ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.08.2020м. ДніпроСправа № 904/2345/20
за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Істтрейд"

про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4 418,88 грн. завданої в результаті ДТП в порядку суброгації

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання: Кулебі Т.Ю.

Представники:

Позивача - не з`явився

Відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 4 418,88 грн. - страхового відшкодування в порядку суброгації.

16.07.2020р. від Відповідача надійшов відзив на позов, про заперечення позову, з посиланням на те, що Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що транспортний засіб Фіат Добло на момент вчинення ДТП було використано для цілей/діяльності Відповідача, вказаний транспортний засіб належить на праві власності фізичній особі. В матеріалах справи відсутні відомості, що спірний автомобіль належить та застрахований саме суб`єктом підприємницької діяльності, як і не встановлені дані відомості під час оформлення ДТП. Позивачем не надано жодного належного доказу, який би вказував на виконання водієм доручення Відповідача, як то подорожні листи, супровідні документи, замовлення тощо. Окрім цього, Позивачем не надано усіх документів, які в обов`язковому порядку відбираються при оформленні ДТП, зокрема, технічного паспорту на винний автомобіль, що унеможливлює встановлення власника.

07.08.2020р. від Позивач надійшла відповідь на відзив, в якій Позивач не визнає твердження Відповідача, мотивуючи тим, що як зазначено у заяві ОСОБА_1 05.12.2018 винуватець ДТП "їхав у робочих справах; т/з "Fiat Doblo" д/н НОМЕР_1 , що належить директору ТОВ "Істтрейд" Панченко Р.М." Доказами, що ОСОБА_1 перебував на момент ДТП у трудових відносинах з Відповідачем слугує витяг з трудової книжки ОСОБА_1 . Навіть якщо співробітник використовував службовий ТЗ у власних цілях, але в робочий час, за завдану шкоду відповідає роботодавець. Відповідачем не доведено факту, що ОСОБА_1 неправомірно заволодів т/з "Fiat Doblo" д/н НОМЕР_1 , що належить директору ТОВ "Істтрейд" Панченко Р.М., а отже на момент ДТП виконував трудові обов`язки.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2018р. Приватне акціонерним товариством "Страхова компанія "АРКС" з ОСОБА_2 уклали Договір добровільного страхування наземного транспорту №235923а8д (далі Договір -1), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (далі - ТЗ) та іншим майном, вказаним у розділах 5 та 6 цього Договору.

05.12.2018р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів

"Nissan Qashqai" д/н НОМЕР_2 та "Fiat Doblo" д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , цивільно-правовова відповідальність якого застрахована в АТ "СК"Мега-гарант" згідно полісу ОСЦПВ АК7750734.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено, застрахований у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "АРКС" відповідно до Договору Добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" від 09.08.2018р., транспортний засіб "Nissan Qashqai" д/н НОМЕР_2 , який належить Страхувальнику на праві приватної власності.

05.12.18р. Страхувальник подав повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяву на виплату страхового відшкодування. За страховим випадком, на підставі наданих документів, Страховиком складено страховий акт №АХА2437637, яким визначено суму страхового відшкодування на підставі розрахунку, за яким Позивач провів виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ "АВТО-ІМПУЛЬС-ТРЕЙД" у розмірі 46 794,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням №526 412 від 08.01.19р.

Відповідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26.12.2018р. у справі №199/9122/18 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 12.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За твердженнями Позивача, ОСОБА_1 на момент скоєння ДТП перебував у трудових відносинах з Відповідачем.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу "Fiat Doblo" д/н НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ "Мега-Гарант" за полісом АК/007750734 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За даними Позивача, ПрАТ "Мега-Гарант" сплатила на його користь 42 375,98 грн. страхового відшкодування в межах ліміту його відповідальності за заявленим страховим випадком, виходячи з розміру завданих збитків.

Позивач вказав, що франшиза за полісом АК/007750734 становить 4 418,88 грн.

Позивачем до матеріалів справи надано копію заяви, від імені ОСОБА_1 , в якій повідомляється ТОВ ЮК "ЕЙ Лоєрс" про те, що на момент ДТП ОСОБА_1 був працевлаштований у Відповідача на посаді комірника і прямував в робочих справах.

До матеріалів справи Позивач додав копію першої та останньої сторінки договору доручення №К-АХА-08/02/16 від 08.02.2016р., укладеного Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА"(Довіритель) та ТОВ Юридичною компанією "Ей Лоренс"(Повірений), за п.1.1. якого Повірений зобов`язується за дорученням Довірителя надати послуги щодо проведення допустимих законодавством дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників Довірителя.

За твердженням Позивача, 29.10.2019р. Позивач направив Відповідачеві претензію про сплату страхового відшкодування (франшизи) у розмірі 4 418,88 грн., яка залишена Відповідачем без відповіді та задоволення. На підтвердження направлення претензії надано копію фіскального чеку поштової установи від 30.10.2019

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт перебування ОСОБА_1 на момент вчинення ДТП у трудових відносинах з Відповідачем, виконання ОСОБА_1 під час скоєння ДТП трудових обов`язків, обґрунтованість розрахунку стягуваної суми.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:…4) інші юридичні факти.

Статтею 395 ЦК України встановлено, що речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння…

Згідно зі ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом (ст. 398 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст. 1194 ЦК України).

Згідно з преамбулою до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Наведена норма кореспондується зі ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 984 ЦК України страховиком є юридична особа, яка спеціально створена для здійснення страхової діяльності та одержала у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Статтею 980 ЦК України передбачено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: 1) життям, здоров`ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); 2) володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); 3) відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Частиною 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду завдану їхнім працівником під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв`язку та вини), так і певних спеціальних умов, лише за наявності яких може бути застосована зазначена стаття:

а) перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"),

б) завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків треба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно із ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач позов заперечує з наведених вище підстав.

Перевіривши доводи і докази сторін, суд не приймає позицію Позивача, а погоджується з Відповідачем.

Так, винною особою у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_1 , який на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з Відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки ОСОБА_1 та не оспорюється сторонами.

На підтвердження другої складової - виконання винним трудових обов`язків, яка є обов`язковою умовою стягнення з роботодавця страхового відшкодування за шкоду, завдану їх працівником, Позивачем надано копію заяви на ім`я Повіреної особи Позивача, підписаної від імені ОСОБА_1 , у якій повідомляється про те, що на момент скоєння ДТП, ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Відповідачем та їхав в робочих справах.

Відповідач заперечує твердження, викладене у заяві від імені ОСОБА_1 , щодо виконання останнім трудових обов`язків під час вчинення ДТП.

Дослідивши заяву від імені ОСОБА_1 , суд не може прийняти її, як належний та допустимий доказ, оскільки з цієї заяви неможливо встановити, що саме ОСОБА_1 складена дана заява. Дана заява фактично є показаннями свідка, порядок подання яких визначено ст. 88 ГПК України.

Відповідно до ст. 88 ГПК України показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. У заяві свідка зазначаються ім`я (прізвище, ім`я та по батькові), місце проживання (перебування) та місце роботи свідка, поштовий індекс, реєстраційний номер облікової картки платника податків свідка за його наявності або номер і серія паспорта, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності), обставини, про які відомо свідку, джерела обізнаності свідка щодо цих обставин, а також підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань та про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом. Не вимагається нотаріальне посвідчення підпису сторін, третіх осіб, їх представників, які дали згоду на допит їх як свідків.

Як вбачається з матеріалів справи, дана заява не відповідає вимогам до такої заяви, встановлених статтею 88 ГПК України, інших достатніх та допустимих доказів на підтвердження виконання ОСОБА_1 трудових відносин під час скоєння ДТП матеріали справи не місять.

Перебування працівника у трудових відносинах з роботодавцем, не є беззаперечним свідченням того, що, у даному випадку під час ДТП, працівник ( ОСОБА_1 ), виконував трудові (службові) обов`язки, тобто обов`язки, зумовлені трудовим договором (контрактом), посадовою інструкцією, а також виконував роботу, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу.

Доказами виконання трудових обов`язків, у даному випадку, на думку суду могли бути подорожній лист, товарно-транспортна накладна чи інш.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Так, з посиланням на поліс АК/007750734, Позивач до стягнення заявив 4 418,88 грн. - суми франшизи. На підтвердження даної суми Позивачем не надано жодного документу, в якому б була зафіксована дана сума франшизи, оскільки у наданому Позивачем полісі взагалі не зазначено інформації щодо франшизи.

Крім того, суд бере до уваги, що відповідно до наданої Відповідачем до матеріалів справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , автомобіль "Fiat Doblo" д/н НОМЕР_1 належить фізичній особі ОСОБА_3 . Доказів того, що цей автомобіль під час ДТП використовувався Відповідачем (юридичною особою) Позивач до матеріалів справи не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ч. 4 ст. 74 ГПК України).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8 (код 20474912) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Істтрейд", 49000, м. Дніпро, вул. Красно заводська, б.68, корпус 2 (код 37902900) про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4 418,88 грн. завданої в результаті ДТП в порядку суброгації - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.08.2020

Суддя С.Г. Юзіков