ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" серпня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1273/20

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

При секретарі судового засідання Арзуманян В.А.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/1273/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" (Каботажний спуск, будинок 1, місто Миколаїв, 54002, )

до відповідача: Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Ґедройця, будинок 5, м. Київ, 03150, )

в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, будинок 19, м. Одеса, 65012, )

про стягнення 326318,03 грн.

Представники сторін:

Від позивача - Петров В-П. С.

Від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 326318,03 грн.

Ухвалою суду від 13.05.2020 позовну заяву залишено без руху, встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "НІБУЛОН" строк для усунення виявлених недоліків позовної заяви. 22.05.2020 від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх.№13212/20).

Ухвалою від 26.05.2020 було відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, судове засідання призначено на 24.06.2020.

24.06.2020 представники сторін у судове засідання не з`явились, 24.06.2020 від відповідача надійшла заява (вх.№16391/20) про відкладення розгляду справи з метою надання відзиву на позов, підготовче засідання відкладено на 20.07.2020.

02.07.2020 відповідачем надано відзив (вх.№17171/20) із заявою про поновлення процесуального строку (вх.№17172/20) та заяву про зменшення штрафу (вх.№17175/20) до 32642,75 грн. на 50%.

20.07.2020 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 30.07.2020.

28.07.2020 від представника позивача надійшло клопотання (вх.№20012/20) про відкладення розгляду справи на пізнішу дату, просить провести підготовче засідання за відсутності представника Позивача.

30.07.2020 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№20022/20).

30.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 17.08.2020.

17.08.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що між сторонами укладено Договір про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів від 10.11.2019 в редакції №2. Відповідно до Договору відповідач зобов`язаний надати послуги з організації перевезень маршрутами за розкладом руху вантажних поїздів на особливих умовах з погодженим скороченим терміном доставки вантажів. За надання таких послуг залізницею стягується додаткова провізна плата, яка складає 20% інфраструктурної складової плати за перевезення вантажу.

Вказує, що у зв`язку із зазначеним, Договором встановлено додаткову відповідальність, п.5.1. Договору визначено, що перевізник, у випадку порушення часу прибуття маршрутного поїзду сплачує штраф шляхом перерахунку плати, яку нараховано під час прийому вантажу до перевезення, у розмірі 1%, але разом не більше 20% від провізної плати - інфраструктурної складової тарифу нарахованого в такому перевезенні (без урахування її підвищення) за кожну повну годину порушення строків починаючи з 5 години.

Поряд з цим п.116 Статуту залізниць України передбачено штрафи за несвоєчасну доставку вантажів.

Отже, вказує, що підставою для сплати штрафу відповідно до Договору є прострочення доставки вантажу більш ніж на 5 годин, і за кожну наступну годину штраф становить 1% від провізної плати - інфраструктурної складової тарифу нарахованого в такому перевезенні (без урахування її підвищення), аж до 20% максимум, тобто, за Договором у випадку прострочення доставки вантажу понад 25 годин нарахування штрафних санкцій фактично припиняється. З іншого боку, відповідно до п.116 Статуту залізниць мінімальний штраф в 10% стягується лише у випадку прострочення на 2 повні доби. Відтак, одночасне стягнення за Договором і за Статутом не може вважатись подвійним застосування штрафних санкцій за допущене порушення.

Згідно з вимогами п.п.1.1.1., 1.2, 2.4. Правил обчислення термінів доставки вантажів, термін доставки визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Вказує, що позивач відправляв вантаж відповідно до умов Договору зі сплатою підвищеного тарифу за пришвидшену доставку відповідно до наступних залізничних накладних:

- №53198131 від 01.01.2020 (досильна накладна №47411756 від 03.01.2020);

- №53227575 від 04.01.2020 (досильна накладна №47498472 від 06.01.2020);

- №53254447 від 07.01.2020 (досильна накладна №47573514 від 09.01.2020);

- №53276754 від 09.01.2020 (досильна накладна №47636477 від 11.01.2020);

- №53307922 від 12.01.2020 (досильна накладна №47713862 від 14.01.2020);

- №53344008 від 15.01.2020 (досильна накладна №47801352 від 17.01.2020);

- №53381554 від 18.01.2020 (досильна накладна №47879580 від 20.01.2020);

- №53407573 від 20.01.2020 (досильна накладна №47938642 від 22.01.2020);

- №53434544 від 22.01.2020 (досильна накладна №47999925 від 24.01.2020);

- №53474714 від 25.01.2020 (досильна накладна №450808276 від 27.01.2020);

- №53522421 від 28.01.2020 (досильна накладна №45172756 від 30.01.2020).

Зазначає, що за накладною №53198131 від 01.01.2020 5 вагонів з невідомих причин надійшли на станцію призначення за досильною накладною №47411756 від 03.01.2020 - 09.01.2010, тоді як поїзд мав прибути на станцію призначення 03.01.2020, що також вказано у графі 49 накладної. Фактично 5 вагонів прибули із перевищенням строку доставки понад 25 годин (із урахуванням 5годинної допустимої затримки), отже, відповідач має сплатити штраф у розмірі 20% від інфраструктурної складової до її збільшення у розмірі 15544,17 грн.

На підставі п.116 Статуту залізниць України нараховано штраф у розмірі 33575,40 грн.

За накладною №53227575 від 04.01.2020 5 вагонів прибули за досильною накладною 09.01.2020, тоді як поїзд мав прибути 06.01.2020, що також вказано у графі 49 накладної. Нараховано штраф відповідно до п.5.1. Договору у розмірі 15544,17 грн., за п.116 Статуту залізниць України у розмірі 22 383,60 грн.

За накладною №53254447 від 07.01.2020 5 вагонів прибули 15.01.2020, тоді як мали прибути 09.01.2020, нараховано штраф відповідно до п.5.1. Договору у розмірі 15544,17 грн.

За п.116 Статуту залізниць України нараховано штраф у розмірі 33575,40 грн.

За накладною №53276754 від 09.01.2020 6 вагонів надійшли 13.01.2020, мали прибути 11.01.2020, нараховано штраф відповідно до п.5.1. Договору у розмірі 18653,00 грн.

Щодо накладної №53307922 від 12.01.2020 позивач вказує, що 5 вагонів надійшли 22.01.2020, тоді як мали прибути 14.01.2020, нараховано штраф за п.5.1. Договору у розмірі 15544,17 грн., за п.116 Статуту залізниць України нараховано штраф у розмірі 33575,40 грн.

За накладною №53344008 від 15.01.2020 6 вагонів прибули 21.01.2020, мали прибути 17.01.2020, за п.5.1. Договору нараховано штраф у розмірі 18653,00 грн., за п.116 Статуту залізниць України нараховано штраф у розмірі 26860,32 грн.

Щодо накладної №53381554 від 18.01.2020 вказує, що 5 вагонів прибули 21.01.2020, мали прибути 20.01.2020, за п.5.1. Договору нараховано штраф у розмірі 3876,50 грн.

За накладною №53407573 від 20.01.2020 4 вагони прибули 26.01.2020, мали надійти на станцію призначення 22.01.2020, за п.5.1. Договору нараховано штраф у розмірі 12244,50 грн., за п.116 Статуту залізниць України нараховано 17632,08 грн.

За накладною №53434544 від 22.01.2020 4 вагони надійшли 27.01.2020, мали прибути 24.01.2020, нараховано штраф за п.5.1. Договору у розмірі 12282,67 грн., за п.116 Статуту залізниць України нараховано штраф у розмірі 8843,52 грн.

Щодо накладної №53474714 від 25.01.2020 2 вагони надійшли 29.01.2020, мали прибути 27.01.2020, нараховано штраф відповідно до п.5.1. Договору у розмірі 6141,33 грн.

Відповідно до накладної №53522421 від 28.01.2020 3 вагони прибули 02.02.2020, мали надійти 30.01.2020, нараховано штраф відповідно до Договору у розмірі 9212,00 грн., за п.116 Статуту залізниць нараховано штраф у розмірі 6632,64 грн.

У відзиві відповідач вказує, що не погоджується із нарахуванням штрафу на загальну суму 87279,80 грн. за наступними накладними:

№53198131 - 5 вагонів було відчеплено на шляху слідування, до станції призначення прибули по досильній накладній №47411756 від 03.01.2020, по ній термін доставки починається з 24 години дати приймання вантажу 01.01.2020 до 09.01.2020 о 01-25 год дати повідомлення вантажоотримувача і становить 07 діб і 01 годину. Розрахунковий термін доставки 775 км - 3 доби (одна доба на кожні повні та неповні 320 км для маршрутних відправок) та додатково одна доба на операції, пов`язані з відправленням та прибуттям вантажу - всього 4 доби. Прострочення терміну доставки вантажу складає 73 години, тому застосовується штраф 20%, а не 30%.

Крім того, відповідно до відомості вагонів по накладній за перевезення вантажу за кожен вагон провізна плата складає 18653,00 грн. Тому, штраф за накладною складає 18653,00 грн., що менше на 9326,50 грн. ніж сума, заявлена позивачем.

По накладній №53227575 від 04.01.2020 5 вагонів прибули із простроченням на 42 години, підстави для нарахування штрафу відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України відсутні.

По накладній №53254447 від 07.01.2020 прострочення становить 86 годин, застосовується штраф у розмірі 20%, а не 30%, крім того, провізна плата складає 18653,00 грн. за вагон, тому стягненню підлягає штраф у розмірі 18653,00 грн.

По накладній №53344008 від 15.01.2020 прострочення терміну доставки складає 40 годин, підстави для застосування штрафу відповідно до п.116 Статуту залізниць відсутні.

За накладною №53407573 від 20.01.2020 прострочення складає 37 годин, підстави для застосування штрафу відповідно до п.116 Статуту залізниць відсутні.

По накладній №53434544 від 22.01.2020 прострочення складає 37 годин, підстави для застосування штрафу відповідно до п.116 Статуту залізниць відсутні.

По накладній №53522421 від 28.01.2020 прострочення складає 21 годину, підстави для застосування штрафу відповідно до п.116 Статуту залізниць відсутні.

Крім того, відповідач вказує, що не погоджується із нарахуванням позивачем ПДВ на провізну плату, розрахування штрафу здійснюється від провізної плати, зазначеної у п.31 накладної. Штрафні санкції не мають відношення до договірної вартості. Посилається на постанову ВС від 21.02.2020 у справі №910/1524/19.

Також, зазначає, що позивачем нараховано штраф у розмірі 20% від інфраструктурної складової на загальну суму 143239,67 грн. на підставі п.5.1. Договору. Однак, п.5.1. Договору встановлено особливий порядок сплати перевізником штрафу, який не передбачає безпосереднє стягнення, сплата штрафу відображається в особовому рахунку замовника як попередня оплата за надання послуг. Позивач наділений правом отримати задоволення своїх вимог про сплату штрафу у порядку, що визначений сторонами у п.5.1. Договору, але позивач не підтверджує жодними доказами наявність порушення, оспорювання чи невизнання такого права з боку відповідача та звернення до останнього з такими вимогами. Не надано доказів неможливості реалізувати захист такого права у судовому порядку у спосіб, що визначений у п.5.1. Договору.

Вказує, що позивачем помилково ототожнено строк, що обумовлений договором, та строк, визначений статутом і правилами, від якого відліковується термін прострочення, як вже зазначено та обґрунтовано у відзиві.

Просить відмовити у стягненні штрафу у розмірі 261032,53 грн.

У заяві про зменшення штрафу просить врахувати, що у матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем збитків, посилається на різке зростання обсягу податкового навантаження відповідача, посилається на вкрай складний економічний стан.

У відповіді на відзив позивач вказує, що відповідач не враховує те, що перевезення здійснювалось за особливими умовами, зі скороченим терміном доставки, про що зазначено у п.п.7,20,49 накладної. Відповідач розраховує терміни доставки відповідно до Правил обчислення термінів доставки вантажу, які у даному випадку не можуть прийматись до уваги, оскільки сторони домовились про інші терміни у договорі. Позивачем сплачено додатково 20% провізної плати за перевезення за завчасно визначеним розкладом руху і прискореним темпом доставки порівняно із звичайним відправленням.

Сам відповідач зазначив у п.49 кожної накладної граничний термін доставки вантажу, який і було порушено.

Щодо способу захисту порушеного права вказує, що зобов`язання залізниці відобразити на особовому рахунку певну суму штрафу не є ефективним способом захисту, жодними порядками, правилами та процедурами не визначено порядок виконання такого рішення. Також, незрозуміло, яким чином позивач чи ДВС матимуть ефективні способи зобов`язати відповідача виконати таке рішення. Стягнення грошових коштів, у свою чергу, є ефективним способом захисту, не суперечить положенням п.5.1. Договору, оскільки немає різниці, чи відобразить відповідач такі суми на особовому рахунку, чи перерахує позивачеві.

При цьому, п.5.1. Договору не передбачає необхідності заявлення претензії, наскільки відомо позивачу, відповідна сума не відображена на особовому рахунку.

Вказує, що позивач не нараховував ПДВ на штрафні санкції, ПДВ додається до ціни товарів/послуг. У п.31 накладної відображається провізна плата без ПДВ, а відповідач на свої послуги нараховує ПДВ

Заперечуючи проти зменшення штрафу, вказує, що зменшення розміру санкцій є правом, а не обов`язком суду, сама лише відсутність збитків не є підставою для зменшення розміру санкцій. Відповідачем не наведено жодних обставин відсутності вини у несвоєчасній доставці вантажу. Сума штрафних санкцій є співрозмірною з сумою грошових коштів, які відповідач отримує за перевезення вантажу. Причинно-наслідковий зв`язок між змінами у податковому законодавстві та фактом порушення зобов`язань відсутній.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Заявою про приєднання (акцепт) (а.с.31-32) до договору про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів ТОВ «СП «Нібулон» підтвердило, що в повній мірі ознайомлено з оприлюдненим АТ «Укрзалізниця» на сторінці http://uz-cargo.com/contractprojects.html договором про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів (далі - договір) станом на день подання цієї заяви, ознайомлено з всією інформацією, необхідною для виконання договору, та визнає всі умови договору; виражає волевиявлення укласти договір шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому в порядку, встановленому ст.634 Цивільного кодексу України.

За умовами Договору про перевезення вантажів на особливих умовах - за розкладом руху маршрутних поїздів в редакції №2 від 10.11.2019 (далі - Договір) перевізник надає замовнику послуги з організації перевезень вантажів за погодженими сторонами розкладами руху вантажних маршрутних поїздів на особливих умовах з погодженим скороченим терміном доставки за одним маршрутом та визначенням пріоритетними: замовлень на перевезення вантажів, планів перевезень вантажів маршрутами (далі разом - замовлення на перевезення), заявок на подачу вагонів, забезпечення перевезень рухомим складом та самих перевезень (п.1.1.).

Згідно з п.1.2. Договору в частині, не урегульованій цим договором, сторони керуються укладеними між ними договорами про надання послуг з здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (далі - основний договір про надання послуг).

Редакція №2 договору від 10.11.2019р. набуває чинності: з 01.11.2019р. в частині п.п.3.1. - 3.4., 3.6. договору щодо замовлення послуг на грудень 2019 року та з 10.11.2019р. в частині розд. 4 договору щодо плати за надання послуг відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України; в частині решти умов - з 03.12.2019р. відповідно до умов розд. «Порядок укладення, внесення змін та припинення договору» договору. За наявності заперечень щодо впровадження нової редакції договору в строки відмінні від визначених в розд. «Порядок укладення, внесення змін та припинення договору» договору в редакції від 26.09.2019р. замовник має право сповістити перевізника про такі заперечення, в такому випадку нова редакція буде впроваджена в повному обсязі з 01.12.2019р. у відносинах з ним. Запере чення замовника не приймаються, якщо він вчинив дії на виконання редакції №2 договору (п.1.3. договору).

Замовник на кожен календарний місяць завчасно надає перевізнику через АС Клієнт УЗ із застосуванням кваліфікованих електронних підписів замовлення на отримання послуги з перевезення вантажу на особливих умовах - за РРМП (далі - замовлення на РРМП) у вагонах перевізника не пізніше 10 числа місяця, що передує місяцю в якому здійснюватиметься перевезення, а у вагонах замовника - не пізніше ніж за 10 календарних днів до дати відправлення поїзду за РРМП (п.3.1. Договору).

На основі наданого замовником замовлення на РРМП, перевізник визначає можливість або неможливість погодження РРМП, про що сповіщає замовника: щодо замовлень у вагонах перевізника не пізніше 15 числа місяця, що передує місяцю в якому здійснюватиметься перевезення; щодо замовлень у вагонах замовника, які надано не пізніше 10 числа місяця, що передує місяцю, в якому здійснюватиметься перевезення, в строк визначений п.3.2.1.; щодо замовлень у вагонах замовника, які надано після 10 числа місяця, що передує місяцю в якому здійснюватиметься перевезення, в строк до 5 календарних днів від дня отримання такого замовлення (п.3.2. Договору)

Курсування вагонів, під час перевезення навантажених вагонів перевізника та / або замовника та порожніх вагонів замовника за РРМП, здійснюється маршрутними поїздами між погодженими станціями навантаження та / або відправлення та вивантаження та / або призначення (п.3.8 Договору).

Згідно з п.4.1. Договору плата при наданні послуг з організації перевезень маршрутними поїздами за РРМП розраховується і стягується відповідно до розд. 3 Основного договору про надання послуг з підвищенням розміру інфраструктурної складової плати - тарифу визначеного для власного вагону (Івл) на 20%, відповідно до п.23 Розд. II Збірника тарифів (далі - інфраструктурна складова тарифу).

Відповідно до п.5.1. Договору перевізник, у випадку порушення часу прибуття маршрутного поїзду сплачує штраф шляхом перерахунку плати, яку нараховано під час прийому вантажу до перевезення, у розмірі 1 %, але разом не більше ніж 20 %, від провізної плати - інфраструктурної складової тарифу нарахованого в такому перевезенні (без урахування її підвищення) за кожну повну годину-порушення строків починаючи з 5 години запізнення. Сплата штрафу перевізником відображається перевізником в особовому рахунку замовника, як попередня оплата за надання послуг.

Відповідно до п.п.7.1., 7.2., 7.3., 7.4. договору в редакції №2 від 10.11.2019р. договір, з урахуванням змін до нього, оприлюднюється перевізником як публічна пропозиція для укладення на веб-сайті http://uz-cargo.com/contractprojects.html. Договір укладається шляхом надання перевізником пропозиції укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Приймаючи пропозицію укласти договір друга сторона засвідчує, що ознайомилась та згодна з усіма умовами договору. Перевізник, за результатом розгляду заяви (акцепту), направляє другій стороні повідомлення з накладенням: або про мотивоване повернення без розгляду заяви (акценту) із зазначенням причин для такого повернення; або про дату укладення та номер договору. Договір є укладеним з дати оформлення перевізником Інформаційного повідомлення про укладення договору.

Згідно з п.8.1. договору в редакції №2 від 10.11.2019р. він діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію - 26.09.2019р., та діє до його припинення. А редакція №2 договору - відповідно до п.1.3. договору.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 ст.626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст.908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст.909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Частиною першою статті 919 ЦК України передбачено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно з положеннями ч.ч.3,5 ст. 307 ГК України вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.313 ГК України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Згідно ст.920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Дослідивши матеріали справи, враховуючи характер укладеного між сторонами Договору про перевезення вантажів на особливих умовах, суд приходить до висновку, що сторонами погоджено скорочені терміни доставки вантажів, які є визначальними у вирішенні питання щодо відліку початку прострочення терміну доставки вантажу.

При цьому, застосування Правил обчислення термінів доставки вантажів та розрахункового часу доставки у даному випадку суперечить прямій домовленості сторін, їх волевияленню, свободі договору, укладеного між замовником та перевізником.

Укладаючи правочин, який передбачає особливі умови, перевізник має у повній мірі усвідомлювати наслідки невиконання таких особливих умов, при цьому, замовник, погоджуючись на збільшену ціну обґрунтовано розраховує отримати вантаж у скорочені, порівняно із загальними, строки.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки. У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Як вбачається з системного аналізу даних норм, вантаж має бути доставлений в установлені терміни. У загальному випадку терміни установлені Правилами обчислення термінів доставки, однак у випадку застосування скорочених термінів перевезення, про які між сторонами укладено окремий договір про перевезення на особливих умовах, установленим терміном має вважатися скорочений термін доставки вантажу.

Серед загальних засад цивільного законодавства статтею 3 ЦК України встановлено свободу договору.

При цьому, ч.2 ст.6 ЦК України визначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Також суд зазначає, що ст. 63 Статуту залізниць України прямо встановлено, що перевезення вантажів на особливих умовах здійснюються за окремими договорами. При цьому сторони вправі передбачати у договорах додаткову відповідальність за виконання зобов`язань щодо перевезень вантажів.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень представників, між сторонами виник спір щодо порядку нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне перевезення вантажів залізницею, порядку реалізації таких штрафних санкцій, а також щодо початку відліку строків доставки вантажів з метою нарахування відповідних штрафів.

На умовах договору в редакції №2 від 10.11.2019р. позивач залізницею відправив у режимі РРМП зі скороченим терміном доставки товар за накладними:

- №53198131 від 01.01.2020 (досильна накладна №47411756 від 03.01.2020);

- №53227575 від 04.01.2020 (досильна накладна №47498472 від 06.01.2020);

- №53254447 від 07.01.2020 (досильна накладна №47573514 від 09.01.2020);

- №53276754 від 09.01.2020 (досильна накладна №47636477 від 11.01.2020);

- №53307922 від 12.01.2020 (досильна накладна №47713862 від 14.01.2020);

- №53344008 від 15.01.2020 (досильна накладна №47801352 від 17.01.2020);

- №53381554 від 18.01.2020 (досильна накладна №47879580 від 20.01.2020);

- №53407573 від 20.01.2020 (досильна накладна №47938642 від 22.01.2020);

- №53434544 від 22.01.2020 (досильна накладна №47999925 від 24.01.2020);

- №53474714 від 25.01.2020 (досильна накладна №450808276 від 27.01.2020);

- №53522421 від 28.01.2020 (досильна накладна №45172756 від 30.01.2020).

Як встановлено судом, за накладною №53198131 від 01.01.2020 було здійснено відправлення 53 вагонів на особливих умовах за РРМП (розкладом руху маршрутних поїздів).

5 вагонів надійшли на станцію призначення за досильною накладною №47411756 від 03.01.2020.

Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с. 38) цей поїзд мав прибути на станцію призначення 03.01.2020 о 16:30.

При цьому у графі 49 накладної, яка заповнюється залізницею відповідно до Додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах №№95654018, 95523361, 95446811, 95615050, 95526364 не прибув в установлений час за РРМП - 03.01.2020 о 16 год 30 хв.

Вищезазначені вагони надійшли 09.01.2020, що підтверджується відмітками у досильній накладній (графи 51, 52).

Як встановлено ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідачем не доведено відсутність вини у затриманні доставки вантажів, наявність інших, незалежних від залізниці обставин, які призвели до порушення строків доставки вантажів.

При цьому відповідач посилається на необхідність застосування у даному випадку Правил обчислення термінів доставки вантажів, використовуючи розрахунковий термін доставки вантажу на відстань 775 км - 3 доби (одна доба на кожні повні та неповні 320 км для маршрутних відправок) та додатково одна доба на операції, пов`язані з відправленням та прибуттям вантажу - всього 4 доби.

Судом відхиляються розрахунки залізниці з огляду на те, що Правила обчислення термінів доставки вантажів у даному випадку суперечать умовам Договору, яким сторони погодили скорочені терміни доставки вантажу за особливими правилами, що відображено у накладній.

Застосування термінів доставки вантажів, встановлених Правилами, у даному випадку, поза межами розумного сумніву, суперечитиме вимогам справедливості та свободі договору.

Більше того, вказані скорочені терміни доставки вантажів сплачуються за відповідною ціною: з підвищенням розміру інфраструктурної складової плати - тарифу визначеного для власного вагону (Івл) на 20%.

Відповідно до частин 1-5 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Враховуючи принцип свободи договору, встановлення сторонами особливих умов перевезення, які передбачають скорочені порівняно зі стандартними, терміни доставки вантажу, і відповідно оплачуються у більшому розмірі, керуючись ст. 63 Статуту залізниць України та установлення термінів доставки не у відповідності з Правилами, а безпосередньо на підставі договору, що прямо передбачено законодавством, - суд приходить до висновку, що прострочення терміну доставки вантажів почалось з 03.01.2020 о 16 год 30 хв, оскільки вказаний час був встановлений як розрахунковий час прибуття вантажу за маршрутом.

Таким чином, оскільки вагони прибули 09.01.2020, застосуванню підлягає штраф у розмірі 30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Водночас, суд звертає увагу на те, що позивач, здійснюючи розрахунки, враховує провізні платежі із урахуванням ПДВ, зокрема, за прострочення доставки вищезазначених 5 вагонів просить стягнути 33575,00 грн. штрафу відповідно до ст. 116 Статуту залізниць України.

Як вбачається із графи 31, провізна плата вказана із розрахунку 47 вагонів по 18653,00 грн. та 6 вагонів по 18424,00 грн., що сумарно становить 987235,00 грн.

Додатком №1 до Правил оформлення перевізних документів визначено форму накладної як перевізного документа на залізниці із розшифруванням даних, що вносяться до її граф; додатком №2 до цих Правил зазначено форму відомості вагонів. Так, до накладної залізницею-перевізником вносяться відомості щодо провізної плати (графа 31), плати за проїзд провідника (графа 32), плати за охорону вантажу залізницею (графа 33), інших платежів, сплачених на станції відправлення (графи 35, 36, 37), а також усього суми платежів, сплачених відправником (графа 34).

Законодавцем розмежовано поняття "провізна плата", яка є регульованим державою тарифом за надання залізницею послуг з перевезення вантажів, та "інші платежі", що справляються за надання (виконання) інших, пов`язаних з перевезенням послуг і робіт.

Отже, державне регулювання тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом, як провізної плати, та додаткових зборів за надання залізницею послуг і виконання робіт, пов`язаних з перевезенням вантажів, має нормативне обмеження сторін правовідносин з перевезення вантажу залізницею, що займає монопольне становище на ринку таких послуг, щодо вільного визначення у договірному порядку вартості послуги з перевезення вантажу. Договір, укладений між сторонами спору щодо перевезення вантажу залізницею, не може змінити базові тарифні ставки провізної плати, а його сторони при визначенні вартості перевезення вантажу мають керуватися приписами статей 307, 311 ГК України та Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317.

Приписами пункту 116 Статуту залізниць встановлено відповідальність лише за несвоєчасну доставку вантажів, за перевезення яких в залежності від відстані між станцією відправлення та станцією призначення встановлюється провізна плата як тариф за перевезення вантажів, та не передбачено відповідальності у вигляді штрафу за порушення залізницею зобов`язань щодо виконання робіт та надання інших послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу, за які залізницею справляються додаткові збори; тому зарахування до провізної плати при обчисленні суми штрафу за прострочення у доставці вантажу вартості інших послуг і робіт залізниці, пов`язаних з доставкою вантажу до пункту призначення, є безпідставним та суперечить правовій природі порушеного залізницею зобов`язання з перевезення.

Отже, розрахунок штрафу в порядку пункту 116 Статуту залізниць України здійснюється у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати, зазначеної у графі 31 залізничної накладної, залежно від кількості днів прострочення у доставці вантажу.

Зазначена правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 21.02.2020р. у справі №910/1524/19.

При цьому суд відхиляє заперечення позивача щодо того, що у даному випадку ВС не досліджував питання нарахування ПДВ.

Дійсно, у даній справі колегія суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відступила від правових позицій Верховного Суду у постановах від 27.02.2019р. у справі №910/9765/18, від 09.09.2019р. у справі №910/14170/18 та від 12.09.2019р. у справі №910/10427/18 щодо обчислення суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу залізницею, виходячи із загальної суми платежів, сплаченої відправником на користь залізниці та відображеної у графі 34 залізничної накладної, та зауважила на необхідності здійснення розрахунків штрафу в порядку пункту 116 Статуту залізниць України у відсотковому співвідношенні від суми провізної плати, зазначеної у графі 31 залізничної накладної, залежно від кількості днів прострочення у доставці вантажу.

Аналогічної позиції дотримувався Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах №910/14166/18 від 30.04.2018р., №910/850/19 від 27.05.2020р., №910/2315/19 від 14.04.2020р., Південно-Західний апеляційний господарський суд №916/2504/19 від 26.05.2020р., №916/3378/19 від 02.04.2020р., №916/2505/19 від 07.04.2020р., №916/3382/19 від 24.03.2020р.

Водночас, судом чітко висловлено позицію щодо того, що штраф нараховується не виходячи з ціни, сплаченої замовником за надання послуги, а виходячи із конкретного, законодавчо встановленого тарифу, який є базисом для нарахування штрафних санкцій, що також виключає застосування ПДВ, оскільки такий податок не входить у розмір провізної плати, що зазначена у графі 31 залізничної накладної.

Таким чином, судом здійснено власний розрахунок штрафу у розмірі 30% від провізної плати за несвоєчасну доставку вагонів №№95654018, 95523361, 95446811, 95615050, 95526364, та встановлено, що провізна плата за кожний вагон становить 18653,00 грн., розмір штрафу відповідно становить:

(18653,00*5)*30%= 27979,50 (грн.).

Враховуючи викладене вище, суд надає розрахунок по інших залізничних накладних.

Так, відповідно до накладної №53227575 від 04.01.2020 було здійснено відправлення 54 вагонів на особливих умовах за РРМП (розкладом руху маршрутних поїздів).

5 вагонів надійшли на станцію призначення за досильною накладною №47498472 від 06.01.2020.

Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с. 44) цей поїзд мав прибути на станцію призначення 06.01.2020 о 16:30.

При цьому у графі 49 накладної, яка заповнюється залізницею відповідно до Додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах №№95752358, 58567702, 95387429, 95833075, 95641304 не прибув в установлений час за РРМП - 06.01.2020 о 16 год 30 хв.

Вищезазначені вагони надійшли 10.01.2020, що підтверджується відмітками у досильній накладній (графи 51, 52).

Як встановлено ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідачем не доведено відсутність вини у затриманні доставки вантажів, наявність інших, незалежних від залізниці обставин, які призвели до порушення строків доставки вантажів.

Оскільки мало місце прострочення більше ніж на 3 доби, штраф складає 20 відсотків від провізної плати:

(18653,00*5)*20%= 18653,00 (грн.).

Відповідно до накладної №53254447 від 07.01.2020 було здійснено відправлення 53 вагонів на особливих умовах за РРМП (розкладом руху маршрутних поїздів).

5 вагонів надійшли на станцію призначення за досильною накладною №47573514 від 09.01.2020.

Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с. 50) цей поїзд мав прибути на станцію призначення 09.01.2020 о 16:30.

При цьому у графі 49 накладної, яка заповнюється залізницею відповідно до Додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах №№95529657, 95512786, 95760260, 95796165, 95681318 не прибув в установлений час за РРМП - 09.01.2020 о 16 год 30 хв.

Вищезазначені вагони надійшли 15.01.2020, що підтверджується відмітками у досильній накладній (графи 51, 52).

Як встановлено ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідачем не доведено відсутність вини у затриманні доставки вантажів, наявність інших, незалежних від залізниці обставин, які призвели до порушення строків доставки вантажів.

Оскільки мало місце прострочення більше ніж на 4 доби, штраф складає 30 відсотків від провізної плати:

(18653,00*5)*30%= 27979,50 (грн.).

Відповідно до накладної №53276754 від 09.01.2020 було здійснено відправлення 54 вагонів на особливих умовах за РРМП (розкладом руху маршрутних поїздів).

6 вагонів надійшли на станцію призначення за досильною накладною №47636477 від 11.01.2020.

Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с. 56) цей поїзд мав прибути на станцію призначення 11.01.2020 о 16:30.

При цьому у графі 49 накладної, яка заповнюється залізницею відповідно до Додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах №№95641379, 95752663, 95693586, 95649604, 95712584, 95525267 не прибув в установлений час за РРМП - 11.01.2020 о 16 год 30 хв.

Вищезазначені вагони надійшли 13.01.2020, що підтверджується відмітками у досильній накладній (графи 51, 52).

Оскільки строк відправки не перевищив двох діб від обумовленого за договором, штраф позивачем у відповідності до ст. 116 Статуту не нараховано.

Відповідно до накладної №53307922 від 12.01.2020 було здійснено відправлення 53 вагонів на особливих умовах за РРМП (розкладом руху маршрутних поїздів).

5 вагонів надійшли на станцію призначення за досильною накладною №47713862 від 14.01.2020.

Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с. 62) цей поїзд мав прибути на станцію призначення 14.01.2020 о 16:30.

При цьому у графі 49 накладної, яка заповнюється залізницею відповідно до Додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах №№95793543, 95713541, 95752754, 95452124, 95796330 не прибув в установлений час за РРМП - 14.01.2020 о 16 год 30 хв.

Вищезазначені вагони надійшли 22.01.2020, що підтверджується відмітками у досильній накладній (графи 51, 52).

Як встановлено ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідачем не доведено відсутність вини у затриманні доставки вантажів, наявність інших, незалежних від залізниці обставин, які призвели до порушення строків доставки вантажів.

Оскільки мало місце прострочення більше ніж на 4 доби, штраф складає 30 відсотків від провізної плати:

(18653,00*5)*30%= 27979,50 (грн.).

Відповідно до накладної №53344008 від 15.01.2020 було здійснено відправлення 54 вагонів на особливих умовах за РРМП (розкладом руху маршрутних поїздів).

6 вагонів надійшли на станцію призначення за досильною накладною №47801352 від 17.01.2020.

Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с. 68) цей поїзд мав прибути на станцію призначення 17.01.2020 о 16:30.

При цьому у графі 49 накладної, яка заповнюється залізницею відповідно до Додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах №№95641601, 95539078, 95532255, 95616033, 95525143, 95713558 не прибув в установлений час за РРМП - 17.01.2020 о 16 год 30 хв.

Вищезазначені вагони надійшли 21.01.2020, що підтверджується відмітками у досильній накладній (графи 51, 52).

Як встановлено ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідачем не доведено відсутність вини у затриманні доставки вантажів, наявність інших, незалежних від залізниці обставин, які призвели до порушення строків доставки вантажів.

Оскільки мало місце прострочення більше ніж на 3 доби, штраф складає 20 відсотків від провізної плати:

(18653,00*6)*20%= 22383,60 (грн.).

Відповідно до накладної №53381554 від 18.01.2020 було здійснено відправлення 53 вагонів на особливих умовах за РРМП (розкладом руху маршрутних поїздів).

5 вагонів надійшли на станцію призначення за досильною накладною №47879580 від 20.01.2020.

Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с. 74) цей поїзд мав прибути на станцію призначення 20.01.2020 о 16:30.

При цьому у графі 49 накладної, яка заповнюється залізницею відповідно до Додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах №№95644027, 95530747, 95319869, 95660180, 95587663 не прибув в установлений час за РРМП - 20.01.2020 о 16 год 30 хв.

Вищезазначені вагони надійшли 21.01.2020, що підтверджується відмітками у досильній накладній (графи 51, 52).

Оскільки строк відправки не перевищив двох діб від обумовленого за договором, штраф позивачем у відповідності до ст. 116 Статуту не нараховано.

Відповідно до накладної №53407573 від 20.01.2020 було здійснено відправлення 54 вагонів на особливих умовах за РРМП (розкладом руху маршрутних поїздів).

4 вагони надійшли на станцію призначення за досильною накладною №47938642 від 22.01.2020.

Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с. 80) цей поїзд мав прибути на станцію призначення 22.01.2020 о 16:30.

При цьому у графі 49 накладної, яка заповнюється залізницею відповідно до Додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах не прибув в установлений час за РРМП - 22.01.2020 о 16 год 30 хв.

Вагони №№ 95525424, 95452587, 95614806, 95537809 надійшли 26.01.2020, що підтверджується відмітками у досильній накладній (графи 51, 52).

Як встановлено ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідачем не доведено відсутність вини у затриманні доставки вантажів, наявність інших, незалежних від залізниці обставин, які призвели до порушення строків доставки вантажів.

Оскільки мало місце прострочення більше ніж на 3 доби, штраф складає 20 відсотків від провізної плати:

(18424,00*3+18195,00)*20%= 14693,40 (грн.).

Відповідно до накладної №53434544 від 22.01.2020 було здійснено відправлення 54 вагонів на особливих умовах за РРМП (розкладом руху маршрутних поїздів).

4 вагони надійшли на станцію призначення за досильною накладною №47999925 від 24.01.2020.

Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с. 86) цей поїзд мав прибути на станцію призначення 24.01.2020 о 16:30.

При цьому у графі 49 накладної, яка заповнюється залізницею відповідно до Додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах №№95811071, 95635504, 95794707, 95453783 не прибув в установлений час за РРМП - 24.01.2020 о 16 год 30 хв.

Вищезазначені вагони надійшли 27.01.2020, що підтверджується відмітками у досильній накладній (графи 51, 52).

Як встановлено ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідачем не доведено відсутність вини у затриманні доставки вантажів, наявність інших, незалежних від залізниці обставин, які призвели до порушення строків доставки вантажів.

Оскільки мало місце прострочення більше ніж на 2 доби, штраф складає 10 відсотків від провізної плати:

(18424,00*4)*10%= 7369,60 (грн.).

Відповідно до накладної №53474714 від 25.01.2020 було здійснено відправлення 53 вагонів на особливих умовах за РРМП (розкладом руху маршрутних поїздів).

2 вагони надійшли на станцію призначення за досильною накладною №450808276 від 27.01.2020.

Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с. 92) цей поїзд мав прибути на станцію призначення 27.01.2020 о 16:30.

При цьому у графі 49 накладної, яка заповнюється залізницею відповідно до Додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах №№95652483, 95492732 не прибув в установлений час за РРМП - 27.01.2020 о 16 год 30 хв.

Вищезазначені вагони надійшли 29.01.2020, що підтверджується відмітками у досильній накладній (графи 51, 52).

Оскільки строк відправки не перевищив двох діб від обумовленого за договором, штраф позивачем у відповідності до ст. 116 Статуту не нараховано.

Відповідно до накладної №53522421 від 28.01.2020 було здійснено відправлення 53 вагонів на особливих умовах за РРМП (розкладом руху маршрутних поїздів).

3 вагони надійшли на станцію призначення за досильною накладною №45172756 від 30.01.2020.

Відповідно до даних з особистого кабінету в системі перевезень АС Клієнт (а.с. 98) цей поїзд мав прибути на станцію призначення 30.01.2020 о 16:30.

При цьому у графі 49 накладної, яка заповнюється залізницею відповідно до Додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів, здійснено відмітку про те, що вантаж у вагонах №№95695813, 95372413, 58562349 не прибув в установлений час за РРМП - 30.01.2020 о 16 год 30 хв.

Вищезазначені вагони надійшли 02.02.2020, що підтверджується відмітками у досильній накладній (графи 51, 52).

Як встановлено ст. 116 Статуту залізниць України за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Відповідачем не доведено відсутність вини у затриманні доставки вантажів, наявність інших, незалежних від залізниці обставин, які призвели до порушення строків доставки вантажів.

Оскільки мало місце прострочення більше ніж на 2 доби, штраф складає 10 відсотків від провізної плати:

(18424,00*3)*10%= 5527,20 (грн.).

Щодо штрафу, нарахованого позивачем за п.5.1. Договору суд зазначає таке.

Відповідно до п.5.1. Договору перевізник, у випадку порушення часу прибуття маршрутного поїзду сплачує штраф шляхом перерахунку плати, яку нараховано під час прийому вантажу до перевезення, у розмірі 1 %, але разом не більше ніж 20 %, від провізної плати - інфраструктурної складової тарифу нарахованого в такому перевезенні (без урахування її підвищення) за кожну повну годину порушення строків починаючи з 5 години запізнення. Сплата штрафу перевізником відображається перевізником в особовому рахунку замовника, як попередня оплата за надання послуг.

Як вже зазначено вище, серед загальних засад цивільного законодавства передбачено свободу договору. При цьому сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 3, 6, 627, 628 ЦК України).

Згідно з ч.5 ст.307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Таким чином, у п.5.1. договору сторони врегулювали між собою додаткову відповідальність, порядок її нарахування. А також сторони визначили, що сплата штрафу перевізником відображається перевізником в особовому рахунку замовника, як попередня оплата за надання послуг.

Фактично, пунктом 5.1. Договору передбачено зарахування вимог, про яке сторони домовились наперед.

У матеріалах справи відсутні докази того, що позивач намагався отримати від відповідача перерахунку плати у спосіб, що визначений договором, а також докази того, що позивачеві було відмовлено у такому перерахунку та сплаті штрафних санкцій у порядку, що передбачений п.5.1. Договору.

В даному випадку суд вважає за потрібне зазначити, що право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу передбачено у статті 16 ЦК України. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Для визначення предмета позову як способу захисту права чи інтересу важливим є перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у статті 16 ЦК України, за змістом якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

З урахуванням цих правових норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Отже, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Таким чином, позивач наділений правом отримати задоволення своїх вимог про сплату відповідачем штрафу у порядку, що визначений п.5.1. договору, але при цьому позивач не довів суду наявність порушення, оспорювання або невизнання такого права з боку відповідача та безпосередньо звернення до останнього з такими вимогами. Одночасно, спосіб захисту права, передбаченого п.5.1. договору, має полягати у примушенні відповідача вчинити дії, про які сторони домовились у ньому, тобто, виконати обов`язок в натурі. Не довів позивач суду також неможливість реалізувати захист такого права у судовому порядку у спосіб, що визначений у п.5.1. договору.

При цьому посилання на те, що такий спосіб захисту як зобов`язання відобразити на особовому рахунку позивача певну суму штрафу захисту, є неефективним, тоді як стягнення коштів є простим, ефективним та виконуваним способом захисту, суд відхиляє з огляду на те, що у договорі сторонами передбачено конкретний спосіб нарахування штрафних санкцій та їх реалізацію на користь замовника.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій на 50%.

Згідно з ч.1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки. Господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18).

Дослідивши подане відповідачем клопотання про зменшення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, перевіривши доводи, які містяться у такому клопотанні, зокрема, відсутність доказів понесення позивачем збитків внаслідок затримки доставки вантажу, врахувавши розмір несвоєчасного виконання відповідачем свого зобов`язання та розмір штрафу, незазначення відповідачем інших обставин, крім відсутності доказів наявності збитку позивача, недоведеність винятковості обставин для зменшення розміру штрафу, - суд не вважає за можливе зменшити розмір штрафу.

Посилання відповідача на зміну податкового законодавства не має безпосереднього відношення до зобов`язань, які виникли між сторонами договору перевезення.

Позивач і відповідач є господарюючими суб`єктами, які несуть відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності. Зменшення (за клопотанням сторони) розміру заявленого штрафу, який нараховується за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань, кореспондує обов`язок сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно зі статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, статтею 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту, на підставі належних і допустимих доказів.

Відповідачем не надано суду жодних належних доказів на підтвердження наявності скрутного майнового становища, поважності причин неналежного виконання зобов`язань та причинних наслідків, винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення.

Ураховуючи встановлені господарськими судами обставини справи, зважаючи на доведеність порушення зобов`язань відповідача та розмір штрафу, суд зазначає про відсутність підстав для задоволення зазначеного клопотання у зв`язку з недоведеністю обставин, з якими законодавець пов`язує можливість такого зменшення. Вказане відповідає висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 05.08.2019 по справі №910/10848/18.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.2, 5, 6, 22, 41, 63, 116, 130, 131, 133 Статуту залізниць України, Правилами перевезення вантажів, ст.ст. 6, 3, 11, 14, 16, 202, 525, 526, 530, 551, 627, 628, 639, 908, 909, 919, 920 ЦК України, ст.ст. 15, 180, 193, 216, 218, 233, 307, 309, 311, 313 ГК України, ст.ст. 46, 73, 74, 75, 77, 79, 86, 91, 98, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" (Каботажний спуск, будинок 1, місто Миколаїв, 54002, ) до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Ґедройця, будинок 5, м. Київ, 03150, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, будинок 19, м. Одеса, 65012, ) про стягнення 326318,03 грн. - задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Єжи Ґедройця, будинок 5, м. Київ, 03150, ) в особі Регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул. Пантелеймонівська, будинок 19, м. Одеса, 65012, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство "НІБУЛОН" (Каботажний спуск, будинок 1, місто Миколаїв, 54002, ) 152565,30 грн. штрафу, 2288,48 грн. витрат зі сплати судового збору.

3. У задоволенні решти вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошено 17.08.2020. Повний текст рішення складений та підписаний 17 серпня 2020 р.

Суддя Р.В. Волков