УХВАЛА

26.08.2020Справа № 910/12645/20

Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська пересувна механізована колона - 2»

до про 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантанна»; 2. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горбунової Лесі Василівни усунення перешкод у здійсненні права власності

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська пересувна механізована колона - 2» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантанна» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горбунової Лесі Василівни про усунення перешкод у здійсненні права власності.

Відповідно до частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Приписи статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлюють правила виключної підсудності господарських спорів.

Так, відповідно до частини третьої статті 30 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

ЦК України при класифікації речей як об`єктів цивільних прав поділяє речі на рухомі і нерухомі.

Відповідно до частини першої статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Отже, основним критерієм віднесення речей до нерухомих є фізична прив`язка об`єктів, розташованих на земельній ділянці, переміщення яких неможливо без їх знецінення. Вказані ознаки є основними і їх розглядати необхідно у сукупності.

За змістом частини другої статті 331 Цивільного кодексу України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

У розумінні частини другої вказаної статті ЦК України житлові будинки, будівлі, споруди тощо охоплюються поняттям "нерухоме майно". Однак, вказаний перелік об`єктів нерухомого майна не є вичерпним.

Так, зокрема, відповідно до статті 5 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" об`єктами нерухомого майна є житлові будинки; квартири; будівлі, споруди, житлові та нежитлові приміщення.

Таким чином, нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення.

Особливістю правового режиму нерухомого майна є те, що у процесі створення воно може набувати статусу як незавершеного будівництвом нерухомого майна, так і завершеного нерухомого майна.

Виходячи з аналізу чинного законодавства, вбачається, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - нерухома річ особливого роду: фізичне її створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.

У відповідності до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною другою статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

За статтею 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.

Майнове право, що є предметом договору купівлі-продажу, - це обумовлене право набуття в майбутньому права власності на нерухоме майно, яке виникає тоді, коли виконані певні правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права.

Таким чином, майнове право на об`єкт нерухомості є складовою частиною такого майна, як об`єкта цивільних прав.

У частині третій статті 30 Господарського процесуального кодексу України йдеться про виключну підсудність справ у спорах, що виникають з приводу нерухомого майна, тобто, перелік спорів цієї категорії розширено.

Отже, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 року по справі № 910/10647/18 (провадження № 12-175гс19).

При зверненні до суду з вказаним позовом Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська пересувна механізована колона - 2» права користування та розпорядження квартирою №1 в будинку №140 по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області шляхом внесення запису в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про припинення її обтяження; зобов`язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горбунову Лесю Василівну провести державну реєстрацію припинення обтяження заборони на нерухоме майно (квартиру) №1 в будинку №140 по вул. Старокиївській в смт. Козин Обухівського району Київської області.

Таким чином, Суд приходить до висновку, що оскільки спір у цій справі виник з приводу об`єкта нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт. Козин, вул. Старокиївська, будинок №140, квартира №1, то спір щодо усунення перешкод у здійсненні права власності на вказане майно не підлягає розгляду Господарським судом міста Києва.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України Суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення. (частина 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України)

Отже, враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, Суд приходить до висновку, що дана позовна заява не підсудна Господарському суду міста Києва та про доцільність направлення позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська пересувна механізована колона - 2» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантанна» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горбунової Лесі Василівни про усунення перешкод у здійсненні права власності за виключною підсудністю до господарського суду Київської області.

Керуючись частиною 1 статті 27, частиною 3 статті 30, статтями 31, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Направити матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська пересувна механізована колона - 2» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сантанна» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Горбунової Лесі Василівни про усунення перешкод у здійсненні права власності за виключною підсудністю до господарського суду Київської області (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 16/108).

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 26 серпня 2020 року.

Суддя О.В. Чинчин