованого судового рішення, що також є порушенням ст. 236 ГПК України.

Водночас, на думку Скаржника, суд дійшов помилкового висновку про те, що вимогу голови Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 58- 02/10-222 від 21.01.2019 р. ОКП «Фармація» отримало 29.01.2019 р., а не 24.01.2019 р., як про це зазначив Позивач з посиланням на відповідні докази.

При цьому Скаржник зазначає, що в порушення ч. 5 ст. 236 ГПК України суд не дав оцінки аргументам Позивача про те, що 31.01.2019 р., тобто в межах десятиденного строку з дня отримання Вимоги від 21.01.2019 р., ОКП «Фармація» направлено Відповідачу інформацію.

Скаржник наголошує на тому, що до законодавства про захист економічної конкуренції не відноситься Закон України «Про публічні закупівлі», а тому завдання АМКУ при участі у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, визначеній пунктами 1 - 4 ч. 1 ст. 3 Закон України «Про Антимонопольний комітет України», не поширюються на відносини, які регулюються Законом України «Про публічні закупівлі».

Скаржник вважає повноваження голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, які передбачені ст. 17 Закон України «Про Антимонопольний комітет України» і дають йому право вимагати від суб`єктів господарювання інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, не поширюються на здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції при здійсненні закупівель, через відсутність у законодавстві про захист економічної конкуренції та Законі України «Про публічні закупівлі» завдань і повноважень АМКУ на здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції при здійсненні закупівель.

Відтак, на думку Скаржника, помилкового висновку дійшов суд і щодо наявності повноважень у Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України діяти за межами Запорізької області без доручення голови АМКУ.

Від Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Відповідач посилається на те, що дії Позивача з неподання інформації в установлений головою територіального відділення строк, є порушенням, передбаченим п. 13 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Враховуючи вищевикладене, адміністративною колегією Відділення було прийнято рішення від 16.10.2019 р. № 58/22-рш, яким визнано, що Позивач вчинив порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону, у вигляді неподання інформації Відділенню на Вимогу у встановлений головою Відділення строк.

Крім того, у відзиві територіального відділення Антимонопольного комітету посилається на те, що повноваження голови відділення, визначені ст. 17 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» та п. 8 Положення про територіальне відділення щодо направлення вимог суб`єктам господарювання в інших передбачених законом випадках, надані останньому для організації та забезпечення виконання завдань і функцій, покладених на територіальне відділення та його адміністративні колегії. Таким чином, направлення вимоги голови відділення про надання інформації є законними діями, які слугують засобом контролю та збору відділенням необхідної інформації, з огляду на завдання органів Антимонопольного комітету України та функції із забезпечення діяльності головою роботи відділення. При цьому, законність відповідних повноважень у органів Антимонопольного комітету України щодо витребування інформації з метою проведення дослідження процедур закупівлі підтверджується висновками Верховного Суду у постановах від 13.03.2018 р. у справі № 910/2370/17, від 17.04.2018 р. у справі № 917/637/17.

Територіальне відділення Антимонопольного комітету також вказує на те, що відділенням, при виконанні покладених на нього Законом України "Про Антимонопольний комітет України" завдань, а саме здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель, здійснюється перевірка дій учасників ( не замовників ) під час їх участі у процедурі електронних торгів на предмет наявності або відсутності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції. З огляду на наведене, застосування положень Закону України "Про публічні закупівлі" в даному випадку є помилковим та таким, що не відповідає фактичним обставинам даної справи, оскільки відділенням здійснюється дослідження поведінки (дій) суб`єктів господарювання (учасників) під час їх участі у процедурі електронних торгів, зазначеної вище.

Крім того, територіальне відділення Антимонопольного комітету зазначає про те, що Комунальною установою «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя» у вересні 2018 року були проведені відкриті торги щодо закупівлі товарів: Фармацевтична продукція ( морфін, фентаніл ) ( оголошення UA-2018-08-10- 000440-а ) місце поставки 69005, Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 80. У зазначених Торгах участь приймали два суб`єкти господарювання Комунальне підприємство «Аптечне об`єднання «Фармація Запорізької обласної ради» та Позивач. Таким чином, направлення Відділенням вимоги на адресу Позивача про надання інформації № 58-02/10-222 від 21.01.2019 р. зумовлено дослідженням дотримання учасниками Торгів законодавства про захист економічної конкуренції ( спотворення результатів торів ) під час проведення комунальною установою «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя»

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2020 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Обласного комунального підприємства Фармація на рішення Господарського суду Запорізької області від 17.03.2020 р. у справі № 908/3502/19.

Розпорядженням керівника апарату суду від 12.05.2020 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів, для вирішення питання про призначення справи до розгляду.

Автоматичною системою документообігу для вирішення питання про призначення справи до розгляду визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Кузнецової І. Л., Подобєда І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.05.2020 р. розгляд скарги призначено в судове засідання на 18.06.2020 р.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 17.06.2020 р., у зв`язку з виходом на роботу судді Чус О.В., відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, для дотримання принципу незмінності колегії суддів при розгляді справи здійснено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі № 908/3502/19 шляхом передачі справи раніше визначеній колегії суддів.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду даної справи було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кощеєв І.М. ( доповідач ), судді - Кузнецова І.Л., Чус О.В.

По розгляду апеляційної скарги було оголошено перерву з 18.06.2020 р. по 18.08.2020 р.

У судовому засіданні 18.08.2020 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головою Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, з метою здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції при здійсненні закупівель, на підставі ст. ст. 17, 22, 22-1 Закону України Про Антимонопольний комітет України, направлено Обласному комунальному підприємству Фармація вимогу від 21.01.2019 р. вих. № 58-02/10-222 про надання в 10-денний термін інформації ( 25 питань ) стосовно участі Обласного комунального підприємства Фармація у торгах, проведених Комунальною установою Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя на закупівлю: Фармацевтична продукція ( морфін, фентаніл ) ( номер оголошення UA-2018-08-10-000440-а ). Вказано, що відповідь має бути надана на кожне поставлене питання окремо, згідно з нумерацією; у разі відсутності запитуваної інформації, необхідно зазначити це у відповіді та пояснити причини.

У вимозі звернуто увагу, що неподання у встановлені строки, подання в неповному обсязі або подання недостовірної інформації у відповідності до пунктів 13-15 ст. 50 Закону України Про Антимонопольний комітет України кваліфікується як правопорушення, за яке частинами першою та другою статті 52 цього Закону передбачена відповідальність.

У листі від 31.01.2019 р. вих. № 04/101, направленому Відповідачу, Позивач вказав, що здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції при здійсненні закупівель знаходиться поза межами завдань, повноважень та компетенції Антимонопольного комітету України, його працівників та утворених ним органів, що виключає законність вимоги Запорізького обласного територіального відділення АМКУ № 58-02/10-222 від 21.01.2019 р. та обов`язковість її виконання для ОКП Фармація. Також вказав, що оскільки чинним законодавством України не встановлений обов`язок суб`єкта господарювання виконувати вимоги, які прийняті всупереч або за межами встановлених законом повноважень, у ОКП Фармація відсутні правові підстави для задоволення вимоги Запорізького обласного територіального відділення АМКУ № 58-02/10-222 від 21.01.2019 р.

Даний лист був направлений Відповідачу та отриманий останнім 29.01.2019 р.

Адміністративною колегією Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 58/22-рш від 16.10.2019 р. ( справа № 02/16-19), яким постановлено:

1. Визнати, що Обласне комунальне підприємство Фармація вчинило порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, у вигляді неподання інформації Запорізькому обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу голови Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 21.01.2019 р. № 58-02/10-222 у встановлений ним строк.

2. За порушення, визначене у пункті 1 резолютивної частини рішення, накласти на Обласне комунальне підприємство Фармація - відповідача штраф у розмірі 41 300 грн.

В рішенні зазначено, що у встановлений головою відділення строк ОКП Фармація не надало відповідь, яка б містила інформацію на вимогу від 21.01.2019 р. № 58-02/10-222. За результатами розгляду справи № 02/16-19 такі дії ОКП Фармація кваліфіковано як порушення, передбачене п. 13 ст. 50 Закону України Про захист економічної конкуренції ( неподання інформації у встановлений головою відділення строк ).

Не погоджуючись із вказаним рішенням із підстав, що вказані вище, Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.10.2019 р. № 58/22-рш у справі № 02/16-19.

Судом також встановлено, що направлення Запорізьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України вимоги № 58-02/10-222 від 21.01.2019 р. позивачу зумовлено дослідженням дотримання учасниками торгів ( закупівля товарів: Фармацевтична продукція ), одним із яких є Позивач, законодавства про захист економічної конкуренції ( спотворення результатів торгів ). Торги проводилися КУ Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя, , місцезнаходження є: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80.

Стосовно дня отримання Позивачем вимоги № 58-02/10-222 від 21.01.2019 р., судом встановлено: відповідно до листа Дніпропетровської дирекції АТ Укрпошта від 20.08.2019 р. вих. № 39-А-02-504/1933, рекомендований лист № 881 від 21.01.2019 р., на адресу: 49047, м. Дніпро, пр.-т Б. Хмельницького, 171, ОКП Фармація, надійшов до відділення поштового зв`язку № 57 м. Дніпро 22.01.2019 р. та вручений уповноваженій особі на одержання пошти КП Фармація Валяєвій І.М. 29.01.2019 р. на підставі доручення. Відтак, вимога № 58-02/10-222 від 21.01.2019 р. була вручена уповноваженій на отримання поштової кореспонденції особі Позивача 29.01.2019 р. Крім того, Позивачем не було подано витребуваної вимогою інформації Відповідачу ані у строк, встановлений у вимозі № 58-02/10-222, ані в інший строк.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що голові територіального відділення Антимонопольного комітету України у межах його повноважень надано право вимагати від суб`єктів господарювання інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, а вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України є обов`язковими для виконання у визначені ним строки. При цьому, у вимозі № 58-02/10-222 від 21.01.2019 р. голови територіального відділення зазначалося про відповідальність за неподання інформації у встановлені строки, а також зазначалось, що відповідь на поставлені у вимозі питання має бути надана на кожне поставлене питання окремо. Таким чином, суб`єкт господарювання (позивач) був повідомлений про необхідність надання інформації та у який саме спосіб та строк її необхідно було надати.

В основу оскаржуваного рішення про відмову в задоволені позову про визнання незаконним та скасування рішення адміністративної колегії Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 16.10.2019 № 58/22-рш у справі № 02/16-19 покладено висновок місцевого господарського суду про те, що відділення у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у Позивача відповідну інформацію ( необхідну для здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції суб`єктами господарювання під час проведення Комунальною установою Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя закупівлі товарів: Фармацевтична продукція ( морфін, фентаніл ), учасником торгів якого було ОКП Фармація), а Позивач, зі свого боку, зобов`язаний був надати таку інформацію у встановлений строк ( наведена позиція узгоджується з висновком щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеним, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 р. зі справи № 910/2370/17, 27.03.2018 р. зі справи № 922/2274/17, від 17.04.2018 р. зі справи № 917/637/17, від 19.06.2018 р. зі справи № 917/1410/17, від 23.04.2019 р. зі справи № 915/827/18, від 04.07.2019 р. зі справи № 910/13461/18 ).

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення місцевого суду скасувати та прийняти в цій частині нове рішення про задоволення позову.

Ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, погоджується з висновками суду попередньої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України Про Антимонопольний комітет України Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", "Про державну допомогу суб`єктам господарювання", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до статті 3 даного Закону основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; 6) проведення моніторингу державної допомоги суб`єктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України Про Антимонопольний комітет України для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції.

Закон України Про захист економічної конкуренції визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Економічна конкуренція (конкуренція) це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку (ст. 1 Закону України Про захист економічної конкуренції).

Антиконкурентними узгодженими діями, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України Про захист економічної конкуренції, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Про Антимонопольний комітет України визначено, що при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках Антимонопольний комітет України має повноваження вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

У свою чергу, ст. 17 даного Закону чітко визначені повноваження голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, серед яких (пункт 5) такі повноваження: при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно - господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Аналогічні повноваження голови територіального відділення АМКУ закріплені у підпункті 5 пункту 8 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 р. № 32-р.

Відповідно до ст. 22 вказаного вище Закону вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України в межах його компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ним строки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 22-1 цього ж Закону суб`єкти господарювання, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання.

Таким чином, голові територіального відділення Антимонопольного комітету України у межах його повноважень надано право вимагати від суб`єктів господарювання інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, а вимоги голови територіального відділення Антимонопольного комітету України є обов`язковими для виконання у визначені ним строки.

Право АМКУ вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання не ставиться в залежність від факту початку ним розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Законодавством України не передбачено можливості суб`єкта господарювання на власний розсуд вирішувати питання доцільності витребування головою територіального відділення АМКУ інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції ( зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.08.2019 р. у справі № 910/13472/18, від 26.09.2019 р. у справі № 910/12393/18 ).

Направлення Відповідачем Позивачу зазначеної вимоги зумовлено дослідженням дотримання учасниками торгів ( закупівля товарів: фармацевтична продукція ), одним із яких є Позивач, законодавства про захист економічної конкуренції. Торги проводилися КУ Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя, , місцезнаходження є: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 80.

Відповідно до п. 5 Правил розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 12.02.2002 р. №24-р, справи, підвідомчі адміністративній колегії територіального відділення Комітету, розглядаються у територіальному відділенні за місцем вчинення порушення або за місцезнаходженням відповідача, або за місцем настання наслідків порушення.

Відтак, Відповідач мав право направити вимогу Позивачу, місцезнаходженням якого є м. Дніпро, оскільки торги проводилися установою ( КУ Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя ), місцезнаходженням якої є м. Запоріжжя.

Враховуючи положення наведених вище норм чинного законодавства, а також встановлених фактичних обставин справи, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що територіальне відділення АМКУ у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у Позивача відповідну інформацію, необхідну для здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції суб`єктами господарювання під час проведення Комунальною установою Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги міста Запоріжжя закупівлі товарів: фармацевтична продукція (морфін, фентаніл), учасником торгів якого було ОКП Фармація, а Позивач, зі свого боку, зобов`язаний був надати таку інформацію у встановлений строк (наведена позиція узгоджується з висновком щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеним, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 р. у справі № 910/2370/17, від 27.03.2018 р. у справі № 922/2274/17, від 17.04.2018 р. у справі № 917/637/17, від 19.06.2018 р. у справі № 917/1410/17, від 23.04.2019 у справі № 915/827/18, від 04.07.2019 р. у справі № 910/13461/18).

Що ж до твердження Скаржника про відсутність у територіального відділення АМК повноважень здійснювати контроль та/або розглядати скарги, що належать до сфери публічних закупівель, то як зазначено в постанові Верховного Суду від 16.06.2020 р. у справі № 908/1369/19 до компетенції Відповідача відповідно до Закону № 3659 відноситься здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель. Законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, у яких органи АМК мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання. Однак суб`єкти господарювання зобов`язані надавати інформацію на запит (вимогу) голови територіального відділення АМК.

Окрім того, необхідно зазначити, що факт направлення Підприємством листа у відповідь на вимогу територіального відділення АМК не свідчить про надання інформації на вимогу територіального відділення АМК, з огляду на те, що вказаний лист не містить інформації та документів, які вимагалися. Водночас з огляду на приписи пункту 13 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є: неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки. А тому довід Підприємства про вчасне направлення на адресу територіального відділення АМК листа з відповіддю та неналежність доказів на підтвердження прострочення направлення такої відповіді не впливають на правильність висновку про наявність у діях Підприємства порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації на вимогу територіального відділення АМК у встановлені головою територіального відділення строки ( зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.06.2020 р. у справі № 908/1369/19 ).

Враховуючи викладене, вчинена вимога Голови Запорізького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України є законною та обґрунтованою, а позовні вимоги безпідставними. Судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову, доводами апеляційної скарги правомірність висновків суду першої інстанції не спростована.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

Водночас колегія суддів погоджується з аргументами, викладеними Відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, що ґрунтуються на встановлених місцевим господарським судом обставинах справи та відповідають нормам процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства Фармація залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 17.03.2020 р. у справі № 908/3502/19 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 19.08.2020 р.

Головуючий суддя І.М.Кощеєв

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя О.В. Чус