ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020 року м.Дніпро Справа № 908/235/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. - доповідач

судді: Кузнецова І.Л., Кощеєв І.М.

Секретар судового засідання Охота В.В.

Представники сторін:

від відповідача 1: Погрібна С.О., посвідчення №001144 від 29.06.2016 р., адвокат;

від відповідача 2: Погрібна С.О., посвідчення №001144 від 29.06.2016 р., адвокат;

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 05.02.2020р., суддя Топчій О.А., у справі №908/235/20

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ,

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Приютне", Запорізька область, Гуляйпільський район, с. Приютне

до відповідача-2 ОСОБА_1 , м. Гуляйполе

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

04.02.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Приютне" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення з відповідачів суми 538010,50 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 486410,96 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 51599,54 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 39232,71 грн. В позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Позов обґрунтовано умовами кредитного договору № 011/10853/490800 від 17.12.2018, договору поруки № 011/10853/490800 від 17.12.2018, ст.ст. 173, 175, 193, 216, 217, 225 ГК України, ст.ст. 16, 509, 524, 530, 536, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України та мотивовано тим, що позичальник та поручитель ухиляються від виконання зобов`язань перед АТ "Райффайзен Банк Аваль" щодо погашення боргу за кредитом.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 05.02.2020р. у справі у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що перебуває у власності ОСОБА_1 (відповідач-2), поданої разом із позовною заявою, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/235/20 - відмовлено.

Ухвала Господарського суду обґрунтована тим, що розглянувши заяву позивача, вивчивши викладені у ній доводи, місцевий суд дійшов до висновку, що зазначене у ній не є підтвердженням вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання.

До поданої заяви не додано інших доказів, крім інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на підтвердження станом на 29.10.2019 на підтвердження належності нерухомого майна, на яке позивач просить накласти арешт, відповідачу-2. При цьому, з даної довідки не вбачається обставин щодо вчинення дій, спрямованих на відчуження цього майна.

Крім того, в заяві не вказано та до неї не додано доказів щодо співмірності заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне відповідачу-2 нерухоме майно (земельну ділянку та житловий будинок) у співвідношенні до прав (інтересу) про захист яких просить заявник, з урахуванням ціни позову.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявником (позивачем) не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поданої ним заяви, а саме: існування на даний час конкретних обставин з якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову, його співмірності заявленим вимогам, місцевий суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

Крім того господарським судом звернуто увагу, що до поданої позивачем заяви про забезпечення позову не надано доказів направлення копії цієї заяви та доданих до неї документів іншій стороні - відповідачу, що порушує принцип змагальності сторін.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду, позивач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Зокрема скаржником зазначено, що ухвала Господарського суду Запорізької області є необґрунтованою, постановленою з неправильним застосуванням норм матеріального права і підлягає скасуванню з наступних правових підстав.

Як зауважено скаржником, невиконання ТОВ «Приютне» та ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором щодо сплати кредиту та відсотків порушують права Банку та є доказом, який свідчить про ухилення позичальника та поручителя від виконання зобов`язань. На підтвердження належності нерухомого майна відповідачу-2, на яке позивач просить накласти арешт, останній надав до суду першої інстанції інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, які, на думку апелянта, є належними та допустимими доказами у справі, адже вони містять офіційну інформацію.

За твердженням скаржника, з аналізу положень ст.ст.136, 137 ГПК України, вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються судом, як засіб запобігання можливих порушень майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

За таких обставин, на час розгляду справи в суді необхідно вжити заходів забезпечення позову, шляхом накладання арешту на нерухоме майно відповідача-2 ОСОБА_1 , оскільки невжиття заходів забезпечення позову може утруднити, а також зробити неможливим виконання рішення суду.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.03.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою. Призначено справу до розгляду на 14.04.2020 на 14:00 годин.

Розгляд справи призначений на 14.04.2020 не відбувся, сторони повідомлені, що через запровадження постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року N211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215, на всій території України карантину із забороною, зокрема, проведення всіх масових заходів, учасники справи про дату та час судового засідання будуть повідомлені додатково.

Ухвалою суду від 11.06.2020 розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 05.02.2020р. у справі №908/235/20 призначено в судовому засіданні на 13.08.2020.

13.08.2020р. у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

04.02.2020 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Приютне" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення з відповідачів суми 538010,50 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 486410,96 грн., заборгованості за відсотками у розмірі 51599,54 грн., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками - 39232,71 грн. В позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Позов обґрунтовано умовами кредитного договору № 011/10853/490800 від 17.12.2018, договору поруки № 011/10853/490800 від 17.12.2018, ст.ст. 173, 175, 193, 216, 217, 225 ГК України, ст.ст. 16, 509, 524, 530, 536, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України та мотивовано тим, що позичальник та поручитель ухиляються від виконання зобов`язань перед АТ "Райффайзен Банк Аваль" щодо погашення боргу за кредитом.

Разом із позовною надійшла заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що перебуває у власності ОСОБА_1 :

- земельну ділянку, кадастровий номер :12:001:0044, площею 0,1 га, призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- житловий будинок, загальною площею 329,9 кв.м, житлова площа 123,4 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що на час розгляду справи в суді необхідно вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду про стягнення заборгованості, оскільки є велика ймовірність відчуження цього майна на користь третіх осіб або здійснення інших дій, що значно зменшить вартість майна.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За приписами частин 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Як визначено ч. 3 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Частиною 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Вказана правова позиція, наведена в п. 15 постанови Верховного Суду від 14.06.2018 у справі № 916/10/18.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких його вжито. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Поряд з викладеним, вирішуючи питання про забезпечення позову та виходячи з приписів статей 13, 15, 74 ГПК України (змагальність сторін та пропорційність у господарському судочинстві, обов`язок доказування і подання доказів), господарський суд також має здійснити оцінку обґрунтованості доводів протилежної сторони (відповідача) щодо відсутності підстав та необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, з урахуванням зокрема того, чи порушує вжиття відповідних заходів забезпечення позову (у вигляді арешту тощо) права цього учасника (відповідача), а відповідно чи порушується при цьому баланс інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу та яким чином; чи спроможний відповідач фактично (реально) виконати судове рішення в разі задоволення позову у разі, якщо захід забезпечення позову не буде вжито судом.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження обґрунтованості заяви про забезпечення позову позивачем надано наступні докази: інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно на підтвердження станом на 29.10.2019 на підтвердження належності нерухомого майна, на яке позивач просить накласти арешт, відповідачу-2.

Крім того, як вірно встановлено місцевим судом в заяві не вказано та до неї не додано доказів щодо співмірності заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на все належне відповідачу-2 нерухоме майно (земельну ділянку та житловий будинок) у співвідношенні до прав (інтересу) про захист яких просить заявник, з урахуванням ціни позову.

Таким чином, враховуючи, що заявником (позивачем) не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поданої ним заяви, а саме: існування на даний час конкретних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову, його співмірності заявленим вимогам, заява про забезпечення позову підлягає залишенню без задоволення, у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

Отже, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши зміст позовних вимог та характер спірних правовідносин, та з огляду на обґрунтування наведені у заяві про забезпечення позову, прийшов до висновку, що заявником не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними та допустимими засобами доказування, у розумінні норм Господарського процесуального кодексу, доцільність вжиття обраного виду забезпечення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірні висновки суду першої інстанції на час прийняття оскаржуваної ухвали, відтак апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Господарського суду, як прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, залишенню без змін.

Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 275, 276, 281-283, 287-288 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційнускаргу Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 05.02.2020р. у справі №908/235/20 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 25.08.2020 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв