ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/484/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Соловйова К.В., розглянувши справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Сервіс", м. Мелітополь Запорізької області,

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Зоря-Плюс", с. Кучерявоволодимирівка Чаплинського району Херсонської області,

про стягнення 115887,80грн

без участі представників сторін

у с т а н о в и в:

Позиція та докази позивача

Правовими підставами позову ТОВ "Агро-Сервіс" (позивач) про стягнення 115887,80грн заборгованості з ТОВ "Торговий Дом "Зоря-Плюс" (відповідач) вказано ст.ст.525, 526, 530, 629, 692, 712 Цивільного та ст.ст.181, 193, 265 Господарського кодексів України, а в якості обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги зазначено про нездійснення відповідачем оплати товару позивача, який отримано відповідачем від позивача з січня по листопад 2019 року на підставі 18-ти видаткових накладних, згідно з укладеним між цими суб`єктами господарювання у спрощений спосіб договором поставки.

На підтвердження вказаних у позовній заяві обставин, якими обґрунтовано позовні вимоги, у позовній заяві зазначено та подано разом з нею: видаткові накладні від 29.01.2019 № 63/8, від 07.03.2019 № 301/8, від 19.04.2019 № 650/8, від 14.05.2019 № 816/8, від 26.06.2019 № 1205/8, від 03.07.19 № 1246/8, від 09.07.2019 № 1281/8, від 29.07.2019 № 1447/8, від 19.08.2019 № 1619/8, від 28.08.2019 № 1677/8, від 10.09.2019 № 1811/8, від 18.09.2019 № 1669/8, від 03.10.2019 № 2021/8, від 15.10.2019 № 2082/8, від 24.10.2019 № 2152/8, від 30.10.2019 № 2203/8, від 12.11.2019 № 2305/8, від 18.11.2019 № 2347/8, а також, акт звірки взаєморозрахунків між сторонами станом на 16.03.2020 та претензію від 17.04.2020 позивача про сплату боргу, з доказами її надсилання відповідачу (а.с.109-129).

Позиція та докази відповідача

Відповідач належним чином повідомлений судом про вказаний заявлений до нього позов та судовий розгляд цього позову: ухвала суду від 11.06.2020 про відкриття провадження у даній справі, що суд надіслав відповідачеві рекомендованим листом, отримана відповідачем 15.06.2020 (підтверджується наявним у справі поштовим повідомленням). Проте, відповідач не проявив свого відношення до цього позову.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 11.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, та встановлено відповідачу строк 01.07.2020 для надання відзиву на позов, який, у відповідності до положень п.4 Розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ), був автоматично продовжений на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19). Ані у вказаний встановлений судом строк, 01.07.2020, ані дотепер відповідач не подав суду та позивачу відзиву на позов. Про причини ненадання відзиву відповідач не повідомив, клопотань про продовження строку надання відзиву на позов до суду не подав.

Позивачем дотримано вимоги ч.2 ст.80 Господарського процесуального кодексу України щодо подання доказів разом з поданням позовної заяви, а тому письмові докази, які подано разом з позовною заявою прийнято судом до розгляду.

Поряд з цим, у відповідності до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширення коронавірусної (СОVID-19)" від 18.06.2020 № 731-ІХ, що набрав чинності 17.07.2020, строк подання відзиву на позов може бути продовжений за заявою учасника судового процесу, у разі пропуску цього строку з поважних причин, які зумовлені обмеженнями, впровадженими через вказаний карантин. Відповідно ж до п.2 Розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону України від 18.06.2020 № 731-ІХ процесуальні строки, які були продовжені на підставі п.4 Розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-ІХ), закінчуються через двадцять днів після набрання чинності цим Законом (від 18.06.2020 №731-ІХ), протягом цього 20-денного строку учасники справи мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом (від 18.06.2020 №731-ІХ).

Таким чином, станом на 07.08.2020 строк для подання відзиву на позов завершив свій перебіг, через відсутність заяви відповідача про продовження цього строку.

Беручи до уваги, завершення 07.08.2020 вказаного строку, а також, строки перебігу поштової кореспонденції суд дійшов висновку про можливість винесення рішення у справі 17.08.2020, у відповідності до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України, за наявними матеріалами справи.

Обставини, які встановлено судом

Протягом 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Сервіс" (надалі - позивач) передало Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Зоря-Плюс" (надалі - відповідач) товар, зокрема, запасні частини, на загальною вартістю 176954,90грн, на підставі видаткових накладних від 29.01.2019 № 63/8 на суму 7389,20грн, від 07.03.2019 № 301/8 на суму 6925,30грн, від 19.04.2019 № 650/8 на суму 27815,00грн, від 14.05.2019 № 816/8 на суму 700,00грн, від 26.06.2019 № 1205/8 на суму 3237,60грн, від 03.07.19 № 1246/8 на суму 23208,00грн, від 09.07.2019 № 1281/8 на суму 12749,00грн, від 29.07.2019 № 1447/8 на суму 24462,00грн, від 19.08.2019 № 1619/8 на суму 10962,00грн, від 28.08.2019 № 1677/8 на суму 6129,00грн, від 10.09.2019 № 1811/8 на суму 4871,00грн, від 18.09.2019 № 1669/8 на суму 2328,00грн, від 03.10.2019 № 2021/8 на суму 24736,00грн, від 15.10.2019 № 2082/8 на суму 6618,00грн., від 24.10.2019 № 2152/8 на суму 5310,40грн, від 30.10.2019 № 2203/8 на суму 1557,40грн, від 12.11.2019 № 2305/8 на суму 4578,00грн, від 18.11.2019 № 2347/8 на суму 3379,00грн.

За обліком позивача несплачений відповідачем залишок вартості вказаного товару становить 115 887,80грн., що підтверджено складеним між позивачем та відповідачем актом звіряння взаєморозрахунків за станом на 16.03.2020.

Позивачем була направлена відповідачеві претензія від 17.04.2020 з вимогою про сплату вказаних 115 887,80грн. у семиденний строк по отриманні претензії. Згідно з поштовим повідомленням дана претензія була отримана відповідачем 24.04.2020. Проте, дотепер відповідач не здійснив оплати 115 887,80грн. залишку вартості товару позивача, запасних частин, які отримано відповідачем протягом 2019 року на підставі раніше вказаних за текстом даного рішення 18-ти видаткових накладних.

Правові норми, що підлягають застосуванню

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір.

За ч.1, 2, 3 ст.180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч.1 ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона зобов`язання повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Згідно з ч.7 ст.193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

Відповідно ж до ч.1 ст.203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) та сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.6 ст.265 Господарського кодексу України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно ж до ч.1 та ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець після прийняття товару (або товаророзпорядчих документів на нього) зобов`язаний сплатити продавцю повну ціну товару, якщо договором не встановлений інший строк оплати.

Оцінка судом встановлених обставин, з урахуванням положень правових норм, що підлягають застосуванню при вирішенні спору

З наявних у матеріалах справи видаткових накладних від 29.01.2019 № 63/8, від 07.03.2019 № 301/8, від 19.04.2019 № 650/8, від 14.05.2019 № 816/8, від 26.06.2019 № 1205/8, від 03.07.19 № 1246/8, від 09.07.2019 № 1281/8, від 29.07.2019 № 1447/8, від 19.08.2019 № 1619/8, від 28.08.2019 № 1677/8, від 10.09.2019 № 1811/8, від 18.09.2019 № 1669/8, від 03.10.2019 № 2021/8, від 15.10.2019 № 2082/8, від 24.10.2019 № 2152/8, від 30.10.2019 № 2203/8, від 12.11.2019 № 2305/8, від 18.11.2019 № 2347/8 вбачається, що кожна з цих накладних містить: найменування суб`єктів господарювання, від імені яких складений документ; назву документа (форми); дату і місце складення документа; відомості щодо найменування товару, його кількості, та ціни; особистий підпис уповноважених представників сторін та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказані 18-ть видаткових накладних було підписано відповідачем без будь-яких зауважень та заперечень. Доказів іншого суду не надано.

На підставі вказаних встановлених судом фактичних обставин та наведених правових норм суд дійшов висновку про те, що між сторонами фактично було укладено низку усних угод про купівлю-продаж товару, що підтверджується письмовими доказами. Відповідно до цих угод позивач зобов`язався передати у власність відповідача товар, а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити товар.

Позивачем виконано встановлений для нього законом (ст.265 Господарського та ст.655 Цивільного кодексів України), як для продавця товару, обов`язок передати покупцеві товар у кількості, за ціною та в асортименті згідно з видатковими накладними.

Таким чином, на підставі ч.1 та ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України відповідач був зобов`язаний оплатити в повному обсязі отриманий від позивача за цими видатковими накладними товар після прийняття цього товару, оскільки суду не надано доказів встановлення інших строків оплати зазначеного товару.

Розмір заборгованості відповідача з оплати товару позивача, запасних частин, які отримано відповідачем протягом 2019 року на підставі раніше вказаних за текстом даного рішення 18-ти видаткових накладних, додатково уточнений між сторонами, саме, як 155887,80грн., згідно з складеним між сторонами актом звірки взаєморозрахунків станом на 16.03.2020, що з боку відповідача підписаний та скріплений відбитком печатки відповідача без будь-яких зауважень та заперечень.

Під час розгляду справи відповідач не надав доказів погашення, повного або часткового, вказаної в розмірі 155887,80грн. заборгованості.

Висновки суду

На підставі наведених правових норм, у зв`язку з невиконанням відповідачем у належний строк (строк, що встановлений законом, а саме, ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України) своїх зобов`язань щодо оплати отриманого від позивача товару, запасних частин, загальною вартістю 155887,80грн., згідно з укладеними між сторонами у спрощений спосіб низкою договорів купівлі-продажу, позовні вимоги про стягнення 155887,80грн. заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі

Розподіл судових витрат

1. Судовий збір

Судовими витратами у справі є витрати позивача на сплату судового збору за платіжним дорученням від 15.05.2020 № 1949 у сумі 2102грн, які у відповідності до положень п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, а саме "у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог" покладаються на відповідача, оскільки позов задоволений повністю.

2. Витрати на правову допомогу

За текстом позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача, зокрема, 10000,00грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою діяльністю адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно ж до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторін, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вказаних вимог частини четвертої цієї ж статті, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.6 ст.126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути, зокрема: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер. Відповідно до ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрати часу адвоката. Позивач, ТОВ "Агро-Сервіс", уклав 17.04.2020 з адвокатом Єрьоменком Олександром Миколайовичем договір про надання правничої допомоги (а.с.130, 132), відповідно до умов якого позивач, як клієнт, доручив, а вказаний адвокат зобов`язався надавати позивачу правничу допомогу щодо стягнення з відповідача 115887,80грн спірної заборгованості, а клієнт, в свою чергу, зобов`язався прийняти та оплатити вказані послуги. Відповідно ж до розділу 2 даного договору адвокат зобов`язався, зокрема, знайомитись з законодавством по даному питанню; ознайомитися з практикою суддів при розгляді таких справ; надавати клієнту правничу допомогу та давати пояснення при розгляді справи в суді, розробляти клопотання, скарги, заяви, претензії, позовні заяви, а також інші документи, пов`язані з захистом інтересів клієнта та які мають правовий характер; давати консультації, висновки, довідки по правовим питанням, представляти інтереси позивача у суді першої інстанції, у судах апеляційної та касаційної інстанціях. Згідно розділу 3 даного договору позивач сплачує адвокату суму гонорару у розмірі, що визначений в додатку № 1 до даного договору, та становить 10000,00грн., у відповідності до наявного у матеріалах справи відповідного розрахунку (а.с.131). Також, за текстом додатку № 1 до даного договору, сторонами підтверджено, що позивачем виплачена адвокатові сума гонорару у розмірі 10000,00 грн.

У відповідності до положень ч.4 ст.129 ГПК України, а саме "судові витрати, що пов`язані з розглядом справи (крім судового збору), покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог" 10000,00грн витрат на оплату правової допомоги підлягають стягненню з відповідача, оскільки позов задоволений повністю.

Керуючись ст.ст.238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дом "Зоря-Плюс", (місцезнаходження: 75220, Херсонська обл., Чаплинський р-н, с.Кучерявоволодимирівка, вул.Космічна, буд.66 Б; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 33172420) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Сервіс" (місцезнаходження: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Ломоносова, буд.341/4; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23787497) 115887,80грн заборгованості з оплати товару, 2102грн компенсації витрат по сплаті судового збору та 10000грн компенсації витрат на правничу допомогу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 17.08.2020

Суддя К.В. Соловйов