УХВАЛА

17 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 913/368/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 (головуючий суддя Стойка О.В., судді Істоміна О.А., Пелипенко Н.М.) та рішення Господарського суду Луганської області від 21.10.2019 (суддя Шеліхіна Р.М.) у справі № 913/368/19

за позовом Заступника керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області

до 1) Відділу освіти виконавчого комітету Біловодської селищної ради Біловодського району Луганської області, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп"

про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю газу та повернення надмірно сплачених коштів у сумі 187 782,57 грн,

ВСТАНОВИВ:

04.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" надіслало безпосередньо на поштову адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 та рішення Господарського суду Луганської області від 21.10.2019 у справі № 913/368/19 після повернення вперше поданої касаційної скарги на зазначені судові рішення ухвалою Верховного Суду від 01.06.2020 на підставі статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

18.06.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" надіслало безпосередньо на електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу (№ 913-467 від 18.06.2020) на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 у справі № 913/368/19.

Ухвалою Верховного Суду від 26.06.2020 касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" у справі № 913/368/19 залишено без руху з підстав, що касаційні скарги (04.06.2020 та 18.06.2020) оформлені з порушенням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в прохальних частинах не містять однозначної інформації щодо вимог касаційної скарги, а також визначених скаржником підстав касаційного оскарження судових рішень у даній справі. Щодо іншого недоліку, Суд зазначив, що до матеріалів касаційної скарги (№ 913-467 від 18.06.2020), яка надійшла на електрону адресу суду не додано доказів надіслання її копії з додатками іншим учасникам справи. Вказаною ухвалою надано скаржнику строк до 31.07.2020, але не більше 10 днів з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків та надання касаційної скарги в новій редакції з доказами її надіслання іншим учасникам справи.

До Верховного Суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" надійшла касаційна скарга в новій редакції (№ 913-562 від 14.07.2020), в якій скаржник просить суд скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020, а рішення Господарського суду Луганської області від 21.10.2019 у справі № 913/368/19 залишити в силі, змінивши його мотивувальну частину. Підставами касаційного оскарження судових рішень у справі № 913/368/19 скаржник зазначає пункти 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Також до матеріалів касаційної скарги в новій редакції додано докази надіслання її копії іншим учасникам справи.

Касаційна скарга Відповідача-2 не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає поверненню з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

27.07.2020 до Верховного Суду від Відповідача-2 надійшла касаційна скарга (в новій редакції) на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020, в якій скаржник зазначає, що оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції необхідно скасувати на підставі пунктів 1, 2 частини 1 статті 287 ГПК України (аркуш 2 скарги). Водночас, підстави для касаційного оскарження судових рішень, визначені частиною 2 статті 287 ГПК України, а тому колегія суддів вважає, що Відповідачем-2 не визначено належним чином підстави касаційного оскарження судового рішення апеляційної інстанції від 17.02.2020 як того вимагає частина 2 статті 287 ГПК України та пункт 5 частини 2 статті 290 ГПК України.

Водночас, Відповідач-2 в касаційній скарзі (аркуш 2 скарги) вказує "щодо необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (справа №907/788/18) та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (п. 2 ч.1 ст. 287 ГПК України)". Однак, скаржником не зазначено ні норми права, яку, на думку скаржника, неправильно застосував суд апеляційної інстанції, ні висновку Верховного Суду, від якого скаржник вважає за необхідне відступити, ані вмотивованого обґрунтування необхідності відступлення від такого висновку (пункт 2 частини 2 статті 287 ГПК України і пункт 5 частини 2 статті 290 ГПК України).

Посилання Відповідача-2 (аркуш 3 скарги) на постанову Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013, як на процесуальний документ, в якому викладаються висновки Верховного Суду не відповідає нормам статей 287, 290 ГПК України, оскільки не є постановою Верховного Суду, в якій викладено висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Суд звертає увагу скаржника на те, що посилання скаржника в касаційній скарзі (аркуш 3 скарги) на відсутність правових висновків щодо підтвердження "факту коливання ціни на ринку", як підстави для внесення змін до договору, також не відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України, оскільки не зазначено саму норму права, щодо якої відсутній висновок, та в чому полягає її неправильне застосування судом апеляційної інстанції.

Щодо "незастосування судом апеляційної інстанції правового висновку у справі Верховного Суду №826/6926/17 (п.1 ч.1 ст.287 ГПК України)" (аркуш 4 скарги) слід зазначити, що це також не відповідає вимогам пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України та пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України, оскільки не зазначено неправильного застосування судом якої саме норми права, як і самого висновку Верховного Суду, норми права та чи подібні ці правовідносини. Зазначене стосується й посилання скаржника (аркуш 8 скарги) на постанову Верховного Суду від 27.05.2020 у справі №819/478/17, на висновок в якій скаржник посилається як на такий, що не врахований судами. При цьому, скаржник цитує окремі абзаци з вказаної постанови Верховного Суду та не зазначає сам висновок, який, на його думку, не був врахований судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови та норму права (пункт, частину, статтю) Закону України "Про прокуратуру", яку на думку скаржника, суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні без врахування висновку щодо застосування саме цієї норми права (частини статті) та чи подібні ці правовідносини.

Це стосується і посилання щодо "незастосування правових висновків Верховного Суду в аналогічних справах, де надано оцінку ролі прокуратури" (аркуш 4 скарги), оскільки у скарзі не зазначено яку саме норму права не застосував чи неправильно застосував суд та чи є відносини подібними.

Крім того, "щодо незастосування правового висновку з питань застосування до спірних правовідносин статті 1212 ЦК України" (аркуш 6 скарги), то скаржник, посилаючись на окремо визначені абзаци постанов Верховного Суду у справах №912/895/18, №629/4628/16-ц, №912/894/18, №6-3090цс15, №6-88цс13 не зазначив сам висновок, який, на його думку, не був врахований судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові та чи подібні ці правовідносини.

Водночас, Відповідач-2 в скарзі (аркуш 7 скарги) зазначає про відсутність "висновків Верховного Суду про застосування норми права у подібних правовідносинах (п.3 ч.1 ст.287 ГПК України)" та викладає в скарзі ряд питань у формі запитань, на які бажає отримати відповіді аргументуючи тим, що "відсутність правових висновків Верховного Суду з означених питань породжує правову проблему щодо правильного застосування п.2 ч.4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі" в частині зміни ціни за одиницю товару у зв`язку з коливанням ціни на ринку". Однак, скаржник не обґрунтував у чому полягає помилка суду апеляційної інстанції при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що дана касаційна скарга Відповідача-2 (у новій редакції) не відповідає вимогам частини 2 статті 287 та пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК України, а отже недоліки касаційної скарги не усунуто.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Окрім цього, заявлене в тексті касаційної скарги клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження слід залишити без розгляду з огляду на приписи пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX (який набрав чинності 02.04.2020).

У зв`язку з наявністю підстав для повернення касаційної скарги, клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, залишається судом без розгляду.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртранссервіс-груп" на постанову Східного апеляційного господарського суду від 17.02.2020 та рішення Господарського суду Луганської області від 21.10.2019 у справі № 913/368/19 не приймати до розгляду і повернути.

2. Скаржнику надіслати копію даної ухвали разом з копією касаційної скарги та доданими до скарги матеріалами, в тому числі оригінал платіжного доручення №1443 від 16.03.2020 на суму 17 159,48 грн, а іншим учасникам справи - копію ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.