ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

10 серпня 2020 року м.Харків Справа № 913/651/19

Провадження №33/913/651/19

Господарський суд Луганської області у складі судді Драгнєвіч О.В., розглянувши заяву Фермерського господарства "Кринички-Л" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області від 21.01.2020 з урахуванням заяви від 06.08.2020 у справі №913/651/19

за позовом Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006", адреса місцезнаходження: вул.Лесі Українки, буд.162,кв.11, м.Пологи, Пологівський р-н, Запорізька область, 70605, адреса для листування: вул.Якова Новицького, 11, м.Запоріжжя, 69005

до відповідача Фермерського господарства "Кринички-Л", вул.Гагаріна, буд.2, с.Новочервоне, Троїцький р-н, Луганська область, 92145

про стягнення 565 483 грн 06 коп.

секретар судового засідання Скляр Т.С.,

у засіданні брали участь:

від позивача: адвокат Хомутов Г.В., посвідчення. №ЗП 001631 від 26.04.2018, довіреність. №32/19 від 02.01.2019;

від відповідача (заявника): засновник, голова фермерського господарства ОСОБА_1 , рішення зборів від 08.01.2008, паспорт;

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 21.01.2020 позов Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" до Фермерського господарства "Кринички-Л" про стягнення 565 483 грн 06 коп. задовольно повністю; присуджено до стягнення з Фермерського господарства "Кринички-Л" на користь Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" основний бог в сумі 498 578 грн 00 коп., штраф у сумі 49 857 грн 80 коп., 48 % річних у сумі 17 047 грн 26 коп., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 8 482 грн 25 коп.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" задоволено. Рішення Господарського суду Луганської області від 21.01.2020 року змінено, доповнивши його резолютивну частину положеннями наступного змісту : "Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нарахувати проценти за такою формулою:

(СОБ х 48 х КДП) : КДР : 100 = Сума процентів,

де:

СОБ - сума основного боргу, простроченого Фермерським господарством "Кринички-Л" (ідентифікаційний код 34970573);

48 - розмір процентів;

КДП - кількість днів прострочення сплати Фермерським господарством "Кринички-Л" (ідентифікаційний код 34970573) суми основного боргу за період: з 27.11.2019 року і до моменту виконання цього рішення в частині сплати основного боргу,

КДР - кількість днів у році, у якому нараховуються проценти;

і стягнути отриману Суму процентів із Фермерського господарства "Кринички-Л" (ідентифікаційний код 34970573) на користь Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2006" (ідентифікаційний код 34216986)".

В іншій частині рішення Господарського суду Луганської області від 21.01.2020 року залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Луганської області від 21.01.2020 та постанови Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2020, які набрали законної сили 22.06.2020 видано відповідний наказ від 08.07.2020 №913/651/19.

30.07.2020 від Фермерського господарства "Кринички-Л" надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області від 21.01.2020 у справі №913/651/19, в якій боржник просить відстрочити виконання рішення суду в частині стягнення Фермерського господарства "Кринички-Л" на користь Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" основного богу в сумі 498 578 грн 00 коп., штрафу у сумі 49 857 грн 80 коп., 48 % річних у сумі 17 047 грн 26 коп., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 8 482 грн 25 коп. наступним чином: 300 000 грн 00 коп. до 31.10.2020; 273965 грн 31 коп. до 30.11.2020 року, з моменту постановлення ухвали суду.

В обґрунтування заявлених вимог боржник посилається на наступне:

- згідно інформації про юридичну особу, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ФГ "Кринички-Л" є Код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних. При цьому, заявник зазначає, що надходження коштів від реалізації виробленої сільськогосподарської продукції є сезонним (роботи зі збору насіння соняшника тривають кожного року з вересня по грудень місяць);

- має місце збитковість діяльності ФГ "Кринички-Л", на підтвердження чого надано фінансову звітність малого підприємства за формами №1-м та №2-м згідно додатку 1 до національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 "Спрощена фінансова звітність", а саме: баланс на 31.12.2019 року, згідно якого баланс на кінець звітного періоду склав 23 675 грн 50 коп.; звіт про фінансові результати за 2019 рік, за яким чистий прибуток (збиток) підприємства за звітний період є від`ємним та становить - 964 грн 70 коп.;

- також наявною є заборгованість боржника за іншими рішеннями, зокрема рішенням Господарського суду Луганської області від 17.03.2020 по справі №913/58/20, яким присуджено до стягнення з ФГ "Кринички-Л" на користь ТОВ "Агрозахист Донбас" заборгованість за поставлену продукцію за договором №5682 від 20.12.2018 у розмірі 1 942815 грн 38 коп. та рішення Господарського суду Луганської області від 25.03.2020 року у справі №913/87/20, за яким присуджено до стягнення з ФГ "Кринички-Л" на користь ТОВ "Компанія "Вікс" вартість товару переданого на зберігання за договором №2908-2 про надання послуг відповідального зберігання від 29.08.2019 в розмірі 133 860 грн 00 коп.; а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 102 грн 00 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн 00 коп.;

- згідно витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №66998632, №66998651, №66998668, №66998792, №66998780, №66998765, №66998743, №66998725, №66998705, №66998682 на відповідне рухоме майно ФГ "Кринички-Л" накладено обтяження у вигляді застави, обтяжувачем є АТ "Банк Кредит Дніпро"; відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №217233921 від 21.07.2020 року, належний на праві приватної власності ФГ "Кринички-Л" об`єкт нерухомого майна за адресою: Луганська область, Троїцький район, с. Новочервоне, вул. Медова, буд. 31а, знаходиться в іпотеці;

- відповідно до довідки ФГ "Кринички-Л" за вих. №41 від 21.07.2020 року залишок грошових коштів на банківських рахунках фермерського господарства складає лише 14 грн 70 коп.;

- згідно довідки ФГ "Кринички-Л" за вих. №40 від 20.07.2020 року загальний розмір заборгованості ФГ "Кринички-Л" за кредитами в банках станом на 20.07.2020 року становить 5 112 173 грн 99 коп.;

- на всі рахунки ФГ "Кринички-Л" приватним виконавцем в рамках здійснення виконавчого провадження накладено арешт;

- на сьогоднішній день фермерське господарство не має можливості негайно виконати рішення суду через скрутне матеріальне становище та загрозу банкрутства, наслідком чого може бути звільнення працівників;

- виконує роботи по плановому обробітку (прополці) посівів соняшника, в зв`язку з чим вимушене здійснювати закупівлю пального, запчастин а також здійснювати виплату заробітної плати двадцятьом працівникам;

- повне виконання рішення унеможливить виплату податків: єдиного соціального внеску та єдиного податку 2 групи (фіксований сільськогосподарський податок), податку з доходів осіб та військового податок до державного та місцевих бюджетів;

- ФГ "Кринички-Л" має намір та реальну можливість повністю та в добровільному порядку погасити заборгованість за судовим рішенням; 50 000 грн 00 коп. із суми заборгованості вже були сплачені боржником стягувачу. З метою отримання доходу було здійснено посів насіння соняшнику, який у майбутньому має бути придбаний ТОВ "Агрекс", що підтверджується наданою копією договору поставки №2039 від 06.05.2020 року, укладеного між ТОВ "Агрекс" та ФГ "Кринички-Л", за яким постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти і оплатити соняшник врожаю 2020 року на умовах договору (п. 1.1 договору). Зі Специфікації №1 від 06.05.2020 року до договору поставки вбачається, що до 30.09.2020 року постачальник має поставити покупцю насіння соняшнику врожаю 2020 року у кількості 537,00 тон на суму 4 403 400 грн 00 коп.;

- на території України встановлено карантин з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2, в результаті чого запроваджено ряд обмежень, які, у тому числі, уповільнюють торгівлю та спричиняють подорожчення логістичних ланцюгів, наслідком чого є об`єктивне ускладнення здійснення відповідачем господарської діяльності;

- зазначаючи про ступінь вини відповідача у виникненні спору, боржник посилається на часті хвороби голови фермерського господарства про тягом 2019 - 2020 років, що сприяло виникненню спору.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 31.07.2020 прийнято до розгляду заяву Фермерського господарства "Кринички-Л" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області від 21.01.2020 у справі №913/651/19; розгляд заяви призначено на 10.08.2020.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 04.08.2020 задоволено клопотання Приватного підприємства "Бізон-Тех 2006" за вих.№447/20-юр від 03.08.2020 про участь представника в судовому засіданні, призначеному на 10.08.2020 о 11 год. 00 хв. в режимі відеоконференції у справі №913/651/19 з розгляду заяви про відстрочення виконання рішення; доручено Орджонікідзевському районному суду м.Запоріжжя (вул.Перемоги, 107 Б, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69000) забезпечити проведення відеоконференції у справі №913/651/19.

В судове засідання 10.08.2020, яке проводилося в режимі відео конференції, прибули представники обох сторін.

06.08.2020 через канцелярію суду від ФГ "Кринички-Л" надійшла уточнена заява про відстрочення виконання рішення суду від 06.08.2020, в якій боржник просить замінити прохальну частину заяви про відстрочення виконання рішення суду, доповнивши її положенням про те, що ФГ "Кринички-Л" також суму процентів, нарахованих за такою формулою: (СОБх48хКДП): КДР:100=сума процентів, просить розстрочити до 30 листопада 2020.

07.08.2020 та 08.08.2020 на електронну адресу суду від ПП "Бізон-Тех 2006" надійшли заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення суду з додатками, в яких стягувач просить відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Викладені у якості обґрунтування своїх заперечень доводи ПП "Бізон-Тех 2006" зводяться до того, що відповідачем не доведено виняткових обставин, які свідчать про ускладнення або неможливість виконання рішення суду (зокрема, надані відповідачем докази у своїй сукупності не підтверджують фактів незадовільного фінансового стану підприємства; боржник не обґрунтував та документально не підтвердив обставин, з настанням яких поліпшиться його майновий стан).

Стягувач також зауважує про відсутність перешкод для боржника у вирощуванні сільськогосподарської продукції за умов виконання рішення у даній справі. Натомість, за твердженням стягувача, надання судом відстрочення виконання рішення зможе унеможливити його виконання, оскільки дозволить безконтрольне збирання та реалізацію боржником врожаю, його подальше приховування з метою ухилення від виконання рішення.

Суд розглянув подані сторонами уточнену заяву та заперечення, долучив їх до справи, подальший розгляд заяви про відстрочення виконання рішення здійснюється з їх урахуванням.

В судовому засіданні суд заслухав пояснення представників обох сторін, встановив обставини за поданою заявою та дослідив їх доказами.

В судовому засіданні 10.08.2020 за результатами розгляду заяви судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Розглянувши заяву про відстрочку виконання рішення, господарський суд зазначає наступне.

Згідно зі ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012); відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 Господарського кодексу України, виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Порядок вирішення питання про відстрочення виконання судового рішення визначений положеннями ст. 331 ГПК України.

Частиною 1 ст.331 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Відповідні положення також містяться в ст.33 Закону України "Про виконавче провадження"

Відповідно до частин 3 та 4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Приписами ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Наразі суд враховує, що відповідно до ч.ч.1, 3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Разом з тим, запроваджений процесуальними нормами права механізм відстрочки виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.

Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (з протоколами).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43). Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Савіцький проти України" (Заява № 38773/05) від 26.07.2012 суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Системний аналіз вищевикладених положень чинного законодавства свідчить, що підставою для відстрочення виконання рішення суду можуть бути обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

При цьому, ГПК України не визначає конкретного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. А тому саме суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, та встановлює факти їх наявності або відсутності.

Згідно наданих пояснень представників сторін, судом встановлено, що рішення суду від 21.01.2020 у даній справі, яким з ФГ "Кринички-Л" на користь стягувача було присуджено до стягнення основний бог в сумі 498 578 грн 00 коп., штраф у сумі 49 857 грн 80 коп., 48 % річних у сумі 17 047 грн 26 коп., а також витрати зі сплати судового збору в сумі 8 482 грн 25 коп., залишається на час проведення даного судового засідання (10.08.2020) не виконаним.

Встановивши обставини за заявою та дослідивши подані боржником на підтвердження наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим докази, суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення заяви боржника про відстрочення виконання рішення суду, з огляду на наступне.

Як вбачається з поданої заяви, боржник просить відстрочити виконання рішення суду, посилаючись на неможливість його виконання на даний час у зв`язку із скрутним фінансовим становищем, збитковістю діяльності ФГ "Кринички-Л", на підтвердження чого надано фінансову звітність; фінансовий стан боржника зміниться після зібрання і реалізації ним врожаю соняшника; необхідність відстрочення обґрунтована припущенням про те, що виконання рішення зумовить необхідність звільнення працівників та може призвести до банкрутства боржника.

Матеріали справи свідчать про те, що на підтвердження скрутного матеріального становища боржник надав документами, які складені ним самим (за підписом керівника боржника та скріплені печаткою боржника), які не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів, оскільки складені заінтересованою особою, а саме:

- довідка вих. № 41 від 21.07.20 про відкриті рахунки боржника та залишки коштів на них (т.2, а.с.72);

- довідка вих. № 40 від 20.07.20 про заборгованість за кредитами станом на 20.07.2020 (т. 2, а.с.73).

Належних доказів на підтвердження достовірності даних, відображених боржником у вказаних довідках, останній суду не надав.

Також відсутні в матеріалах докази щодо руху коштів на відкритих боржником рахунках в банківських установах в 2019-2020 роках, що унеможливлює висновок суду про неможливість виконання боржником зобов`язань перед стягувачем.

Надану боржником фінансову звітність малого підприємства, звіт про фінансові результати за 2019 рік суд оцінює критично, з огляду на те, що вказані дані не є наразі актуальними, оскільки стосуються результатів господарської діяльності боржника в 2019 році, тоді як актуальної фінансової звітності за І та ІІ квартали 2020 року, враховуючи те, що заява боржника із відповідними вимогами розглядається судом в серпні 2020 року, наразі матеріали справи не містять (т.2, а.с.69-71).

Крім того, суд звертає увагу на те, що зобов`язання у боржника щодо проведення остаточного розрахунку за договором щодо здійсненої позивачем поставки відповідачу товару у квітні та травні 2018 року виникли у останнього в жовтні 2019 року на суму 498 578 грн 00 коп., однак не було відповідачем виконано ні в 2019 році, ні станом на час розгляду цієї заяви.

Разом з цим, з наданих даних фінансової звітності за 2019 рік вбачається, що на 31.12.2019 у боржника обраховувалися оборотні активи, у тому числі готова продукція на суму 9 734 700 грн. (код рядка - 1103); інші оборотні активи - 3 768 300 грн (код рядка - 1190), якими останній вправі був розпоряджатися.

Також стягувач зауважує про те, що у розпорядженні боржника була сума 2 201 700 грн, перерахована йому в якості попередньої оплати ТОВ «Агрекс» (50% вартості врожаю, який відповідач має поставити товаристу на виконання укладеного договору поставки №2039 від 06.05.2020), однак вказані кошти не були спрямовані на виконання рішення у даній справі.

Отже, надані на підтвердження матеріального становища письмові докази не відображають реального фінансового стану боржника на теперішній час.

Окремо суд зауважує про те, що ризики при збитковій підприємницькій діяльності несе сам суб`єкт господарювання, нерентабельність стосується діяльності самого відповідача, у зв`язку з чим наведені ризики не можуть бути ризиками іншої сторони, з огляду на дотримання принципу балансу інтересів сторін.

Тобто, ризик несприятливих наслідків ведення господарської діяльності боржника не може бути перекладений на іншу сторону, яка належним чином виконала свої зобов`язання та своєчасно поставила товар на виконання умов договору.

Відсутність належних актуальних доказів наразі позбавляє суд можливості встановити фактичне фінансове становище боржника станом на липень - серпень 2020 року, яке могло б слугувати підставою для встановлення обставин, які можуть ускладнювати або виключати виконання рішення суду.

Суд не може прийняти до уваги доводи боржника, аналізуючи ступінь вини, про те, що спір виник з огляду на часті хвороби голови фермерського господарства (на підтвердження боржником долучені медичні довідки), адже тяжке захворювання особи та її майновий стан є обставиною, яка може бути врахована судом згідно положень п.2 ч.4 ст.331 ГПК України відносно лише боржника - фізичної особи.

Однак, наразі фермерське господарство (боржник) є юридичною особою, самостійним господарюючим суб`єктом, який вільний у виборі контрагентів, самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями, грошові зобов`язання виникли внаслідок його власної господарської діяльності.

Відповідно до ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику (п. 4 ст. 44 ГК України).

Тому відповідач як юридична особа, що здійснює підприємницьку діяльність на власний ризик, враховуючи принципи, закріплені в ст. 6 ЦК України, самостійно взяв на себе відповідні зобов`язання з оплати поставлених постачальником товарів і об`єктивно усвідомлював усі можливі ризики ведення господарської діяльності та виконання зобов`язань за договором.

Положення ч. 2 ст. 218 ГК України та ч. 1 ст. 625 ЦК України прямо передбачають, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, тобто відсутність у боржника грошових коштів не є обставиною, яка може служити підставою для невиконання зобов`язання по оплаті.

Отже, незадовільний фінансовий стан не є безумовною підставою для відстрочення виконання рішення суду.

Наведені заявником обставини передусім є наслідком господарської діяльності боржника, його власного комерційного розрахунку та ризику, тобто такими, що не виникли в силу якихось об`єктивних, незалежних від боржника обставин.

Крім того, у поданій заяві боржник зазначає, що в рахунок виконання рішення суду від 21.01.2020, останнім було сплачено стягувачу 50 000 грн, однак в матеріалах справи наразі відсутні відповідні докази здійсненої оплати, на яку посилається боржник.

Наразі суд приймає до уваги заперечення стягувача, в яких останній зауважує про те, що на даний час у виконавчому провадженні № 62660678 з виконання рішення суду, приватним виконавцем виявлено майно боржника, що може бути використане для виконання рішення, а саме: склад, загальною площею 2575,4 м2, та врожай соняшника на полях, збирання якого розпочнеться найближчим часом, і контролювання збирання якого приватним виконавцем є насправді необхідним для забезпечення контролю кількості зібраного врожаю, його якості та місця зберігання, а також забезпечення недопустимості приховування та надання боржником неправдивих відомостей про його кількість і якість.

Посилання боржника в заяві на те, що виконання рішення створює загрозу звільнення працівників боржника та його банкрутства, неможливості сплати податків та зборів, визнаються судом безпідставними, оскільки відповідні докази на підтвердження вказаних обставин в матеріалах справи відсутні, доказів того, що боржник звертався до виконавчої служби щодо необхідності зняття арешту з коштів, необхідних для виплати заробітної плати, податків, в матеріалах стакож відсутні.

На обґрунтування власної позиції стягувач зазначає про те, що примусове виконання рішення наразі не створює перешкод для господарської діяльності боржника, здійснення фінансових операцій, сплаті податків, та не шкодить вирощуванню сільськогосподарської продукції, оскільки техніка необхідна для обробки та збирання врожаю знаходиться у боржника, перебуває в заставі ПАТ «Банк Кредит Дніпро», документальні підтвердження звернення стягнення на неї відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року за № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Так, у рішенні Європейського суду (п. 37 рішення у справі «Деркач та Палек проти України» (заяви №№ 34297/02 та 39574/02) від 21.12.2004 року) наголошується, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося не виконаним на шкоду однієї зі сторін.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

У п. 40 рішення від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» суд зазначив, що затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції. На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці.

З підстав, умов та меж надання відстрочення виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 року, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Зважаючи на необхідність дотримання під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду принципів співмірності та пропорційності, суд, ставлячи за мету забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника, відзначає наступне.

Суд враховує, що сторони знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності. Відстрочка виконання рішення суду може призвести до надання переваг відповідачу у порівнянні з позивачем за відсутності для цього підстав, оскільки у випадку надання такої відстрочки рішення суду не виконується.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви боржника про відстрочку виконання рішення, а тому її задоволення призвело б до непропорційного порушення балансу майнових інтересів сторін та не було б виправданим для досягнення мети - виконання судового рішення.

За таких обставин, в задоволенні заяви ФГ "Кринички-Л" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області від 21.01.2020 у справі №913/651/19 слід відмивити.

Керуючись ст.ст.234 - 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Фермерського господарства "Кринички-Л" про відстрочення виконання рішення Господарського суду Луганської області від 21.01.2020 з урахуванням заяви від 06.08.2020 у справі №913/651/19, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення у відповідності до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Східного апеляційного господарського суду протягом дестяти днів відповідно до ст.ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано 17.08.2020.

Суддя О.В. Драгнєвіч