СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2020 р. Справа №922/801/20

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І. , суддя Терещенко О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Віп Авто Транс» (вх.№1481Х/1 від 12.06.2020) на рішення Господарського суду Харківської області від 19.05.2020 у справі №922/801/20 (м. Харків, суддя Погорелова О.В., повний текст складено 19.05.2020),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Віп Авто Транс», м. Чернігів,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Валері 2016», м. Харків,

про стягнення 45152,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Віп Авто Транс», звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Валері 2016», в якому просить суд стягнути з останнього на свою користь 45152,00 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків по заявці-договору №30Т від 15.01.2020 щодо оплати наданих позивачем послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом. Судові витрати, які складаються з 2102,00 грн. судового збору, позивач просить суд покласти на відповідача. Також, у позові позивач просить суд розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними письмовими доказами у справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після доставлення вантажу до місця призначення, позивачем на адресу відповідача доставкою «Нова Пошта» були направлені оригінали документів (Заявка-Договір №30Т від 15.01.2020 (по 2 прим.), рахунок-фактура №СФ-0000066 від 21.01.2020, Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000064 від 21.01.2020 (по 2 прим.), міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №1113800) для проведення розрахунку за надані послуги; відповідач отримав зазначені документи 17.02.2020, але оплати не здійснив, що також підтверджується випискою з банку по рахунку ТОВ «Віп Авто Транс» НОМЕР_1 за період з 15.01.2020 по 05.03.2020.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 19.05.2020 в задоволенні позову відмовлено з підстав того, що вимоги позивача є передчасними, оскільки з матеріалів справи не вбачається настання у відповідача строку виконання зобов`язання з оплати послуг, наданих відповідно до заявки на перевезення вантажу №30Т від 15.01.2020.

Позивач з вказаним рішенням не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 19.05.2020 повністю і прийняти нове рішення, яким у позові відмовити; судовий збір за сплату апеляційної скарги покласти на відповідача; завчасно повідомити апелянта про дату та час судового засідання.

В обґрунтування своєї позиції по справі апелянт зазначає наступне:

- під час відкриття провадження у суду першої інстанції не було сумніву щодо обсягу та характеру доказів у справі, чи є інші фактичні дані та докази на їх підтвердження, які мають значення для вирішення справи, а приймаючи рішення про відмову у позові, суд робить висновок про відсутність доказів, які позбавляють суд можливості встановити, що час виконання зобов`язань відповідача настав;

- при поданні позовної заяви до суду, позивачем надсилалась позовна заява з додатками на адресу відповідача листом з описом вкладення, в якій майже дублюється перелік документів, які зазначались в тексті позовної заяви щодо відправлення документів відповідачу раніше, а тому лист з описом є дублюванням доказу про направлення відповідачу документів, які підтверджують виконання зобов`язань з оплати послуг по перевезенню;

- у відповідності до статей 4, 9 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної, яка є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Віп Авто Транс». Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Валері 2016» строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Враховуючи, що ціна позову в даній справі є меншою від ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом було попереджено сторони, що апеляційна скарга може бути розглянута за правилами ч. 10 ст. 270 ГПК України без повідомлення учасників справи.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала про відкриття апеляційного провадження у справі згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення була отримана представником позивача - 23.06.2020, представником відповідача - 18.06.2020, що підтверджується наявними в матеріалах справи зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень (т.1, а.с.72;81).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується належне повідомлення сторін про відкриття провадження у справі та розгляд справи в порядку, передбаченому ч. 10 ст. 270 ГПК України.

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу (вх.№6147 від 24.06.2020), в якому просить рішення Господарського суду Харківської області від 19.05.2020 у справі №922/801/20 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В обґрунтування своєї позиції по справі відповідач зазначає, що судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права; суд з`ясував повно і всебічно обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши оцінку всім аргументами учасників справи.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2020, у зв`язку з відпусткою судді Дучал Н.М. для розгляду справи №922/801/20 визначено наступний склад колегії суддів: суддя Гетьман Р.А., суддя Терещенко О.І., суддя Склярук О.І.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та викладені учасниками провадження у справі доводи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.282 Господарського процесуального кодексу України, зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Віп Авто Транс «(позивач, перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Валері 2016» (відповідач) була укладена заявка-договір №30Т від 15.01.2020, відповідно до якої позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу послуги по перевезенню вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні по маршруту Україна-Литва, а відповідач зобов`язався здійснити оплату наданих послуг.

Зазначеною заявкою на перевезення вантажу передбачено, що вартість перевезення становить 1100 євро все включено (за курсом купівлі Ощадбанку на сайті мінфін, на дату розвантаження) + вартість забезпечення по транзиту вантажу через РБ та Литву - 15500 грн.

Оплата транспортних послуг здійснюється відповідачем протягом 12 робочих днів після отримання оригіналів документів. Відправка оригіналів документів Новою Поштою відділення №25 м. Харків.

За твердженням позивача, на виконання умов вказаної заявки ним надані послуги на перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, днз Рено Магнум НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , за маршрутом м. Харків (Україна) - м. Клайпеда (Литва), що підтверджується підписом та відбитком печатки вантажоодержувача UAB «PHILIP MORRIS LIETUVA» на міжнародній товарно-транспортній накладній CMR №1113800.

Як вказує позивач, після доставляння вантажу до місця призначення, ним на адресу відповідача були направлені оригінали документів (Заявка-Договір №30Т від 15.01.2020 (по 2 прим.), рахунок-фактура №СФ-0000066 від 21.01.2020, Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000064 від 21.01.2020 (по 2 прим.), міжнародна товарно-транспортна накладна CMR №1113800 для проведення розрахунку за надані послуги.

Вказані документи, за твердженням позивача, були направлені відповідачу за допомогою доставки «Нова пошта» та останній отримав їх 17.02.2020.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що після отримання оригіналів документів, відповідач не виконав грошові зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг у розмірі 45152,00 грн., що також підтверджується випискою з банку по рахунку ТОВ «Віп Авто Транс» НОМЕР_1 за період з 15.01.2020 по 05.03.2020, у зв`язку з чим перевізник просить стягнути вказані кошти в судовому порядку.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ненадання позивачем належних доказів направлення, вручення чи отримання відповідачем оригіналів документів, відповідно до умов заявки №30Т від 15.01.2020, позбавляє суд можливості встановити, що строк виконання зобов`язань з оплати послуг є таким, що настав. Тому вимоги позивача є передчасними, оскільки з матеріалів справи не вбачається настання у відповідача строку виконання зобов`язання з оплати послуг, наданих відповідно до заявки на перевезення вантажу №30Т від 15.01.2020.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного Кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 Цивільного Кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 Цивільного Кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладена між позивачем і відповідачем Заявка на перевезення вантажу № 30Т від 15.01.2020 за своєю правовою природою є договором перевезення вантажу.

Як встановлено судом, на виконання умов заявки на перевезення вантажу №30Т від 15.01.2020, позивач здійснив перевезення вантажу, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною СМR №1113800.

В той же час, згідно з умовами заявки на перевезення вантажу №30Т від 15.01.2020 оплата транспортних послуг здійснюється протягом 12 робочих днів після отримання оригіналів документів.

Відповідно до ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Матеріали справи не містять доказів направлення, вручення чи отримання відповідачем оригіналів документів, відповідно до умов заявки №30Т від 15.01.2020.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що в даному випадку неможливо встановити настання строку виконання зобов`язання.

Позивач зазначає, що ним було виконано зобов`язання з передачі оригіналів документів відповідачу, оскільки при поданні позовної заяви до суду, позивачем надсилалась позовна заява з додатками на адресу відповідача листом з описом вкладення, в якій майже дублюється перелік документів, які зазначались в тексті позовної заяви щодо відправлення документів відповідачу раніше, а тому лист з описом є дублюванням доказу про направлення відповідачу документів, які підтверджують виконання зобов`язань з оплати послуг по перевезенню. Вказаний довід апелянта колегія суддів відхиляє, оскільки відправлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача не тотожний обов`язку позивача направити оригінали документів для здійснення оплати відповідачем відповідно до умов договору.

Також судом досліджено копію експрес-накладної №4792 від 14.02.2020, що додана до апеляційної скарги. З даного документу вбачається направлення позивачем документів на ім`я керівника ТОВ «Валері 2016» - Жолоба В.Н. за адресою м. Харків, відділення №71. Відповідно до доданого скріншоту з сайту Нова Пошта відправлення отримано відповідачем 17.02.2020.

В той же час, Заявкою-договором №30Т від 15.01.2020 передбачено відправку оригіналів документів Новою Поштою на відділення №25 м. Харків. З матеріалів справи не вбачається зміни умов договору щодо номеру відділення Нової Пошти, а тому вказана копія експрес-накладної не може слугувати належним доказом отримання оригіналів документів відповідачем. Більше того, шляхом дослідження наданих доказів, неможливо встановити які саме документи були відправлені відповідачу.

Крім того, частиною 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Позивачем в порушення вищезазначених положень законодавства в апеляційній скарзі не надано доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції.

Ураховуючи вищевикладене, докази, на які посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі не приймаються колегією суддів.

Щодо доводів апелянта про те, що під час відкриття провадження у суду першої інстанції не було сумніву щодо обсягу та характеру доказів у справі, чи є інші фактичні дані та докази на їх підтвердження, які мають значення для вирішення справи, а приймаючи рішення про відмову у позові, суд робить висновок про відсутність доказів, які позбавляють суд можливості встановити, що час виконання зобов`язань відповідача настав, колегія суддів зазначає наступне.

На етапі відкриття провадження у справі суд перевіряє наявність у особи, яка звернулася до суду, права на звернення до суду і дотримання встановленого порядку реалізації даного права, наявність чи відсутність підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Тобто, завданням цієї стадії є з`ясування процесуальних питань, а не дослідження та оцінка доказів. Тому твердження апелянта про незаконність дій суду є помилковими.

Таким чином, суд першої інстанції ухвалив судове рішення про відмову в задоволенні позовної заяви з додержанням норм матеріального і процесуального права, всебічно та повно з`ясував обставини справи та надані сторонами докази.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення, у зв`язку з чим підстав для задоволення скарги - колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 273, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Віп Авто Транс» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 19.05.2020 у справі №922/801/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя О.І. Склярук

Суддя О.І. Терещенко