ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" червня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/62/20

Суддя господарського суду Закарпатської області Ушак І.Г.,

за участі секретаря судового засідання Лазар С.Л.

розглянув у підготовчому засіданні дану справу

за позовом Lear corporation Hungary automotive manufacturing limited liabilitycompany, Гьодоло, Угорщина (далі позивач, Lear)

до товариства з обмеженою відповідальністю Ньюко Берегово, м. Берегово (далі відповідач, Ньюко )

про витребування майна з чужого незаконного володіння

представники:

позивача Процюк О.О, адвокат, Богаченко П.П, адвокат

відповідача Олійник Р.Б., адвокат

Позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача про витребування майна (обладнання), яке було передано останньому відповідно до умов укладених сторонами 5.03.12 договору № 1 на переробку давальницької сировини, договору № 2 оренди обладнання та договору № 3 про забезпечення запасними частинами та технологічним обладнанням (далі договори №№ 1, 2, 3), посилаючись на розірвання зазначених договорів, наслідком чого є повернення обладнання. Оскільки відповідач після розірвання договорів не повернув на вимоги позивача належне йому обладнання, останній вважає, що таке перебуває у відповідача без належної правової підстави.

Ухвалою суду від 10.03.20 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 23.04.20, сторонам відповідачу та позивачу - встановлено строки для надання суду відповідно відзиву на позов та відповіді на відзив.

Відповідач поданим суду письмовим клопотанням просить позовну заяву залишити без розгляду в силу положень ст. 8 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки спірні відносини сторін виникли та стосуються договору № 2 оренди обладнання, у змісті якого міститься арбітражне застереження про розгляд спорів за цим договором Арбітражним судом при Торгово-промисловій Палаті Угорщини.

Ухвалами суду від 23.04.20, 29.05.20 підготовче засідання було відкладено для надання можливості позивачеві надати пояснення з приводу позиції відповідача.

Позивач надіслав суду та в копії відповідачеві заперечення проти залишення позову без розгляду, наполягаючи, що спір належить до юрисдикції господарського суду, вважає, що арбітражна угода визначена договором № 2 не може бути застосована, оскільки позов є віндикаційним та ґрунтується на правах та обов`язках сторін визначених законом, а не договором № 2.

У підготовчому засіданні суду, що відбулося за участі представників сторін, останні наполягали на наведених вище власних позиціях щодо розгляду даного спору.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у підготовчому засіданні, встановив наступне.

5.03.12 сторони уклали договір № 1 на переробку давальницької сировини, за умовами якого Lear позивач у справі бажаючи, як зазначено у преамбулі цього договору, довірити Ньюко відповідачу у справі як підряднику виробництво комплектів кабелів, зобов`язався дозволити останньому використовувати своє обладнання, що буде надано підряднику за окремим договором № 2 оренди обладнання, з «єдиною метою» - виробництво та монтаж готової продукції (абз. 3 п. 1.3).

5.03.12 сторонами укладено також договір № 2 оренди обладнання, за умовами якого Lear як орендодавець зобов`язався передати обладнання, яке є його основними фондами, в користування Ньюко як орендарю. Відповідно до п. 6.1 договору орендодавець залишається єдиним та виключним власником обладнання, орендар має лише право на його використання на умовах цього договору. Умовами договору (п.п. 13.1-13.6) сторони визначили порядок повернення орендарем обладнання у справному стані у випадку розірвання цього договору незалежно від причин розірвання протягом 10 днів з дати розірвання. Сторони домовились (п. 16.2), що «будь-який спір, розбіжність або претензія, які виникають або стосуються цього договору, або порушення, розірвання, або їх дійсності» повинні остаточно, за письмовою вимогою будь-якої із сторін даного договору, бути вирішені арбітражем, відповідно до регламенту Арбітражного Суду при Торгово-промисловій Палаті Угорщини (ССАНССІ-Будапешт), що діють на той час; арбітраж повинен проводитися в Будапешті, Угорщина.

Позовні вимоги Lear обґрунтовані посиланням на розірвання зазначених договорів та неповерненням відповідачем одержаного обладнання.

Відповідач, не заперечуючи наявності спору між сторонами та обставин, на яких ґрунтується позов, зокрема, щодо одержання від позивача обладнання для виробництва кабелів, факту розірвання договорів та неповернення на вимогу позивача обладнання, заперечує проти розгляду спору господарським судом Закарпатської області з огляду на вищенаведене арбітражне застереження.

Приписами ст. 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» встановлено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Арбітражна угода укладається в письмовій формі. Угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або укладена шляхом обміну листами, електронними повідомленнями, якщо інформація, що міститься в них, є доступною для подальшого використання, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням інших засобів електрозв`язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, або шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, в яких одна із сторін стверджує наявність угоди, а інша проти цього не заперечує. Посилання в угоді на документ, що містить арбітражне застереження, є арбітражною угодою за умови, що угода укладена в письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною угоди.

Суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, згідно ст. 8 цього ж Закону, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, залишити позов без розгляду і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Приписами п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України встановлено, що суд залишає позов без розгляду, якщо сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду або міжнародного комерційного арбітражу, і від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана

Нью-Йоркська конвенція «Про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень» 1958 року передбачає, що кожна договірна держава визнає арбітражну угоду, за якою сторони зобов`язуються передавати до арбітражу всі або будь-які суперечки, які виникають або можуть виникнути між ними у зв`язку з якими-небудь конкретними договірними або іншими правовідносинами, об`єкт яких може бути предметом арбітражного розгляду. Зазначений обов`язок визнання арбітражної угоди вимагає від суду також тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності (принцип імунітету та автономії арбітражної угоди).

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.08.18 року по справі № 906/493/16 сформувала наступний правовий висновок:

"….- у разі наявності арбітражної угоди між сторонами спору та поданого стороною відповідно до вимог ГПК України клопотання про припинення провадження, господарський суд може продовжити розгляд справи за умови встановлення в передбаченому законом порядку недійсності, втрати чинності або неможливості виконання вказаної угоди не пізніше початку розгляду справи по суті;

- господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди;

- суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має здійснюватись арбітражний розгляд".

Як встановлено судом, відповідачем до початку розгляду справи по суті та до подання першої заяви щодо суті спору подано заперечення проти розгляду справи в господарському суді з огляду на наявність арбітражного застереження в договорі № 2 оренди обладнання.

Арбітражне застереження не визнано недійсним та таким, що втратило чинність, не встановлено у передбаченому законом порядку неможливість його виконання і сторони не висловлюють будь-яких сумнівів з приводу дійсності, чинності та виконуваності арбітражної угоди; в тексті арбітражного застереження відсутні будь-які неточності; чітко визначено арбітраж - відповідно до регламенту Арбітражного Суду при Торгово-промисловій Палаті Угорщини (ССАНССІ-Будапешт) - та місце проведення арбітражу - в Будапешті, Угорщина.

Власне, сам спір є таким, на який поширюється арбітражне застереження, оскільки він виник і безпосередньо стосується договору № 2 оренди обладнання, так як обов`язок із повернення відповідачем обладнання у випадку розірвання договору визначений безпосередньо умовами останнього. При цьому суд приймає до уваги, що матеріалами справи не доведено твердження позивача про те, що позов є віндикаційним та ґрунтується на правах та обов`язках сторін визначених законом, а не договором № 2.

За фактичних обставин справи та наведених приписів чинного законодавства, позов Lear corporation Hungary automotive manufacturing limited liabilitycompany, Гьодоло, Угорщина до товариства з обмеженою відповідальністю Ньюко Берегово, м. Берегово про витребування майна з чужого незаконного володіння належить залишити без розгляду на підставі п. 7 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення міжнародного комерційного арбітражу, від відповідача не пізніше початку розгляду справи по суті, але до подання ним першої заяви щодо суті спору надійшли заперечення проти вирішення спору в господарському суді з огляду на наявність арбітражної угоди, і судом не визнано, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

Позивач відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» вправі клопотати про повернення судового збору сплаченого за подання даного позову.

З огляду на викладене та керуючись п. 7 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання відповідача про залишення позову без розгляду задоволити.

2. Позовну заяву Lear corporation Hungary automotive manufacturing limited liabilitycompany, Гьодоло, Угорщина до товариства з обмеженою відповідальністю Ньюко Берегово, м. Берегово про витребування майна з чужого незаконного володіння залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом строку, передбаченого ст. 256 ГПК України.

У зв`язку з хворобою судді з 4.07.20 по 25.08.20 повний текст ухвали складено 26.08.20.

Суддя Ушак І.Г.