ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2138/20
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Головея В.М.

Суддів: Колоколова С.І., Разюк Г.П.,

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.,

за участю представників сторін:

від ОСОБА_1 - Погорілий О.В. (адвокат),

від позивача - Березовський А.А. (адвокат), Рубанська С.О. (керівник),

від відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.07.2020 про забезпечення позову

у справі № 916/2138/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіпер Агро»

до Любашівської селищної ради

про визнання незаконними дій, про визнання незаконними і скасування рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2020 року разом з позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіпер Агро» (далі - Товариство, позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову в якій останній просив суд:

- зупинити дію рішення пленарного засідання позачергової двадцятої сесії Любашівської селищної ради VII скликання від 26 червня 2020 року №№ 1262 - 1275 про винесення питання щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянину ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , громадянці ОСОБА_5 , громадянину ОСОБА_6 , громадянці ОСОБА_7 , громадянину ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , громадянці ОСОБА_12 , громадянину ОСОБА_13 , громадянці ОСОБА_14 , відповідно, у власність для ведення особистого селянського господарства за адресою: на території Одеської області Любашівського району Бобрицька сільська рада (за межами населеного пункту) на доопрацювання та розгляду на черговій сесії;

- заборонити Любашівській селищній раді вчиняти дії щодо передачі ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , . ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 відповідно у власність для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки орієнтовною площею до 2,000 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, які знаходились в колективній власності КСП «Щорса» за адресою: на території Одеської області Любашівського району Бобрицька сільська рада (за межами населеного пункту).

Заява обґрунтована тим, що затвердження Любашівською селищною радою, проектів землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок призведе, до набуття вказаними громадянами права власності на землю, що відповідно, унеможливить ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Також, втратить сенс розгляд судом питання про визнання незаконним та скасування рішення пленарного засідання позачергової двадцятої сесії Любашівської селищної ради VII скликання від 26 червня 2020 року, яке є предметом спору, адже це рішення фактично буде реалізоване, що також унеможливить ефективний захист прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.07.2020 заяву позивача задоволено частково, в якості забезпечення позову заборонено Любашівській селищній раді вчиняти дії щодо передачі громадянам у власність земельних ділянок, в задоволенні решти заяви відмовлено.

Частково задовольняючи заяву, суд зазначив, що невжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову призведе до прийняття наступних рішень Любашівською селищною радою про затвердження проектів землеустрою та передачі земельних ділянок у власність громадянам і, відповідно, до нових звернень до суду з іншими позовами щодо законності таких рішень. Однак, зупинення дії рішень органів місцевого самоврядування, як засіб забезпечення позову не передбачений статтею 137 ГПК України, у зв`язку з чим, суд заборонив Любашівській селищній раді вчиняти дії щодо передачі земельних ділянок у власність вищезазначеним громадянам.

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду, ОСОБА_1 звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала прийнята з порушення норм процесуального права, вона є незаконною та необґрунтованою.

Скаржник зазначає, що звертаючись до суду з заявою про забезпечення позову позивач зазначив, що Любашівська селищна рада може затвердити проекти землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду при задоволенні позову.

Разом з цим, на думку апелянта, саме лише посилання на затвердження проектів землеустрою, що унеможливить в майбутньому виконання рішення суду не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову із посилання на відповідні докази.

З урахуванням предмету позову у даній справі, звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач мав довести на підставі належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, що спірні земельні ділянки, знаходяться у позивача у обробітку на момент пред`явлення позову.

Відтак, з огляду на те, що заява позивача про забезпечення позову не містила доводів з приводу вчинення відповідачем дій та доказів на підтвердження вказаних доводів, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали був позбавлений можливості надати оцінку даним доводам заявника.

Потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Отже, на думку скаржника, заявником суду не наведено жодних достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

18.08.2020 до суду від Товариства надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останнє зазначає, що вжитті заходи забезпечення позову не порушують прав та інтересів третіх осіб (зокрема ОСОБА_1 ), оскільки не позбавляють їх можливості реалізувати своє право на отримання у власність земельних ділянок за рахунок інших земель Любашівської селищної ради (які не знаходяться в користуванні позивача).

Представник Любашівської селищної ради в судове засідання 26.08.2020 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час і місце розгляду справи, про поважні причини неявки суд не повідомив та правами, наданими ст. ст. 42, 46 ГПК України, не скористався.

Проте, така неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду про призначення справи до розгляду, явка представників сторін не визнавалась обов`язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на те, що всі сторони належним чином повідомлене про дату, час і місце розгляду справи, враховуючи те, що судочинство здійснюється, зокрема, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку про розгляд справи за відсутності представника Любашівської селищної ради.

В судовому засіданні 26.08.2020 представник ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, а ухвалу господарського суду - скасувати.

Представники позивача в судовому засіданні 26.08.2020 надали пояснення, в яких заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів оскарження ували вбачається що 22.07.2020 Товариство звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Любашівської селищної ради про визнання незаконними дій, про визнання незаконними і скасування рішень з підстав порушення встановленого законом порядку.

Разом з позовною заявою, Товариство подало до суду заяву про забезпечення позову, в якій заявник посилається на те, що затвердження Любашівською селищною радою проектів землеустрою щодо відведення спірних земельних ділянок для ведення особистих селянських господарств громадянам призведе до набуття ними права власності на землю, що відповідно унеможливить ефективний захист прав та інтересів ТОВ «Кіпер Агро», за захистом яких він звернувся до суду з позовом, оскільки, як стверджує заявник, на цей час він є орендарем земельних ділянок, які мають бути передані у власність вказаних громадян на підставі дій Бобрицької сільської ради і Любашівської селищної ради та рішень чергової 38-ї сесії Бобрицької сільської ради від 27.09.2019 і рішень пленарного засідання позачергової двадцятої Любашівської селищної ради VII скликання від 26.06.2020 - незаконність та скасування яких є предметом спору відповідно до позовної заяви.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення останньої та з таким висновком господарського суду погоджується судова колегія, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Приписами частини другої вказаної статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно пункту 2 ч.1 ст.137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів по забезпеченню позову є достатньо обґрунтоване припущення, що можуть виникнути ускладнення під час виконання рішення суду в разі невжиття заходів по забезпеченню позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечуючи позов, суд також враховує адекватність заходу до забезпечення позову. Згідно з даним положенням адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник та наслідків заборони Відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Суд апеляційної інстанції враховуючи предмет позову, погоджується з висновком суду першої інстанції, що невжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову, призведе до прийняття наступних рішень Любашівською селищною радою про затвердження проектів землеустрою та передачі земельних ділянок у власність громадянам і, відповідно, до нових звернень до суду з іншими позовами щодо законності таких рішень, у зв`язку з чим, Любашівській селищній раді було заборонено вчиняти дії щодо передачі земельних ділянок у власність вищезазначеним громадянам. До таких дій відноситься і заборона прийняття відповідних рішень, оформлення документів, передача земельних ділянок по актам тощо.

При цьому, господарський суд обґрунтовано відмовив заявнику в частині зупинення дії рішень органів місцевого самоврядування, оскільки такий засіб забезпечення позову не передбачений статтею 137 ГПК України.

Також, судова колегія зазначає, що з урахуванням предмету позову, заходи до забезпечення позову, про які просить позивач в частині заборони вчиняти дії щодо передачі земельних ділянок у власність громадянам є розумними, співрозмірними, адекватними та не порушують збалансованості інтересів сторін. Захід забезпечення, про вжиття якого просить позивач, перебуває у безпосередньому зв`язку з позовними вимогами останнього та спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. Крім того, з доводів позивача та матеріалів оскарження ухвали вбачається, що існує значна ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів у випадку задоволення позовних вимог.

Отже, судом першої інстанції з врахуванням цих обставин правомірно вжито заходи щодо охорони правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тою метою, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних перешкод у виконанні такого рішення, яке є частиною судового розгляду та загалом права на доступ до суду.

Доводами апеляційної скарги не підтверджено, що оскаржувана ухвала порушує права інтереси ОСОБА_1 , оскільки оскаржувана ухвала стосується заборони на виконання певних дій лише відповідача (Любашівської селищної ради).

Також, судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки вони стосуються суті позовних вимог, а на даній стадії розгляду справи, судова колегія не розглядає справу по суті та не надає оцінку позовним вимогам.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для її скасування немає. Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Згідно ст.ст. 74, 76, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 ГПК України).

Згідно ст.129 ГПК України судовий збір покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269-271, 275, 276, 281-284 ГПК України,

колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 24.07.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.08.2020.

Головуючий суддя: Головей В.М.

Судді: Колоколов С.І.

Разюк Г.П.