ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020м. ДніпроСправа № 904/1414/20

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Сліпченко С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Люкс", м. Дніпро

до Фізичної особи-підприємця Герасько Олени Вікторівни, м. Дніпро

про стягнення суми боргу з орендної плати в розмірі 82500грн., пені в розмірі 63020грн.89коп., 3% річних, нарахованих на суму боргу з орендної плати, в розмірі 5825грн.96коп., суми компенсації витрат на утримання будинку в розмірі 2849грн.93коп. 3% річних, нарахованих на суму компенсації витрат на утримання будинку, в розмірі 140грн.08коп.

Представники:

від позивача: Покотило Д.Ю., Ордер серія ДП №1798/043 від 06.03.2020, адвокат

від відповідача: не з`явився.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Люкс" звернулось до Фізичної особи-підприємця Герасько Олени Вікторівни з позовом про стягнення суми боргу з орендної плати в розмірі 82500грн., пені в розмірі 63020грн.89коп., 3% річних, нарахованих на суму боргу з орендної плати, в розмірі 5825грн.96коп., суми компенсації витрат на утримання будинку в розмірі 2849грн.93коп., 3% річних, нарахованих на суму компенсації витрат на утримання будинку, в розмірі 140грн.08коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань зі сплати орендної плати та компенсації витрат позивача на утримання будинку за договором оренди №4 від 15.07.2016.

Позивач зазначає, що на підставі укладеного між сторонами договору оренди №4 від 15.07.2016 відповідачу за актом приймання передачі від 15.07.2016 було передано в користування частину нежитлового приміщення №ІІІ, площею 48кв.м в житловому будинку літ А-4 на першому поверсі, розташованому за адресою - м. Дніпропетровськ, вул. К. Лібкнехта, буд. 13 з обладнанням, розташованим в ньому.

Відповідно до пунктів 4.1, 8.4, 8.5, підпункту 7.1.11 пункту 7.1 договору оренди строк оренди починається з момент підписання сторонами актів прийому-передачі і складає один рік з моменту передачі об`єкту у оренду.

Орендар зобов`язаний повернути по закінченню строку договору орендодавцю об`єкт у належному стані з урахуванням його нормального зносу. При поверненні об`єкту оренди орендодавцю складається акт передачі-прийому об`єкту оренди, котрий підписується двосторонньою комісією. Об`єкт оренди вважається фактично повернутим орендодавцю від дати підписання актів передачі-прийому.

Позивач стверджує, що станом на 15.07.2017 орендар не повернув орендодавцю об`єкт оренди згідно акту передачі-прийому. Тому згідно статті 764 Цивільного кодексу України договір було поновлено ще на один рік.

Згідно з пунктом 5.3 договору оренди №4 від 15.07.2016 відповідач мав сплачувати орендну плату на підставі рахунку орендодавця, з 1-го по 5-те, але не пізніше 5-го числа місяця, за який вноситься орендна плата. У разі, якщо дата платежу співпадає з святковим або вихідним днем, сплата відбувається не пізніше наступного робочого дня.

Позивач наполягає на тому, що внаслідок порушення відповідачем зобов`язань з оплати орендної плати за період березень 2017 - липень 2018 існує непогашена заборгованість в розмірі 82500грн.

На підставі пункту 9.4 договору оренди за порушення строків оплати орендної плати позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 63020грн.89коп.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України позивач заявив до стягнення суму 3% річних в розмірі 5825грн.96коп., нарахованих за порушення строків оплати орендної плати.

Крім того, посилаючись на зміст підпунктів 7.1.3, 7.1.4 пункту 7.1 договору оренди №4 від 15.07.2016, позивач просить стягнути з відповідача суму компенсації витрат позивача на утримання будинку за період березень 2017 - червень 2018 в розмірі 2849грн.93коп.

За порушення строків сплати компенсації витрат з утримання будинку позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 140грн.08коп.

Також позивач заявив клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 14.04.2020.

Позивач 13.04.2020 подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Люкс" за наявними в справі матеріалами.

Ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2020, 12.05.2020, 02.06.2020 судове засідання відкладалось на 12.05.2020, 02.06.2020 та 30.06.2020 відповідно, у зв`язку із карантином, запровадженим відповідно до постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" №211 від 11.03.2020 (із змінами та доповненнями до неї).

Позивач 02.06.2020 подав до суду письмові пояснення, в яких визначив календарні періоди нарахування сум пені та 3% річних із зазначенням дат початку та кінця нарахування пені та 3% річних на суми заборгованості зі сплати орендної плати та компенсації витрат на утримання будинку.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.06.2020 розгляд справи відкладений на 11.08.2020.

У судовому засіданні від 11.08.2020 представник позивача пояснив, що сума, яка підлягала оплаті відповідачем за умовами пункту 5.6 спірного договору, була зарахована у рахунок погашення заборгованості за січень 2017.

В судове засідання від 11.08.2020 представник відповідача не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

За змістом наявного у матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № від 11.03.2020 місцезнаходженням відповідача є: 49000, м. Дніпро, вул. Київська, буд. 47, кв. 2.

Ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2020, 02.06.2020, 30.06.2020 направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № від 11.03.2020.

Поштова кореспонденція з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2020, 02.06.2020, 30.06.2020 повернулась до суду з відміткою підприємства зв`язку "за закінченням терміну зберігання".

10.08.2020 відповідальним працівником апарату суду виконана телефонограма відповідачу на номер телефону, вказаний у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № від 11.03.2020. Зазначений у витязі телефонний номер не обслуговується.

До повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно із частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України до Єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом..

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Положеннями частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

Предметом доказування у цій справі є:

- укладення між сторонами договору оренди №4 від 15.07.2016;

- передача в оренду частини нежитлового приміщення №ІІІ площею 48кв.м. у житловому будинку літера А-4 на першому поверсі, яка розташована за адресою: Україна, м. Дніпропетровськ, вул. К. Лібкнехта, 13;

- наявність підстав для нарахування позивачем орендної плати у період з 01.03.2017 по 15.07.2018 за договором оренди №4 від 15.07.2016;

- визначення розміру заборгованості відповідача з орендної плати за період з 01.03.2017 по 15.07.2018;

- наявність підстав для нарахування позивачем суми компенсації витрат на утримання будинку в розмірі 2849грн.93коп.;

- визначення розміру заборгованості відповідача з компенсації витрат на утримання будинку;

- наявність підстав для нарахування пені на заборгованість з орендної плати за загальний період з 06.03.2017 по 05.03.2020 в розмірі 63020грн.89коп.;

- визначення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача;

- наявність підстав для нарахування 3% річних на заборгованість з орендної плати та заборгованість з компенсації витрат на утримання будинку;

- визначення розміру3% річних, які підлягають стягненню з відповідача.

15.07.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Люкс" (далі - орендодавець) та Фізичною особою - підприємцем Герасько Оленою Вікторівною (далі - орендар) підписаний договір оренди №4 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування наступне майно: частина нежитлового приміщення №ІІІ площею 48кв.м. у житловому будинку літера А-4 на першому поверсі, яка розташована за адресою: Україна, м. Дніпропетровськ, вул. К. Лібкнехта, 13 з обладнанням розташованим у ньому.

Згідно пункту 3.1 договору передача об`єкту в оренду проводиться за актом прийому - передачі двосторонньої комісії, яка складається з представників обох сторін.

Пунктом 3.3 договору визначено, що об`єкт вважається переданим в оренду з моменту підписання акту прийому - передачі.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що строк оренди починається з моменту підписання сторонами актів прийому - передачі і складає один рік з моменту передачі об`єкта в оренду.

За умовами пункту 4.2 договору строк оренда може бути змінено тільки з письмовою згодою сторін, окрім випадків, передбачених договором.

Відповідно до пункту 5.1 договору комунальні та експлуатаційні послуги (в тому числі послуги за електроенергію, газ, воду, вивіз ТПВ, експлуатаційні витрати ЖЕКу, сплата послуг зв`язку та інші), у плату за оренду не враховуються та сплачуються орендарем додатково, на підставі рахунків орендодавця, який надсилається факсом не пізніше 10-го числа місяця, за який вноситься орендна плата.

За приписами пункту 5.2 договору за користування об`єктом оренди, орендар сплачує орендну плату, щомісяця у розмірі 5000грн. Усі інші витрати понад плати за користування об`єктом оренди, пов`язані зі своєю господарською діяльністю, орендар сплачує самостійно або компенсує їх орендодавцю у повному обсязі.

Орендна плата сплачується орендарем у розмірі, передбаченому в пункті 5.2 договору, в безготівковому порядку на підставі рахунку орендодавця з 1 по 5, але не пізніше 5 числа місяця, за який вноситься орендна плата. У разі, якщо дата платежу співпадає зі святковим або вихідним днем, сплата відбувається не пізніше наступного робочого дня.

Компенсація та авансові платежі з комунальних та інших послуг сплачуються у безготівковому вигляді у терміни не пізніше термінів, що вказані у відповідних угодах. У подальшому вид сплати платежів між сторонами може бути змінено при додатковому письмовому узгодженні ними (пункт 5.3 договору).

Згідно пункту 7.1.2 договору орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за об`єкт оренди.

За умовами пункту 7.1.3 договору орендар зобов`язаний своєчасно та у повному обсязі компенсувати комунальні та послуги з спеціалізованими підприємствами (водопостачання, електропостачання, газопостачання, послуги зв`язку), потрібні авансові платежі та самостійно укласти та своєчасно у повному обсязі сплачувати експлуатаційні витрати ЖЕКу на утримання будинку та прибудинкової території, вивіз ТПВ та інші додатково до плати за оренду згідно рахунків цих підприємств та рахунків орендодавця.

Пунктом 7.1.4 договору передбачено, що орендар зобов`язаний утримувати територію об`єкту та прилеглу до нього територію у належному санітарному, екологічному, протипожежному стані згідно законодавства України, а також виконувати умови розміщення об`єкту оренди у житловому будинку. Сплатити орендодавцю у повному обсязі збитки, якщо такі настануть у разі порушення цього пункту договору, винної діяльності (або бездіяльності) орендаря.

Відповідно до пункту 8.1 договору повернення орендарем орендодавцю об`єкту оренди проводиться двосторонньою комісією.

За приписами пункту 8.4 договору при поверненні об`єкту оренди орендодавцю складається акт передачі - прийому об`єкту оренди, котрий підписується двосторонньою комісією.

Пунктом 9.5 договору передбачено, якщо орендар затримує передачу (повернення) об`єкту оренди орендодавцеві, в разі закінчення строку оренди або дострокового припинення чи розірвання цього договору, він зобов`язаний здійснювати оплату всіх платежів, передбачених цим договором, до моменту фактичного звільнення приміщення, що орендується, і його повернення орендодавцеві на умовах, передбачених цим договором, а також сплатити орендодавцеві неустойку у розмірі подвійної плати за користування об`єктом оренди за час прострочення.

Договір підписаний сторонами без зауважень та заперечень до нього.

Згідно статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що договір оренди №4 від 15.07.2016 визнавався недійсним в судовому порядку.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування частину нежитлового приміщення №ІІІ площею 48кв.м. у житловому будинку літера А-4 на першому поверсі, яка розташована за адресою: Україна, м. Дніпропетровськ, вул. К. Лібкнехта, 13 з обладнанням розташованим у ньому. Наведене підтверджується підписаним сторонами актом прийому - передачі нежитлового приміщення від 15.07.2016.

Таким чином, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Люкс" та Фізичною особою - підприємцем Герасько Оленою Вікторівною укладений договір оренди №4 від 15.07.2016.

Позивач зазначає, що внаслідок несплати відповідачем орендної плати у період з 01.03.2017 по 15.07.2018 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 82500грн.

Як вбачається зі змісту пункту 4.1 договору, строк оренди починається з моменту підписання сторонами актів прийому - передачі і складає один рік з моменту передачі об`єкта в оренду.

Таким чином, строк оренди за договором оренди №4 від 15.07.2016 закінчився 16.07.2017.

Положеннями пункту 9.5 договору визначений обов`язок орендаря здійснювати оплату всіх платежів, передбачених договором, до моменту фактичного звільнення приміщення.

За змістом частини 6 статті 283 та частини 4 статті 291 Господарського кодексу України вбачається, що до відносин оренди між суб`єктами господарювання застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Аналіз частини 1 статті 759 та частини 1 статті 785 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку, що договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Законодавство у сфері орендних правовідносин пов`язує припинення обов`язків орендаря з фактом повернення об`єкта договору оренди, тобто з моментом підписання акта приймання-передачі орендованого майна; зобов`язання орендаря сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном, яке виникло з договору оренди, не припиняється зі спливом строку дії договору оренди, оскільки таке припинення пов`язане не із закінченням строку, на який було укладено договір, а з моментом підписання сторонами акта приймання-передачі об`єкта оренди. Таких правових висновків дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах 14.11.2018 у справі №924/195/16 та 11.05.2018 у справі №926/2119/17.

Докази повернення Фізичною особою - підприємцем Герасько Оленою Вікторівною у встановленому договором порядку орендованого майна позивачу у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи той факт, що орендоване майно не було повернуто відповідачем позивачу у встановленому договором порядку, Фізична особа - підприємць Герасько Оленою Вікторівною мала сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем орендної плати за користування переміщенням протягом періоду з 01.03.2017 по 15.07.2018.

Як вбачається з умов пункту 5.2 договору орендна плата є фіксованою та складає 5000грн. щомісячно. Положеннями пункту 5.3 договору передбачено, що оплата здійснюється в безготівковому порядку на підставі рахунку орендодавця не пізніше 5 числа місяця, за який вноситься орендна плата.

З огляду на положення пункту 5.3 договору, строк оплати відповідачем орендної плати за користування переміщенням протягом періоду з 01.03.2017 по 15.07.2018 є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 82500грн., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Позивач також просить стягнути з відповідача суму компенсації витрат на утримання будинку в розмірі 2849грн.93коп.

Позивачем долучені до матеріалів справи рахунки №56 від 31.03.2017, №73 від 30.04.2017, №91 від 31.05.2017, №108 від 30.06.2017, №124 від 31.07.2017, №132 від 31.08.2017, №149 від 30.09.2017, №177 від 31.10.2017, №197 від 30.11.2017, №207 від 31.12.2017, №18 від 31.01.2018, №35 від 28.02.2018, №54 від 31.03.2018, №73 від 30.04.2018, 91 від 30.05.2018, №99 від 30.062018 на загальну суму 2849грн.93коп.

Як вбачається з пункту 7.1.3 договору відшкодування орендарем витрат на утримання будинку здійснюється на підставі рахунків орендодавця.

Докази направлення позивачем на адресу відповідача рахунків на оплату компенсації витрат на утримання будинку в розмірі 2849грн.93коп. в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, строк оплати відповідачем рахунків №56 від 31.03.2017, №73 від 30.04.2017, №91 від 31.05.2017, №108 від 30.06.2017, №124 від 31.07.2017, №132 від 31.08.2017, №149 від 30.09.2017, №177 від 31.10.2017, №197 від 30.11.2017, №207 від 31.12.2017, №18 від 31.01.2018, №35 від 28.02.2018, №54 від 31.03.2018, №73 від 30.04.2018, 91 від 30.05.2018, №99 від 30.062018 не настав.

Також суд зазначає, що позивачем на надані докази несення ним витрат на утримання будинку у розмірі 2849грн.93коп.

З огляду на наведене, у задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на утримання будинку у розмірі 2849грн.93коп. слід відмовити.

Позивач на підставі пункту 9.4 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню, нараховану на заборгованість з орендної плати, за загальний період з 06.03.2017 по 05.03.2020 в розмірі 63020грн.89коп.

Згідно пункту 9.4 договору у разі прострочення сплати орендних платежів або прострочення інших платежів за договором, сплати не у повному обсязі, несвоєчасної сплати компенсації по угодам та послугам згідно пункту 7.1.3 договору, орендар сплачує орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діятиме на день прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення (включно день сплати), додатково до компенсації штрафних санкцій, передбачених угодами п. 7.13 договору.

За ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Отже, визначальним для строку нарахування штрафних санкцій є наявність в умовах договору, визначеного за домовленістю сторін правочину, іншого порядку, ніж той, що законодавець передбачив у вказаній нормі.

Враховуючи положення статті 232 Господарського кодексу України, нарахування пені припиняється через шість місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не передбачено договором.

З аналізу пункту 9.4 договору вбачається, що сторони передбачили строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, який відповідає вимогам ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України і не суперечить їм. Тому нарахування пені у період з 06.03.2017 по 05.03.2020 здійснено позивачем правомірно.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.10.2018 у справі №912/1433/16.

За результатами зробленого судом розрахунку, пеня витрати через несплату суми боргу за загальний період з 06.03.2017 по 05.03.2020 становила суму в більшому розмірі ніж заявлено позивачем до стягнення.

Разом з тим, суд не наділений правом збільшувати розмір позовних вимог, це виключне право позивача. При цьому, стягнення суми в меншому розмірі є правом позивача. З огляду на викладене, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 63020грн.89коп.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму 3% річних, нараховану на заборгованість з орендної плати, в розмірі 5825грн.96коп. за загальний період з 06.03.2017 по 05.03.2020 та суму 3% річних, нараховану на заборгованість з компенсації витрат на утримання будинку, в розмірі 140грн.08коп. за загальний період з 06.03.2017 по 05.03.2020.

За результатами зробленого судом розрахунку, сума 3% річних, нарахована на заборгованість з орендної плати, за загальний період з 06.03.2017 по 05.03.2020 становить 5825грн.13коп. У задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних, нарахованих на суму боргу з орендної плати, в розмірі 00грн.83коп. слід відмовити.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення суми компенсації витрат на утримання будинку в розмірі 2849грн.93коп., не підлягають нарахуванню відсотки річних на вказану заборгованість. Таким чином, слід відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення суми 3% річних, нарахованих на суму компенсації витрат на утримання будинку, в розмірі 140грн.08коп.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України на відповідача окладаються судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270грн.19коп.

Керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, ст.ст. 3, 4, 13, 41, 42, 74, 76-80, 86, 91, 129, 178, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Люкс" до Фізичної особи-підприємця Герасько Олени Вікторівни про стягнення суми боргу з орендної плати в розмірі 82500грн., пені в розмірі 63020грн.89коп., 3% річних, нарахованих на суму боргу з орендної плати, в розмірі 5825грн.96коп., суми компенсації витрат на утримання будинку в розмірі 2849грн.93коп., 3% річних, нарахованих на суму компенсації витрат на утримання будинку, в розмірі 140грн.08коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Герасько Олени Вікторівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпро-Люкс" суму боргу з орендної плати в розмірі 82500грн., пеню в розмірі 63020грн.89коп., 3% річних, нарахованих на суму боргу з орендної плати, в розмірі 5825грн.13коп. та судовий збір у розмірі 2270грн.19коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних, нарахованих на суму боргу з орендної плати, в розмірі 00грн.83коп., суми компенсації витрат на утримання будинку в розмірі 2849грн.93коп., 3% річних, нарахованих на суму компенсації витрат на утримання будинку, в розмірі 140грн.08коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні 11.08.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 17.08.2020.

Суддя Р.Г. Новікова