РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.08.2020Справа № 910/7421/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтік-Форкліфт»

2. ОСОБА_1

про стягнення 403.563,52 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

28.05.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтік-Форкліфт» (відповідач-1) та ОСОБА_1 (відповідач-2) про солідарне стягнення 403.563,52 грн.

Свої позовні вимоги Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» обґрунтовує тим, що шляхом підписання Заяви на отримання кредиту відповідач-1 приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк», які разом із вказаною заявою в цілому складають кредитний договір № K3VKLVFWWTN85 від 03.05.2019, на підставі якого відповідачу-1 було надано кредитний ліміт у розмірі 200.000,00 грн, який в подальшому було збільшено до 730.000,00 грн. 06.05.2019 між позивачем та відповідачем-2 був укладений договір поруки № K3VKLVFWWTN85/DP, відповідно до якого останній поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 зобов`язань за кредитним договором. У зв`язку з неналежним виконання відповідачем-1 взятих на себе зобов`язань за відповідним договором, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути в солідарному порядку з відповідачів 403.563,52 грн, з яких 288.085,06 грн заборгованості за кредитом, 65.619,37 грн заборгованості за відсотками з користування кредитом та 49.859,09 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 відкрито провадження у справі № 910/7421/20 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Даною ухвалою Господарським судом міста Києва у відповідності до ч. 6 ст. 176 господарського процесуального кодексу України витребувано у Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Також вказаною ухвалою суду зобов`язано відповідачів протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 04.06.2020 було 05.06.2020 направлено відповідачу-1 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 002 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 02088, м. Київ, вул. Івана Дяченка, 12, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань станом на 04.06.2020 є місцезнаходженням відповідача-1.

Відповідач-1 ухвалу суду від 04.06.2020, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 10.06.2020, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за № 002.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 04.06.2020 було 05.06.2020 направлено відповідачу-2 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 60258 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Проте, конверт разом з ухвалою від 04.06.2020 (номер відправлення 60258) було повернуто до суду поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 18.06.2020 з позначкою «за даною адресою не проживає».

25.06.2020 від Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області надійшло повідомлення, що ОСОБА_1 зареєстрвоаний за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Слід зазначити, інформація стосовно розгляду судом справ є публічною та розміщується на офіційному сайті Господарського суду міста Києва в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність в учасників справи можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

До того ж, необхідно зауважити, що у відповідності до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - це автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

У статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» передбачено, що судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Отже, з огляду на наведене вище, суд зазначає, що відповідач-2 не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач-1 вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 04.06.2020 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Відповідач-2 вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 04.06.2020 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Судом прийнято рішення з перевищенням строку визначеного вказаною вище нормою, проте у розумний строк, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.05.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Балтік-Форкліфт» (відповідач-1, позичальник) було підписано Заявку на отримання кредиту (далі - Заявка).

У Заявці зазначено, що підписанням цієї заявки позичальник на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до умов та Правил надання послуги «Овердрафювий кредит», що розміщені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк» у мережі Інтериет за адресою https://privatbank.ua/terms, та які разом із Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, цією Заявкою становлять кредитний договір між Банком та позичальником, примірник якого позичальник отримав шляхом самостійного роздрукування. Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання позичальником цієї Заявки.

Заявка позивача разом з Умовами та правилами надання банківських послуг складають договір кредиту № K3VKLVFWWTN85 від 03.05.2019.

06.05.2019 між позивачем (кредитор) та Птащенко Геннадієм Геннадійовичем (відповідач-2, поручитель) укладений договір поруки № K3VKLVFWWTN85/DP.

Спір виник внаслідок того, що позичальник свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, а тому відповідачі мають солідарно сплатити наявну заборгованість за кредитом, за відсотками та нараховану пеню.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають, зокрема, при виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці

Предметом розгляду за даним позовом є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб`єкти господарювання. Крім цього, позивачем заявлена позовна вимога до поручителя - фізичної особи, який зазначений стороною правочину в забезпечення виконання зобов`язання відповідача-1 (суб`єкта господарської діяльності). За таких обставин, враховуючи приписи статей 4, 20, 45 Господарського процесуального кодексу України, даний позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Викладене узгоджується із позицією Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 415/2542/15-ц.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно із ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Порядок надання овердрафтового кредиту регламентований розділом 3.2.4. Умов та правил надання банківських послуг.

Пунктом 3.2.4.1.1. Умов визначено, що Банк за наявності вільних грошових ресурсів, згідно ст. 212 ЦКУ при настанні обставин, зазначених в п. 3.2.4.2.2.17. договору, зобов`язується здійснити овердрафтовое обслуговування Позичальника, яке полягає у проведенні платежів Позичальника понад залишок коштів на його поточному рахунку, відкритому в Банку, номер якого зазначено у Заявці, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, встановленого відповідно до п. 3.2.4.1.3. договору, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Овердрафт (далі - кредит) надається для поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Позичальника. Якість послуг має відповідати законодавству України, нормативним актам НБУ, що регулюють кредитні правовідносини. Овердрафтове кредитування Позичальника здійснюється Банком в межах ліміту і терміну, відповідно згідно п.п. 3.2.4.1.3, 3.2.4.1.4 договору, з періодом безперервного користування кредитом згідно з п. А.4 договору шляхом перенесення дебетового сальдо з поточного рахунку Позичальника на його позичковий рахунок. Виконання Банком розрахункових як документів Позичальника здійснюється шляхом перерахування кредитних коштів з позикового рахунку на поточний рахунок Позичальника. Зазначений спосіб овердрафгового кредитування здійснюється Банком з моменту направлення Позичальнику відповідного повідомлення способом, визначеним на розсуд Банку, і зазначеним в п. А.2 договору, до моменту його відміни Банком в порядку, визначеному цим пунктом.

Відповідно до п. 3.2.4.1.2. Умов кредит надається в обмін на зобов`язання Позичальника з повернення кредиту, сплати процентів та винагороди в обумовлені цим договором терміни.

Згідно з п. 3.2.4.1.3. Умов ліміт, за умовами договору - сума грошових коштів, в межах якої Банк зобов`язується оплачувати розрахункові документи Позичальника понад залишку грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується за затвердженою внутрішньобанківської методикою на підставі даних про рух грошових коштів на поточному рахунку з урахуванням кількості контрагентів,балансу підприємства та звіту про фінансові результати на останню звітну дату, показника ліквідності діяльності, співвідношення власних і позикових коштів, платоспроможності, кредитної історії, на підставі непогашеної/их відкритої/их вантажної/их митної/их декарації/их, очищеної/ихвід передоплати, з урахуванням якості роботи Позичальника з експорту та інших показників відповідно до внутрішньобанківськими нормативними актами НБУ.

В період дії договору ліміт перераховується Банком не менше одного разу на місяць не пізніше 10 числа кожного місяця, а також в разі настання умов, викладених в п. 3.2.4.2.3.4 договору. Ліміт змінюється без підписання договорів про внесення змін до договору (якщо інше не буде погоджено сторонами), про що Банк направляє Позичальнику повідомлення Банку із зазначенням розміру і дати зменшення або збільшення ліміту.

Пунктом 3.2.4.1.5. Умов врегульовано, що овердрафтове кредитування Позичальника здійснюється Банком в межах ліміту та строку, встановлених відповідно до пп. 3.2.4.1.3, 3.2.4.1.4 договору, з періодом безперервного користування кредитом відповідно до п. А.4 договору.

Період безперервного користування кредитом - це період, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку Позичальника.

Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, з якого безперервно існує дебетове сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня. Зменшення або збільшення заборгованості по кредиту не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на поточному рахунку Позичальника зафіксовано нульове дебетове сальдо.

За змістом підпункту А.4. Умов період безперервного користування кредитом - не більше 30 днів.

Відповідно до підпункту А.2. Умов кредитний ліміт овердрафту за договором (далі - ліміт) встановлюється в Заявці на отримання кредиту і може змінюватися Банком відповідно до Умов і правил, у тому числі для оплати витрат, передбачених для пп. 3.2.4.2.2.14, 3.2.4.2.3.15, 3.2.4.4.8 договору.

Згідно Заявки максимальний розмір ліміту встановлений у сумі - 2.000.000,00 грн; термін користування кредитом - 12 місяців.

За змістом підпункту А.2.1. Умов розмір ліміту, встановленого в п. А.2 договору, може змінюватися (збільшуватися) сторонами за таких умов:

- у Позичальника в Банку відкрито поточний рахунок в іноземній валюті, на якому є

іноземна валюта, та відсутні арешти на поточних рахунках;

- Позичальник подав заяву на продаж іноземної валюти (включно в євро, доларах США або російських рублях) з датою валютування «наступний день» після 13.00 поточного дня, і в цей же день грошові кошти в іноземній валюті перераховані у відповідній сумі на відповідний транзитний рахунок в Банку;

- є документи, що підтверджують перерахування валютної виручки Позичальника на поточний рахунок, відкритий в Банку;

- поточна дата не перевищує 29-й день періоду безперервного користування кредитом в межах ліміту;

- відсутня прострочена заборгованість Позичальника перед Банком по інших зобов`язаннях на поточну дату.

Відповідно до п. А.2.2 Умов розмір ліміту може бути зменшений або збільшений в межах суми ліміту, зазначеної в п. А.2 договору, необмежену кількість разів без підписання договорів про внесення змін до цього договору відповідно до розрахунку ліміту, що зазначено в п. 3.2.4.1.3.договору, про що Банк повідомляє Позичальнику повідомлення Банку у встановленому п. А.2 порядку. Ліміт може бути збільшений необмежену кількість разів, але в будь-якому випадку не більше суми ліміту, зазначеної в п. А.2 договору.

У відповідності до пунктів 3.2.4.2.2.2., 3.2.4.2.2.3., 3.2.4.2.2.4. та 3.2.4.2.2.5. Умов Позичальник зобов`язався:

- оплатити відсотки за весь час фактичного використання кредиту згідно з пп. 3.2.4.4.1, 3.2.4.4.2, 3.2.4.4.3 договору;

- погашати кредит, отриманий в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного використання кредиту, встановленого п. 3.2.4.1.5 договору;

- погашати різницю між заборгованістю по кредиту і знову встановленим угодою сторін лімітом відповідно до п. 3.2.4.2.3.2. договору, якщо заборгованість по кредиту перевищує суму знову встановленого ліміту у термін до закінчення безперервного періоду користування кредитом, зазначеного у п. 3.2.4.1.5, цього договору, за станом на який виникла різниця. Погашення цієї різниці трактується як погашення кредиту;

- повернути кредит у строки, встановлені пп. 3.2.4.1.4, 3.2.4.2.3.4, 3.2.4.2.2.15 договору.

Відповідно до п. 3.2.4.3.1. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня Позичальник сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Розмір ставки встановлений у п. А.5 Договору. Порядок розрахунку відсотків наступний:

3.2.4.3.1.1. По першому дню використання кредиту відсотки розраховуються за процентною ставкою інтервалу « 1-3 дня».

3.2.4.3.1.2. У разі непогашення кредиту після закінчення 3 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 4-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу « 4-7 днів».

3.2.4.3.1.3. У разі непогашення кредиту після закінчення 7 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 8-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу « 8-15 днів».

3.2.4.3.1.4. У разі непогашення кредиту після закінчення 15 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 16-го дня в силу вступає процентна ставка інтервалу «16-30 днів».

3.2.4.3.1.5. У разі непогашений кредиту після закінчення 30 днів з дати початку періоду безперервного користування кредитом починаючи з 31-го дня встановлюється підвищена процентна ставка, визначена в п. 3.2.4.4.2 договору.

3.2.4.3.1.6. У разі повного погашення кредиту - виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня, починаючи з наступного дня, Позичальнику надається кредит із сплатою відсотків за цей лень за процентною ставкою інтервалу « 1-3 дня», і з цього дня починається відлік наступного періоду безперервного користування кредитом.

У разі встановлення Банком у порядку, передбаченому п. 3.2.4.2.3.14 договору, зменшеної (збільшеної) процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної (збільшеної) процентної ставки.

Згідно з п. А.5 Умов для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється диференційована процентна ставка. Процентна ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту та визначається наступною таблицею:

протягом 1-3 днів - 19,0%

протягом 4.7 днів - 19,5%,

протягом 8-15 днів - 20,0%,

протягом 16-30% - 20,5%;

понад 30 днів - 41% (п. А.6 Умов).

За змістом п. 3.2.4.3.3. Умов відсотки за користування кредитом, розраховані згідно з пп. 3.2.4.3.1. 3.2.4.3.2 договору, виплачуються в порядку, зазначеному в пп. 3.2.4.1.1, 3.2.4.2.1.4, 3.2.4.2.2.7 договору. Відсотки, не оплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору відповідно до п. 3.2.4.2.3.4 договору). Відсотки можуть бути оплачені Позичальником також з інших рахунків, що належать йому в установленому законом порядку.

Пунктом 3.2.4.3.6. Умов врегульовано, що відсотки за користування кредитом розраховуються щодня, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількістю днів використання кредитних коштів, виходячи з 360 днів у році. Відсотки розраховуються до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту до тимчасового інтервалу нарахування відсотків не включається. Відсотки нараховуються на дату виплати.

На виконання умов кредитного договору, як вбачається з довідки про розміри встановлених кредитних лімітів № 90503К3VKS10T від 17.04.2020 позивачем встановлювались відповідачу-1 на рахунок № НОМЕР_1 наступні кредитні ліміти: 06.05.2019 - 260.000,00 грн; 09.05.2019 - 0,00 грн; 09.06.2019 - 240.000,00 грн; 05.07.2019 - 400.000,00 грн; 09.08.2019 - 730.000,00 грн.

З наданого позивачем до матеріалів справи розрахунку вбачається, що за період з 03.05.2019 по 08.09.2019 відповідач-1 користувався встановленими банком кредитними лімітами використовуючи кредитні кошти.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач-1 взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту, сплаті відсотків за користування кредитними коштами в передбачені строки не виконав, а відтак, заборгованість відповідача-1 перед позивачем становить: 288.085,06 грн боргу за кредитом та 65.619,37 грн боргу за відсотками.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно абз. 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем-1 виконано зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків позивачу не подано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача-1 заборгованості за кредитом у сумі 288.085,06 грн та 65.619,37 грн боргу за відсотками є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач-1, в порушення умов кредитного договору, у визначені строки оплату кредиту та відсотків не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Відповідно до пункту 3.2.4.4.1. Умов у разі порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пп. 3.2.4.2.2.2, 3.2.4.3.1, 3.2.4.3.2, 3.2.4.3.3 договору, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.4.1.2, 3.2.4.2.2.3, 3.2.4.2.3.4 договору. Позичальник сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. пеня сплачується в гривні.

При укладанні договору сторони визначили відповідальність за порушення зобов`язання щодо сплати кредиту та відсотків.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В зв`язку з тим, що відповідач-1 взяті на себе зобов`язання по сплаті кредиту, відсотків та комісії не виконав, він повинен сплатити позивачу, пеню розмір якої, за обґрунтованими розрахунками позивача становить 49.859,09 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення 49.859,09 грн пені обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, в тому числі порукою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Судом встановлено, що 06.09.2019 між Банком та ОСОБА_1 (поручитель, відповідач-2) укладено договір поруки № K3VKLVFWWTN85/DP (далі - договір поруки).

Відповідно до п. 1.1. договору поруки предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ТОВ «Балтік-Форкліфт» (боржник) зобов`язань за Умовами та правилами надання послуги «Овердрафтовий кредит», розміщеними на офіційному веб-сайті банку в мережі Інтернет, Заявкою про надання кредиту від 03.05.2019, які разом становлять кредитний договір між кредитором та боржником.

Цим же пунктом також передбачено наступне: якщо під час виконання кредитного договору зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором, збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за кредитним договором в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Згідно із п. 1.2. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

У пункті 4.1. договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі (ч. ч. 1, 2 ст. 543 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 1 від 24.11.2014 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» у розгляді справ за позовом кредитора до боржника та поручителя як солідарних боржників господарським судам слід враховувати, що відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо.

За умовами п. 1.5. договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачами не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню порівну з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарано з Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтік-Форкліфт» (02088, м. Київ, вул. Івана Дяченка, 12, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) 288.085 (двісті вісімдесят вісім тисяч вісімдесят п`ять) грн 06 коп. боргу за кредитом, 65.619 (шістдесят п`ять тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн 37 коп. боргу за відсотками, 49.859 (сорок дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн 09 коп. пені.

3. Стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) 288.085 (двісті вісімдесят вісім тисяч вісімдесят п`ять) грн 06 коп. боргу за кредитом, 65.619 (шістдесят п`ять тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн 37 коп. боргу за відсотками, 49.859 (сорок дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят дев`ять) грн 09 коп. пені.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Балтік-Форкліфт» (02088, м. Київ, вул. Івана Дяченка, 12, ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) 3.026 (три тисячі двадцять шість) грн 72 коп. витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, ) 3.026 (три тисячі двадцять шість) грн 72 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова