УХВАЛА

м. Київ

11.08.2020Справа № 910/11285/20
Суддя Господарського суду міста Києва Приходько І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ БОДНАРЧУК МАР`ЯНИ ВОЛОДИМИРІВНИ

до ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ МІЛЮКОВА МИКОЛИ ОЛЕКСАНДРОВИЧА

про стягнення 80 170,71 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ФІЗИЧНА ОСОБА-ПІДПРИЄМЕЦЬ БОДНАРЧУК МАР`ЯНА ВОЛОДИМИРІВНА звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ МІЛЮКОВА МИКОЛИ ОЛЕКСАНДРОВИЧА про стягнення помилково перехованих коштів в розмірі 80 170,71 грн., яка складається з: 79 850,00 грн. - суми помилково перехованих коштів; 320, 71 грн. - 3% річних.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд відзначає наступне.

За приписами частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Частиною 3 зазначеної статті встановлено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Частиною 13 статті 8 Господарського процесуального кодексу України визначено, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Частинами 2-4 статті 164 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Варто зазначити, що відповідно до частин 1, 2, 4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Так, на підтвердження здійснення помилкового перерахування коштів в розмірі 79 850,00 грн. на рахунок відповідача, позивач надає копію платіжного доручення №1811 від 12.03.2018.

В свою чергу, відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи".

Натомість, позивачем до позовної заяви додано копії письмових доказів, (в тому числі копію платіжного доручення №1811 від 12.03.2018), які не засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Також, всупереч положенням ст. 91 ГПК України позивачем не зазначено про наявність у нього або іншої особи оригіналів поданих письмових доказів.

Суд звертає увагу, що зважаючи на ціну позову та характер спірних правовідносин, дана справа є малозначною в розумінні п. 1 ч. 5 статті 12 ГПК України та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Таким чином, судом мають бути досліджені наявні у матеріалах справи докази в порядку письмового провадження без проведення судового засідання. При цьому, судом враховано, що предметом позову у даній справі є стягнення грошових коштів, які, за доводами позивача, відповідач набув безпідставно, у зв`язку з помилковим безготівковим перерахуванням таких коштів.

Таким чином, обставини правомірності (або неправомірності) перерахування спірних коштів на рахунок відповідача є предметом доказування у даній справі в розумінні ч.2 ст. 76 ГПК України, тоді як факт помилкового перерахування спірних коштів, так само як і факт списання відповідної суми з рахунку позивача та зарахування такої суми на рахунок відповідача, належить встановлювати безпосередньо під час вирішення спору саме на підставі поданих позивачем доказів, у зв`язку з чим у суду не має бути жодних сумнівів з приводу достовірності, допустимості та вірогідності таких доказів в контексті положень статей 76-79 ГПК України.

Відповідно до частини 6 статті 91 якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Частинами 1, 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

За таких обставин, господарський суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків у визначений судом спосіб.

Керуючись ст. ст. 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Залишити без руху позовну заяву ФІЗИЧНОЇ ОСОБИ-ПІДПРИЄМЦЯ БОДНАРЧУК МАР`ЯНИ ВОЛОДИМИРІВНИ.

2. Надати позивачу строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом надання:

- оригіналу або належним чином завіреної копії платіжного доручення №1811 від 12.03.2018;

- доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема, документів в оригіналах або в належним чином засвідчених копіях, що підтверджують списання коштів у розмірі 79 850,00 грн. з рахунку позивача та їх зарахування на рахунок відповідача (банківські виписки тощо).

4. Роз`яснити позивачу, що якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Приходько