СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" серпня 2020 р. Справа № 917/314/20

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Пуль О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю "КАШКАН ЛОГІСТИК"(вх. № 1494 П/2-5) на рішення господарського суду Полтавської області від 05.05.2020 у справі №917/314/20 (суддя Ціленко В.А., повний текст рішення складено 08.05.2020)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-учбово-виробнича фірма "Прецизіонтруб-ЮГ", м. Нікополь,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАШКАН ЛОГІСТИК", м. Горішні Плавні, Полтавська область,

про стягнення 123 149,48 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2020 Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-учбово-виробнича фірма "Прецизіонтруб-ЮГ", звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАШКАН ЛОГІСТИК" 123 149,48 грн., в тому числі: 111 954,07 грн. основного боргу з оплати вартості робіт на суму 111 954,07 грн., що були виконані за договором підряду від 21.09.2016 № 21/09-16 згідно з Актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2016 року та 11195,41 грн. штрафу в розмірі 10 % вартості неоплачених робіт.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на виконання ним до кінця 2016 року у повному обсязі передбачених договором підряду від 21.09.2016 № 21/09-16 робіт з монтажу внутрішніх систем опалення, вентиляції, водопостачання, каналізації, монтажу тепло-механічної частини топочної на об`єкті замовника «Будівництво складського комплексу по вул. Мічуріна, 15 смт. Ювілейне Дніпропетровської області для прийняття яких замовником-відповідачем позивач як підрядник відповідно до норм чинного законодавства та умов Договору надсилав замовнику підписаний зі свого боку акт приймання виконаних робіт за грудень 2016 року № 2, від підписання якого відповідач в порушення п. 8 Договору відмовився за відсутності висловлених у встановлений строк обґрунтованих зауважень.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 05.05.2020 по справі №917/314/20 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАШКАН ЛОГІСТИК", на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-учбово-виробнича фірма "Прецизіонтруб-ЮГ" 111 954,07 грн. основного боргу, 11 195,41 грн. штрафу та 2 102,00 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.06.2020 у справі № 917/314/20 у вступній частині повного тексту рішення виправлено описку, а саме: датою ухвалення рішення зазначено 05.05.2020 замість 05.04.2020.

Рішення обґрунтовано тим, що виконання позивачем робіт за договором підряду від 21.09.2016 № 21/09-16 на спірну суму 111 954,07 грн., підтверджується актом №2 за грудень 2016 року, який надсилався позивачем відповідачу, але не підписаний останнім за відсутності належних доказів приймання й огляду робіт , які б підтверджували виявлення недоліків робіт, у зв`язку з чим відповідно до статей 853, 854, 882 Цивільного кодексу України, пункту 3.4. та статті 8 Договору такі роботи вважаються прийнятими та підлягають оплаті.

Відповідач, не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, подав на нього до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить це рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-учбово-виробнича фірма "Прецизіонтруб - ЮГ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАШКАН ЛОГІСТИК" витрати зі сплати судового збору в розмірі 3153,00 грн.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач посилається, зокрема на неврахування судом першої інстанції, що позивачем в порушення вимог п. 8.1. Договору, яким врегульовано порядок прийняття виконаних робіт , при надсиланні акту приймання виконаних робіт форми № КБ-2 за грудень 2016 року не було дадано довідку про варість цих робіт за формою КБ-3, що унеможливило прийняття робіт.

Також скаржник зазначає про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою направлений відповідачем позивачеві лист від 14.11.2017 № 637, в якому відповідач висловив претензії щодо невідповідності монтажних робіт, зазначених в надісланому позивачем Акті приймання виконаних робіт за грудень 2016 року форми КБ-2 проектній документації та невідповідності вимогам ДБН А.3.1.-5:2016, а саме, неоформлення документів, які підлягають переданню замовнику.

Крім цього скаржник зазначає, що господарський суд першої інстанції не прийняв до уваги доводів відповідача щодо пропуску позивачем позовної давності, з урахуванням того, що позивач повинен був ще в грудні 2016 року підписати Акт приймання виконаних робіт за грудень 2016 року форми КБ-2 та одноособово поставити відмітку про відмову від підписання Акту відповідачем та з цього моменту відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України(момент коли позивач повинен був довідатися про порушення свого права) й повинна обчислюватись встановлена статтею 257 цього Кодексу позовна давність тривалістю в три роки, яка сплила на час подання позовної заяви.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2020 для розгляду справи №917/314/20 сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КАШКАН ЛОГІСТИК" на рішення господарського суду Полтавської області від 05.05.2020 по справі №917/314/20 та ухвалено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи.

30.06.2020 до Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу відповідача(вх. № 6235), в якому він , посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення -без змін.

Зазначає, зокрема, про безпідставність тверджень відповідача, що ненадання позивачем разом з Актом приймання виконаних робіт за грудень 2016 року довідки про їх вартість за формою КБ-3 є обставиною, яка унеможливила прийняття робіт, оскільки зазначена довідка є документом, який складається за наслідками узагальнення підсумку виконаних робіт та зазначена в ній вартість виконаних робіт відповідає вартості, що зазначена в акті № 2 за грудень 2016 року, який неодноразово направлявся на підпис відповідачу разом з повідомленням про закінчення монтажних робіт і готовності їх здачі замовнику.Тому наявність такої довідки не впливає на можливість прийняття зазначених в Акті робіт,їх якість, вартість, строки та не змінює зобов`язань сторін за Договором,зокрема й щодо прийняття належним чином виконаних робіт із підписанням Акту та їх оплати протягом 3-х днів з дати такого підписання.При цьому позивач наголошує, що пунктом 3.4. Договору строк оплати належним чином виконаних робіт пов`язується саме з датою підписання Акту виконаних робіт форми КБ-2, а не з будь-якими іншими подіями та документами.

Крім цього, в заперечення доводів скаржника щодо неврахування судом направленого відповідачем позивачеві листа від 14.11.2017 № 637, позивач зазначив , що в цьому листі відповідач, в порушення ст. 8 Договору не зазначив, в чому полягає невідповідність виконаних робіт проектній документації та жодних доказів недоліків цих робіт не надавав ані позивачу, ані суду.

Також позивач зазначає про безпідставність доводів скаржника щодо пропуску позовної давності, оскільки ч. 4 статті 882 Цивільного кодексу України не передбачено будь-які строки, протягом яких підрядник повинен одноособово підписати акти приймання виконаних робіт у зв`язку з односторонньою відмовою замовника від їх підписання.Зважаючи на це, оскільки Акт № 2 приймання виконаних робіт за грудень 2016 р. підписано позивачем в односторонньому порядку 10.01.2020 у зв`язку з безпідставною відмовою відповідача в його підписанні, встановлений п. 3.4. Договору строк оплати зазначених в акті робіт закінчився 13.01.2020, і саме з цього моменту позивач дізнався про порушення свого права на отримання плати за виконані роботи, й відповідно з цього моменту почався перебіг трирічної позовної давності,яка на час подання позовної заяви не сплила.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, зважаючи на таке.

21.09.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково - учбово - виробнича фірма "Прецизіонтруб-ЮГ",м. Нікополь (позивачем-підрядником), та Товариством з обмеженою відповідальністю "КАШКАН ЛОГІСТИК", м. Горішні Плавні, Полтавської області (відповідачем -замовником) укладено Договір підряду № 21/09-16,відповідно до предмету якого позивач зобов`язався виконати монтаж внутрішньої системи опалення, вентиляції, водопостачання, каналізації, тепло - механічної частини топочної, відповідно креслення 14/60-355-1-ТМК ВК. ОВ на об`єкті "Будівництво складського комплексу по вул. Мічуріна, 15 у смт. Ювілейне Дніпропетровської області, а відповідач - провести оплату виконаних робіт в порядку визначеному договором.

Статтею 11 Цивільного кодексу України серед підстав виникнення цивільних зобов`язань передбачено договори та інші правочини.

Відповідно до статті 173 господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чиуправлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта(виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надатиінформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт(управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати відзобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Основними видами господарських зобов`язань ємайново-господарські зобов`язання та організаційно-господарськізобов`язання.

Згідно зі статтею 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтями. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 875 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст. 854 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Пунктом 3.4 Договору підряду від 21.09.2016 № 21/09-16 сторони обумовили, що оплата робіт здійснюється замовником у наступному порядку: 438 134,98 грн. авансу, з якого 50% вартість необхідних матеріалів та 30 % вартості робіт, до 23.09.2016 року; у подальшому оплата здійснюється за монтажні роботи у триденний термін з дати підписання акту виконаних робіт; залишок вартості матеріалів - через 14 днів після отримання передплати, визначеної в п.3.4.1. Договору.

Відповідно до статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Статтею 8 Договору сторони врегулювали наступний порядок приймання виконаних робіт.

Підрядник передає замовнику акти приймання виконаних робіт (предмету підряду) за формою КБ-2 та довідки про вартість виконаних робіт за формою КБ-3,складені в програмному комплексі АВК-5(п. 8.1. Договору).

Здача-приймання виконаних робіт здійснюється уповноваженими представниками сторін. У процесі здачі-приймання виконаних робіт сторони перевіряють відповідність закінчених робіт умовам Договору(п.п. 8.2, 83 Договору).

Якщо при здачі-прийманні виконаних робіт виявляться зауваження до їх якості, які виникли з вини підрядника, замовник вправі затримати оплату неякісно виконаних робіт до усунення підрядником своїми силами й за свій рахунок вказаних недоліків протягом 5 днів з дня отримання зауважень.За наявності істотних недоліків чи відступів виконаних робіт від умов Договору, які не можуть бути усунені, а також, якщо зазначені в зауваженнях недоліки не були усунені у встановлений строк, замовник має право вимагати розірвання Договору та відшкодування документально підтверджених збитків(п. 8.4. Договору).

Пунктом 5.2. Договору передбачено обов`язок замовника не пізніше 3-х(трьох) робочих днів після надання підрядником акту приймання виконаних робіт його підписати ( в разі належного виконання робіт) або надати мотивовану відмову в його підписанні.Несвоєчасне підписання акта або необґрунтована відмова в його підписанні вважається як затримка у здійсненні оплати виконаних робіт.

Отже, відповідно до норм чинного законодавства та умов спірного Договору підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта приймання виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту.

У свою чергу, обов`язок прийняти виконані роботи, та у випадку виявлення недоліків робіт, негайно про них заявити ( у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом та Договором покладений саме на замовника.

При цьому, за змістом норми статті 853 Цивільного кодексу України, правовим наслідком незаявлення замовником підрядникові негайно чи у встановлений Договором строк про відступи від умов договору або інші недоліки є позбавлення замовника права посилатися на відступи та на явні недоліки в роботі,а вищенаведеним пунктом 5.2 Договору наслідком цього також передбачено те, що зазначені в Акті роботи вважаються належним чином виконаними, а замовник таким, що допустив прострочення в їх оплаті.

При цьому колегія суддів зазначає, що як в силу передбачених главою 51 Цивільного кодексу України загальних положень, якими врегульовано правові наслідки порушення зобов`язання (ст.ст. 610 - 612), так і в силу встановлених главою 61 Цглавою 51 Цивільного кодексу України, спеціальних положень, якими врегульовано відносини в сфері підряду (ст.ст. 849, 852, 858), неякісне або несвоєчасне виконання робіт за договором підряду може слугувати підставою для відмови замовника від договору підряду, зміни його умов, сплати неустойки тощо, але не підставою для відмови від оплати виконаних та належним чином прийнятих підрядних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що Акт приймання виконаних за Договором робіт за грудень 2016 року форми КБ-2 позивачем надіслано відповідачеві листом від 03.11.2017 № 06/57, що відповідач підтвердив у своєму листі від 14.11.2017 № 637 (а.с. 74) та у відзиві на позов(а.с. 93-95).

Зазначений акт повторно надсилався позивачем відповідачеві також 30.10.2018 та отриманий останнім 13.11.2018, а також - 10.01.2020 (докази надсилання та отримання на а.с. 67-70)

Проте, у встановлений Договором строк відповідачем не надано будь-яких мотивованих заперечень чи зауважень щодо відступів або недоліків робіт, а тому відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства та умов Договору, вони вважаються прийнятими та підлягають оплаті.

Так, в листі від 14.11.2017 № 637, в якому, як зазначено вище, відповідач підтвердив отримання Акту № 2 за грудень 2016 року, в якості підстав для відмови в його підписанні зазначив те, що роботи виконані не в повному обсязі, не у повній відповідності з проектною документацією, проте не зазначив жодних обґрунтувань такої відмови щодо того, в чому полягає неповнота виконаних робіт, невідповідність проектній документації, а тому цей лист не може вважатися обґрунтованою відмовою від підписання Акту в розумінні статті 853 ЦК України та п. 5.2. Договору.

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що сторонами підписано та відповідачем оплачено інша частина робіт за Договором, які виконані пізніше за Актом приймання виконаних робіт № 1 за квітень 2017 року та об`єкт будівництва в лютому 2017 року прийнято до експлуатації як завершений об`єкт будівництва згідно з декларацією про готовність до експлуатації об`єкта І-ІІІ категорії складності № ДП 19, виданої 20.02.2017 Відділом державного архітектурно-будівельного контролю Слобожанської селищної ради в Дніпровському районі Дніпропетровської області, та як наслідок, 06.03.2017, в порядку ст. 331 Цивільного кодексу України на цей об`єкт зареєстровано право власності відповідача на новостворене прийняте в експлуатацію в установленому порядку нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та загальнодоступною інформацією із сайту Держархбудінспекції( а.с. 76-79).

Так, відповідно до статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Отже, сукупністю доказів підтверджується, що на об`єкті відповідача станом на лютий 2017 року позивачем вже були закінчено всі будівельні роботи за Договором, в тому числі зазначені в Акті № 2 приймання виконаних робіт за грудень 2016 року, стягнення заборгованості з оплати яких є предметом позову у даній справі.

Таким чином, оскільки роботи за Актом № 2 приймання виконаних робіт за грудень 2016 року вважаються прийнятими як належним чином виконані ще у листопаді 2017 року, встановлений п. 3.4. Договору триденний строк їх оплати з дня такого прийняття є таким, що настав.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується сторонами, що зазначені в Акті № 2 приймання виконаних робіт за грудень 2016 року роботи відповідачем не оплачено.

Так, п. 3.1. Договору визначено вартість робіт відповідно до Договірної ціни (Додатку № 1 до Договору) на загальну суму 940243,79 грн., включаючи ПДВ в сумі 156707, 30 грн.

Сторони підтверджують, що відповідачем здійснено передплату в порядку п. 3.4.1, 34.2. Договору 50% вартості матеріалів та 30 % вартості робіт за Договором на загальну суму 438134,98 грн. та оплату решти 50% вартості матеріалів на суму 390154,34 грн., загалом на суму 828289,72 грн. відповідно до підписаного ними Акту № 1 приймання виконаних робіт за квітень 2017 року.

Несплаченою залишилась решта вартості робіт за договором, відображена в Акті № 2 приймання виконаних робіт за грудень 2016 року на суму 111954,07 грн., яку й просить стягнути позивач.

Отже матеріалами справи підтверджується, що зазначені в Акті № 2 приймання виконаних робіт за грудень 2016 року роботи виконані позивачем належним чином, є прийнятими в порядку його п.5.2., а право позивача на отримання повної їх оплати в сумі 111954,07 грн. є порушеним та підлягає захисту шляхом стягнення зазначеної суми боргу.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи скаржника щодо недослідження судом обставини ненадання позивачем разом з Актом № 2 приймання виконаних робіт форми № КБ-2 за грудень 2016 року довідки про варість цих робіт за формою КБ-3, що унеможливило прийняття робіт відповідачем.

Як зазначено вище, внаслідок невисловлення відповідачем обгрунтованих заперечень щодо виконаних робіт за Актом №2 за грудень 2016 року форми КБ-2, такі роботи відповідно до п. 5.2. Договору та статті 853 ЦК України вважаються прийнятими як належним чином виконані та відповідно до п.3.4. підлягають оплаті протягом 3-х днів з дня такого прийняття, а відповідач вважається таким, що затримує оплату. Виконання зазначених робіт додатково підтверджується фактом прийняття до експлуатації у лютому 2017 року об`єкта будівництва, на якому вони проводилися.Разом з тим, ненадання підрядником разом з Актом № 2 приймання виконаних робіт за грудень 2016 року форми КБ-2 довідки про вартість цих робіт форми КБ -3 не є обставиною, яка звільняє від встановленого обов`язку оплатити належним чином виконані підрядником та прийняті замовником роботи та з наданням цієї Довідки законом та Договором не пов`язується строк оплати робіт.

До того ж, як зазначено вище, відповідач в якості відмови від підписання Акту № 2 приймання виконаних робіт за грудень 2016 року форми № КБ-2 не посилався на неможливість прийняття робіт(неможливість перевірки їх вартості) через ненадання разом з Актом Довідки про вартість робіт форми КБ-3, а зазначив на неповне виконання робіт та їх неповну відповідність проектній документації.

Статтею 161 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідач у відзиві на позов в якості своїх заперечень проти позову також не посилався на неможливість прийняття робіт(неможливість перевірки їх вартості) через ненадання позивачем разом з Актом Довідки форми КБ-3.

Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, як зазначено вище, відповідач не оплатив у встановлений строк вартість виконаних за Договором робіт, він є боржником, яким прострочив виконання зазначеного грошового зобов`язання.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у розі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, щообчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 10.5 Договору передбачено, що у разі порушення замовником встановлених даним Договором строків оплати більш ніж на 10 календарних днів,останній сплачує штраф в розмірі 10% від суми вартості монтажних робіт.

На підставі цього пункту позивач заявив до стягнення штраф в сумі 11195,41 грн.

Оскільки, як зазначено вище роботи повинні бути оплачені ще у листопаді 2017 року, але ці роботи залишилися неоплаченими, в будь-якому випадку мала місце прострочення їх оплати більш ніж на 10 днів, у зв`язку з чим відповідач мав право на нарахування штрафу в сумі 11195,41 грн.

Частиною 1 ст. 261 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Строк і порядок підписання Актів приймання виконаних робіт ст.8 Договору від 21.09.2016 № 21/09-16 не передбачено.

За предметом спір між сторонами пов`язаний з розрахунками за виконані роботи.

Відповідно до п.3.4.2. Договору оплата виконаних робіт здійснюється в триденний строк, з дня підписання акту виконаних робіт.

Як зазначено вище, такий Акт передано відповідачу листом від 03.11.2017 № 06/57, а відмовлено у його підписанні 14 листопада 2017 року. З моменту отримання такої відмови у його підписанні та оплати робіт у визначений Договором строк і слід вважати, що підрядник дізнався про порушення права отримати оплату.

Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Пунктом 1 ч. 2 статті 258 Цивільного кодексу України встановлено спеціальну (скорочену) позовну давність в один рік для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно, на час подання позову 17.02.2020 встановлена статтею 257 Цивільного кодексу України загальна трирічна позовна давність щодо вимог про стягнення основної заборгованості в сумі 111954,07 грн. не сплила.

Разом з тим, щодо вимог позивача про стягнення штрафу в сумі 11195,41грн., встановлена п. 2 ч. 2 статті 258 Цивільного кодексу України скорочена річна позовна давність сплила.

Частиною 4 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Господарський суд першої інстанції внаслідок неправильного застосування норм матеріального права задовольнив вимогу про стягнення штрафу за наявності спливу позовної давності, про застосування якої заявив відповідач.

Зважаючи на наведене, оскаржуване рішення підлягає відповідній зміні, відповідно до якої позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення 111 954,07 грн. основної заборгованості, а в стягненні 11195,41 грн. штрафу в позові слід відмовити за спливом позовної давності.

Витрати зі сплати судового збору відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч.1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст.ст. 281, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КАШКАН ЛОГІСТИК" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Полтавської області від 05.05.2020 у справі №917/314/20 змінити, виклавши резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАШКАН ЛОГІСТИК", (вул. Строна, 5-А, м. Горішні Плавні, Полтавської області, 39803, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-учбово-виробнича фірма "Прецизіонтруб-ЮГ", (вул. Трубників, 91/145, м. Нікополь, 53201, ) 111 954,07 грн. основного боргу та 1910,70 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

В частині вимог про стягнення 11 195,41 грн. штрафу в позові відмовити.»

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-учбово-виробнича фірма "Прецизіонтруб-ЮГ", (вул. Трубників, 91/145, м. Нікополь, 53201, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КАШКАН ЛОГІСТИК", (вул. Строна, 5-А, м. Горішні Плавні, Полтавської області, 39803, ) 286,93 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.08.2020

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль