ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Черкаси справа № 925/874/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився (клопотання про розгляд без участі);

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Фізичної особи - підприємця Федоренка Андрія Алімовича (м. Черкаси) до Приватного акціонерного товариства "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання" (м. Черкаси) про стягнення 1 518 264,87 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 1 518 264,87 грн., з яких 705 620,00 грн. основного боргу, 52 603,00 грн. як 3% річних, 553 070,75 грн. пені, 206 971,12 грн. інфляційних втрат за поставлений товар та виконання послуг/робіт.

Справа слухається за правилами загального позовного провадження. Явка представників в засідання обов`язковою не визнавалася.

08.11.2019 позивачем подано остаточну заяву про зменшення позовних вимог (а.с. 203-204 том 1) в якій просить суд стягнути з відповідача лише 705620,00 грн. основного боргу. Ухвалою від 08.11.2019 (а.с. 210-211 том 1) прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог як подану в порядку ст. 46 ГПК України.

В останнє судове засідання представник позивача не з`явився, заявою від 03.08.2020 просить суд розгляд справи проводити без участі його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в останнє судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву за підписом директора ( а.с. 113 том 1) позовні вимоги в сумі 705 620,00 грн. визнає повністю, а у відзиві, поданому суду 27.03.2019 (а.с. 126-130 том 1) за підписом представника і директора відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує повністю.

В судовому засіданні 03.08.2020 в порядку ст. 240 ГПК України було виготовлено вступну та резолютивну частини рішення.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень.

Дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності та заслухавши пояснення учасників судового процесу, які надавалися в ході розгляду справи, судом встановлено наступне:

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги обґрунтовані фактом укладення між сторонами господарського договору у спрощений спосіб, що відповідає положенням ст. 181 Господарського Кодексу України, якою визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Підтвердженням укладення та виконання між сторонами господарських угод є надані позивачем у справу прибуткові накладні та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за підписами обох сторін, скріплені печатками. За цими документами проведено і розрахунки позовних вимог.

За доводами представника позивача, між сторонами було укладено договори поставки товару та підряду на виконання робіт.

У відповідності до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За загальним правилом, у відповідності до ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У відповідності до ст.837, 843, 853, 854 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

За твердженням позивача, у 2017 році відповідачу ним було поставлено товар та виконано роботи на загальну суму 566479,16 грн., а відповідач сплатив лише 79596,85 грн. За цей період відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 550 132,27 грн. (з урахуванням початкового сальдо на суму 63249,96 грн.), що підтверджується актом звірки розрахунків, що підписаний обома сторонами (а.с. 14 том 1).

Актом звірки взаєморозрахунків за 2018 рік ( а.с. 33 том 1) сторонами підтверджено сплату позивачем відповідачу за поставлений товар і виконані роботи в сумі 99 581,83 грн. За цей період відповідач виконав робіт та передав товару позивачу на суму 190911,70 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем за наростаючим підсумком з 2017 року сторонами визначена в сумі 627 962,14 грн.

Актом звірки взаєморозрахунків за 1 півріччя 2019 року ( а.с. 89 том 1) підтверджено сплату відповідачем позивачу за цей період 51 000,00 грн. при сумі виконаних робіт і переданого товару на 128694,09 грн. Заборгованість відповідача перед позивачем за наростаючим підсумком з 2017 року в сумі сторонами визначена та підтверджена в сумі 705 620,00 грн.

Суд з представниками сторін в ході розгляду справи перевірив наявність у справі примірників всіх прибуткових накладних та актів здачі-прийняття робіт на які містяться посилання у всіх трьох актах звірки взаєморозрахунків між сторонами.

Акти звірки взаєморозрахунків підписані представниками сторін та скріплені їх печатками.

Заперечення представника відповідача про те, що передача товарів позивачем відповідачу неналежним чином оформлена прибутковою накладною замість видаткової суд відхиляє і не вважає достатньою підставою для висновку, що господарська операція не відбулася, бо не оформлена первинним документом з вірною назвою.

При цьому суд виходить з того, що за змістом ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 року :

бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень;

господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємств

первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію;

У відповідності до ст. 4 цього Закону, бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на такому принципі як превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

У відповідності до положень ст. 9 вказаного Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

Наявні у справі прибуткові накладні та акти здачі-прийняття робіт містять інформацію про дати документів, види товарів чи робіт, їх вартість, ці документи підписані керівниками обох сторін та скріплені печатками, а тому таке оформлення документів про господарські операції відповідає положенням ЗУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідачем не надано достовірних і допустимих доказів, що змістом спірних господарських операцій є не поставка товарів та виконання робіт, за які відповідач повинен сплати позивачу кошти, а якісь інші безгрошові операції.

За наслідками підписання сторонами актів звірки взаєморозрахунків вбачається, що обома сторонами прийнято до обліку саме ті первинні документи та у такому вигляді, як вони подані позивачем у справу за підписом обох сторін, а тому будь-які недоліки форми документів не стали перешкодою для правильного розуміння сторонами суті кожної господарської операції.

В текстах підписаних сторонами прибуткових накладних, актів здачі-прийняття послуг, актів звірки взаєморозрахунків та рахунків-фактур містяться посилання на договори з номерами і датами, які, як з`ясовано з пояснень представників сторін, у них відсутні і примірники таких договорів на вимогу суду у справу не подано (а.с. 183 том 1).

Дана обставина є підставою оцінити взаємовідносини сторін як договірні, з укладенням їх у спрощений спосіб.

У відзиві на позовну заяву (а.с. 126-130 том 1) відповідач щодо актів звірки вказав, що у відповідності до діючого законодавства України та встановленої судової практики акт звірки, що підписаний головними бухгалтерами підприємства, є лише бухгалтерським документом, що відображає відповідність бухгалтерського обліку контрагентів, та жодним чином не може бути самостійним доказом наявності чи відсутності кредиторської чи дебіторської заборгованості, чи обов`язку щодо сплати грошових коштів.

Суд погоджується з даними доводами, оскільки такий доказ як акт звірки розрахунків має враховуватися судом лише з урахуванням наявності первинних документів, на основі якого такі акти звірок складаються. В контексті даної справи суд вже вказав, що всі відомості у актах звірки знайшли своє відображення у первинних документах, які позивачем подано у справу і які відображають зміст кожної господарської операції між сторонами.

Відповідно до частини 7 статті 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", головний бухгалтер або особа, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства: забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності; організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; бере участь в оформленні матеріалів, пов`язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства; забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства.

Отже, відповідно до вимог чинного законодавства, бухгалтер, який підписав акти звірки від імені відповідача, має для цього достатньо повноважень в межах здійснення ним бухгалтерського обліку та посадових обов`язків на підприємстві.

Згідно з частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок доказування та подання доказів, відповідно до статті 74 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Позивачем на підтвердження наявності залишку основної заборгованості відповідача в сумі 705 620,00 грн. надано рахунки -фактури, прибуткові накладні та акти здачі - прийняття робіт ( надання послуг), які підписані обома сторонами, копії яких є в матеріалах справи.

Виходячи з дати передачі та прийняття товару між сторонами за прибутковими накладними і відсутності заперечень та доказів з боку відповідача, що позивачем не виконано всі роботи, які вказані в актах чи існує спір з приводу їх якості, то строки виконання зобов`язання по оплаті прийнятого товару та виконаних позивачем для відповідача робіт на час вирішення спору вже є таким, що настав (ст. 692 та 854 ЦК України).

Представник відповідача в ході розгляду справи заперечив проти достовірності підпису керівника ПрАТ "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання" Курти С.М., у зв`язку з чим відповідачем заявлено клопотання від 27.08.2019 року (а.с.153-155 том 1) про призначення судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів для підтвердження чи спростування підпису особи, яка від імені керівника відповідача поставила підписи у первинних документах по справі.

В ухвалі суду від 21.11.2019 (а.с. 61 том 2) відображено, що керівником відповідача Куртою С.М. в судовому засіданні визнано, що саме її підписи та печатки ПрАТ "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання" проставлені на первинних документах, що надані позивачем у справу, якими обґрунтовані позовні вимоги. Позивач при цьому вказав, що ряд наданих ним первинних документів за 2017-2018 роки через їх втрату позивачем поновлювався сторонами у 2019 році (а.с. 213 том 1) з повторним проставленням сторонами оригінальних підписів та печаток сторін на підтвердження проведення господарських операцій.

Враховуючи такі обставини суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача від 27.08.2019 (а.с. 63 том 2) про проведення експертизи підписів керівника ПрАТ "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання" на первинних документах, якими обґрунтовано позовні вимоги.

Також позивач посилався на проведення часткового з ним розрахунку з боку відповідача і відповідач надав про це в справу виписки по банківському рахунку. У призначеннях платежів міститься посилання на договори, існування яких сторонами не підтверджено (а.с. 131-148 том 1). Позивач прийняв сплачені відповідачем кошти в рахунок проведення оплати за товари і роботи, залишок боргу за якими просить стягнути у позові.

Заперечуючи проти достовірності проведення господарських операцій між сторонами, які оформлені наявними у справі первинними документами за підписами обох сторін, відповідач, однак не зміг пояснити, чому ці сплачені кошти не вимагалися ним у позивача до повернення, якщо їх сплата не має відношення до тих правовідносин сторін, які є предметом спору.

В подальшому, не заперечуючи проти розрахунку залишку суми боргу у розмірі 705620,00 грн. з приводу поставки товарів та виконання робіт, відповідач доказував, що розрахунок на цю суму вже повністю проведено і надав на доказ оригінали видаткових касових ордерів (а.с. 116-140 том 2) з яких вбачається отримання позивачем готівкових коштів в якості проведення розрахунку за договорами, дати і номера яких вказано у видаткових касових ордерах (№ 02/01-17 від 02.01.2017, № 10/01-18 від 10.01.2018, № 07/14-19 від 07.01.2019). Ці касові ордери оформлені в період 2017-2019 років, який відповідає періоду оформлення первинних документів про передачі товарів та виконання робіт, якими обґрунтовано позовні вимоги.

В зв`язку з цим позивачем заявлено клопотання (а.с. 95-97 том 2) про призначення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів, оскільки позивач заперечив достовірність підписів та печатки ФОП Федоренко А.А. на оригіналах видаткових касових ордерів відповідача.

Ухвалою від 04.02.2020 (а.с. 148-159 том 2) призначено судову експертизу і на вирішення експертів поставлені наступні запитання:

1.Чи виконано рукописний текст у видаткових касових ордерах, наданих до матеріалів справи, виданих ПрАТ «Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання», а саме у видаткових касових ордерах: від 03.04.2017 на суму 30000,00 грн.; від 10.04.2017 на суму 42070,93 грн.; від 13.04.2017 на суму 38000,00 грн.; від 04.05.2017 на суму 45 000,00 грн.; від 15.05.2017 на суму 39000,00 грн.; від 17.05.2017 на уму 45269,00 грн.; від 05.06.2017 на суму 40000,00 грн.; від 07.07.2017 на суму 49480,00 грн.; від 04.08.2017 на суму 38465,00 грн.; від 06.09.2017 на суму 40330,40 гри.; від 03.10.2017 на суму 37515,00грн.; від 05.10.2017 на суму 28000,00 грн.; від 04.11.2017 на суму 32000,00грн.; від 07.11.2017 на суму 35000,00 грн.; від 06.12.2017 на уму 10001,94 грн.; від 05.02.2018 на суму 15000,00 грн.; від 03.04.2018 на суму 14000,00 грн.; від 03.05.2018 на суму 19000,00 грн.; від 04.06.2018 на суму 17000,00 грн.; від 05.09.2018 на суму 17975,00 гри.; від 06.12.2018 на суму 1818,64 грн.; від 05.03.2019 на суму 26965,00 грн.; від 03.04.2018 на суму 30000,00 грн.; від 06.05.2019 на суму 10000,00 грн.; від 28.06.2019 на суму 3729,09 грн. Федоренком Андрієм Алімовичем.

2. Чи виконано підпис в графі "Підпис одержувача" у видаткових касових ордерах: від 03.04.2017 на суму 30000,00 грн.; від 10.04.2017 на суму 42070,93 грн.; від 13.04.2017 на суму 38000,00 грн.; від 04.05.2017 на суму 45 000,00 грн.; від 15.05.2017 на суму 39000,00 грн.; від 17.05.2017 на уму 45269,00 грн.; від 05.06.2017 на суму 40000,00 грн.; від 07.07.2017 на суму 49480,00 грн.; від 04.08.2017 на суму 38465,00 грн.; від 06.09.2017 на суму 40330,40 гри.; від 03.10.2017 на суму 37515,00грн.; від 05.10.2017 на суму 28000,00 грн.; від 04.11.2017 на суму 32000,00грн.; від 07.11.2017 на суму 35000,00 грн.; від 06.12.2017 на уму 10001,94 грн.; від 05.02.2018 на суму 15000,00 грн.; від 03.04.2018 на суму 14000,00 грн.; від 03.05.2018 на суму 19000,00 грн.; від 04.06.2018 на суму 17000,00 грн.; від 05.09.2018 на суму 17975,00 гри.; від 06.12.2018 на суму 1818,64 грн.; від 05.03.2019 на суму 26965,00 грн.; від 03.04.2018 на суму 30000,00 грн.; від 06.05.2019 на суму 10000,00 грн.; від 28.06.2019 на суму 3729,09 грн. Федоренком Андрієм Алімовичем?

3. Чи нанесено відтиск печатки в наданих видаткових касових ордерах: від 03.04.2017 на суму 30000,00 грн.; від 10.04.2017 на суму 42070,93 грн.; від 13.04.2017 на суму 38000,00 грн.; від 04.05.2017 на суму 45 000,00 грн.; від 15.05.2017 на суму 39000,00 грн.; від 17.05.2017 на уму 45269,00 грн.; від 05.06.2017 на суму 40000,00 грн.; від 07.07.2017 на суму 49480,00 грн.; від 04.08.2017 на суму 38465,00 грн.; від 06.09.2017 на суму 40330,40 гри.; від 03.10.2017 на суму 37515,00грн.; від 05.10.2017 на суму 28000,00 грн.; від 04.11.2017 на суму 32000,00грн.; від 07.11.2017 на суму 35000,00 грн.; від 06.12.2017 на суму 10001,94 грн.; від 05.02.2018 на суму 15000,00 грн.; від 03.04.2018 на суму 14000,00 грн.; від 03.05.2018 на суму 19000,00 грн.; від 04.06.2018 на суму 17000,00 грн.; від 05.09.2018 на суму 17975,00 гри.; від 06.12.2018 на суму 1818,64 грн.; від 05.03.2019 на суму 26965,00 грн.; від 03.04.2018 на суму 30000,00 грн.; від 06.05.2019 на суму 10000,00 грн.; від 28.06.2019 на суму 3729,09 грн. печаткою ФОП Федоренка А.А., експериментальні та умовно-вільні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження?

27.03.2020 Черкаським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надано висновок за результатами проведення комплексної комісійної судово-технічної експертизи документів та судово-почеркознавчої експертизи № 183, 190-192/20-23 (а.с. 198-226 том 2) в якому зроблені наступні висновки:

По першому питанню: Рукописний текст у видаткових касових ордерах, наданих до матеріалів справи, виданих ПрАТ «Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання», а саме у видаткових касових ордерах ( а.с. 116-140 том 2) виконані не Федоренком Андрієм Алімовичем.

По другому питанню: Підписи від імені Федоренка А.А. в графі "Підпис одержувача" у видаткових касових ордерах ( а.с. 116-140 том 2) виконані рукописно пишучим приладом без будь якої попередньої технічної підготовки і технічних засобів.

По третьому питанню: Відтиск печатки в наданих видаткових касових ордерах ( а.с. 116-140 том 2) нанесений не печаткою ФОП Федоренка А.А., експериментальні та умовно-вільні зразки відтисків якої надані для порівняльного дослідження.

Ухвалою від 27.04.2020 ( а.с. 266-270 том 2) за клопотанням позивача було призначено додаткову експертизу на вирішення експертам повторно поставлено наступне питання:

Чи виконано підпис в графі "Підпис одержувача" у видаткових касових ордерах: від 03.04.2017 на суму 30000,00 грн.; від 10.04.2017 на суму 42070,93 грн.; від 13.04.2017 на суму 38000,00 грн.; від 04.05.2017 на суму 45 000,00 грн.; від 15.05.2017 на суму 39000,00 грн.; від 17.05.2017 на суму 45269,00 грн.; від 05.06.2017 на суму 40000,00 грн.; від 07.07.2017 на суму 49480,00 грн.; від 04.08.2017 на суму 38465,00 грн.; від 06.09.2017 на суму 40330,40 гри.; від 03.10.2017 на суму 37515,00грн.; від 05.10.2017 на суму 28000,00 грн.; від 04.11.2017 на суму 32000,00грн.; від 07.11.2017 на суму 35000,00 грн.; від 06.12.2017 на уму 10001,94 грн.; від 05.02.2018 на суму 15000,00 грн.; від 03.04.2018 на суму 14000,00 грн.; від 03.05.2018 на суму 19000,00 грн.; від 04.06.2018 на суму 17000,00 грн.; від 05.09.2018 на суму 17975,00 гри.; від 06.12.2018 на суму 1818,64 грн.; від 05.03.2019 на суму 26965,00 грн.; від 03.04.2018 на суму 30000,00 грн.; від 06.05.2019 на суму 10000,00 грн.; від 28.06.2019 на суму 3729,09 грн. Федоренком Андрієм Алімовичем?

Черкаським відділенням Київського науково - дослідного інституту судових експертиз надано висновок експертів результатами проведення додаткової комісійної судової почеркознавчої експертизи № 459/20-23 від 01.07.2020 ( а.с. 27-36 том 3) з якого вбачається, що підписи в графі "Підпис одержувача" у видаткових касових ордерах ( а.с. 116-140 том 2) виконані не Федоренком Андрієм Алімовичем.

У відповідності до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані, зокрема, встановлюються висновками експертів.

Відповідач не спростував висновків експертів з приводу того, що на видаткових касових ордерах про проведення розрахунку між сторонами на суму 705620,00 грн. підписи та відтиски печаток ФОП Федоренко А.А. позивачу не належать.

Тому суд приходить до висновку, що відповідач не надав належних і допустимих доказів того, що ним проведено із позивачем повний розрахунок на суму позовних вимог і за тими відносинами, які складають предмет спору.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд вже обґрунтував із посиланням на ст. 692 та 854 ЦК України настання строку виконання зобов`язань по оплаті відповідачем отриманих від позивача товарів та прийнятих робіт, які суд виводить із дати складення прибуткових накладних та актів здачі-прийняття робіт (наданих послуг), підписаних обома сторонами.

Суд також вказує, що внесення до Актів запису про те, що сторони претензій одна до одної не мають, не є доказом повного проведення фінансових розрахунків між сторонами, оскільки під таке твердження відсутні первинні документи про сплату грошових коштів і відповідач протилежного матеріалами справи не доказав.

За результатами вирішення спору суд приходить до висновку, що зібраними у справі доказами доведено правові підстави позову, а тому з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути 705 620,00 грн. залишку основного боргу за поставлені товари та виконані роботи.

Згідно ст. 129 ГПК України, при задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача повністю і тому з нього на користь позивача слід стягнути 10584,30 грн. на відшкодування сплаченого судового збору за зменшеними позовними вимогами.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача 12 421,44 грн. витрат по оплаті експертизі, які були сплачені згідно платіжних доручень № 425 від 20.03.2020 на суму 9 806,40 грн., та № 426 від 04.06.2020 на суму 2 615,04 грн.

У відповідності до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат пов`язаних із розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи належать, зокрема, витрати пов`язані із проведенням експертизи.

У відповідності до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані із розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути 12 421,44 грн. витрат позивача по експертизі, проведеній справі, висновки якої враховані судом при вирішенні спору.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Госпрозрахункова база матеріально-технічного постачання" (ідентифікаційний код 00388629, м. Черкаси, вул. Добровольського, 3) на користь Фізичної особи - підприємця Федоренка Андрія Алімовича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) --- 705 620,00 грн. залишку основного боргу за товари та роботи, 10584,30 грн. на відшкодування сплаченого судового збору та 12 421,44 грн. на відшкодування витрат по експертизі.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 21серпня 2020

Суддя Н.М. Спаських