ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020м. ДніпроСправа № 904/2236/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши справу

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз", м. Київ

до Обслуговуючого кооперативу "ЖСК №8 "Весна", м. Дніпро

про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно та стягнення 7 153,54 грн. вартості безпідставно набутого майна

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Обслуговуючого кооперативу "ЖСК №8 "Весна", в якому просить:

- зобов`язати Обслуговуючий кооператив "ЖСК №8 "Весна" повернути Акціонерному товариству "Укртрансгаз" в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 1,292 тис. куб. метрів;

- стягнути з Обслуговуючого кооперативу "ЖСК №8 "Весна" на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" 7 153,54 грн., що є вартістю безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 1,292 тис.куб.метрів.

Ухвалою від 28.04.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано Позивачу протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме:

- документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

02.06.2020 Позивач надав до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2020, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

18.06.2020 позивач надав до суду пояснення в яких зазначив, що доказом набуття відповідачем природного газу в загальному обсязі 1,292 тис.куб.м є звіт про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки входу «Дніпрогаз» між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) за березень 2017 року та інформація про надходження на точках входу та розподіл по точках виходу обсягів природного газу у березні 2017 року.

У вказаному звіті (передостанній аркуш) вказано, що ОК "ЖСК № 8 "Весна" в березні 2017 року отримало природний газ саме в обсязі 1,292 тис.куб.м, що фіксує остання колонка «Фактичний обсяг за місяць».

Передостання колонка даного звіту «Підтверджений обсяг за місяць (номінація)» фіксує відсутність підтвердженої номінації для відповідача, що свідчить про несанкціонований відбір природного газу з боку ОК "ЖСК №8 "Весна", а отже і про безпідставність набуття вказаного обсягу природного газу.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Цей строк закінчився 06.08.2020.

Відповідач відзив на позов не надав, про наявність справи у суді знав, що підтверджується підписом його представника на поштовому повідомленні № 031, правом на продовження строків, визначених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", не скористався.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд встановив.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ.

Предметом доказування у даній справі є факт набуття або збереження належного позивачу майна, відповідачем без достатньої на це правової підстави.

31.01.2017 Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - продавець) та Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (правонаступником якого є Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - покупець, позивач) укладено договір про закупівлю природного газу № -ВТВ, відповідно до пункту 1.1. якого Продавець зобов`язався передати у власність Покупцеві у січні-квітні 2017 року природний газ, скраплений або в газоподібному стані (Природний газ для забезпечення виробничо-технологічних потреб та власних потреб, природний газ на забезпечення балансування) (далі - газ), а Покупець - прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Продавець передає Покупцеві у січні-квітні 2017 року газ в загальному обсязі 1 600 000 тис.куб.м. газу, у тому числі по місяцях (тис.куб.м.): січень -610 000, лютий - 490 000, березень - 310 000, квітень - 190 000 (пункт 2.1. договору).

За умовами пункту 3.1. договору Продавець передає Покупцеві у загальному потоці газ у віртуальній точці, на якій відбувається передача природного газу, у значенні Кодексу.

Газ, ввезений на митну територію України (за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 00 00), що передається Продавцем Покупцеві за Договором, пройшов митний контроль і випущений у вільне використання на митній території України (DDP "Поставка зі сплатою мита").

Право власності на газ переходить від Продавця до Покупця у віртуальній точці, на якій відбувається передача природного газу, у значенні Кодексу. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ.

Приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу оформлюється актом приймання-передачі газу (пункт 3.3. договору).

Відповідно до пункту 4.1. договору ціна за 1 000 куб.м газу становить 6 979,00 грн., без урахування податку га додану вартість, крім того податок на додану вартість за ставкою - 20%, якщо інша ставка податку не передбачена чинним законодавством.

До сплати ціна за 1 000 куб.м газу з урахуванням ПДВ - 8 374,80 грн.

Виконуючи умови договору, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у березні 2017 року передано позивачеві природний газ в обсязі 143 355,00 тис. куб.м на загальну суму 1 353 156 516,00 грн., що підтверджується залученою до матеріалів справи копією акту приймання-передачі природного газу (а.с. 14).

Як вбачається з матеріалів справи, для відбору Обслуговуючим кооперативом «ЖСК №8 «Весна» (далі - відповідач) у березні 2017 року природного газу з газотранспортної системи, оператором якої є Акціонерне товариство "Укртрансгаз" (далі - позивач), через газорозподільну систему, оператором якої є АТ "Дніпрогаз", відповідач повинен був мати постачальника відповідних обсягів природного газу, а за його відсутності відповідач не мав підстав здійснювати відбір природного газу та повинен був самостійно припинити власне газоспоживання, як це передбачено абз. 2 п. 3 глави 5 розділу VI Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493, та п. 10 розділу 2 Правил постачання природного газу, затверджених, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2496.

Однак, відповідач, незважаючи на відсутність у нього постачальника природного газу та будь-яких підстав для його відбору з газотранспортної системи, безпідставно та без оформлення будь-яких договірних відносин із позивачем здійснив відбір в обсязі 1,292 тис.куб.м. природного газу, що підтверджується звітом АТ "Дніпрогаз" про фактичні обсяги розподілу природного газу по постачальниках за березні 2017, в якому в графі "Фактично спожитий обсяг за місяць" по рядку "Категорія/Назва постачальника" вказано фактично відібраний Відповідачем з газотранспортної системи в березні 2017 року - 1,292 тис. куб. м., а в графі «Підтверджений обсяг за місяць (номінація)» відповідний обсяг відсутній (а.с. 14).

Позивач вважає, що оскільки відповідачу в березні 2017 року не подано до газотранспортної системи жодного обсягу природного газу жодним постачальником, то відбір 1,292 тис.куб.м. природного газу відповідачем здійснений з обсягів природного газу Позивача, що придбані останнім за результатами проведення публічних закупівель та подані до газотранспортної системи на виконання функцій Оператора ГТС.

Виходячи з наведеного, позивач стверджує, що відповідач набув природний газ позивача у березні 2017 року в обсязі 1,292 тис. куб.м. без будь-якої правової підстави, що відповідно до ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України породжує обов`язок останнього повернути відповідне майно в натурі, відшкодувати його вартість, що і стало підставою виникнення цього спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, надавши оцінку аргументам, наведеним сторонами, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, суд дійшов висновку про задоволення позову на підставі наступного.

Згідно пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, під несанкціонованим відбором природного газу розуміється - відбір природного газу: за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженої номінації (підтвердженого обсягу природного газу) на відповідний розрахунковий період; без укладення відповідного договору з постачальником; шляхом самовільного під`єднання та/або з навмисно пошкодженими приладами обліку природного газу або поза охопленням приладами обліку; шляхом самовільного відновлення споживання природного газу.

Номінація - заявка замовника послуг транспортування, надана оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та їх точок комерційного обліку (за необхідності) (пункт 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи).

Таким чином, виходячи з наведених вище вимог чинного законодавства, за відсутності по суб`єкту ринку природного газу підтвердженого обсягу газу - номінації, фактичний відбір останнім обсягу газу, може вважатися несанкціонованим відбором природного газу.

Відповідно до приписів статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За змістом статті 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі; у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно, відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно зі статтею 400 Цивільного кодексу України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку, заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Акціонерним товариством "Укртрансгаз" до матеріалів справи додано алокацію (звіт) Акціонерного товариства "Дніпрогаз" (оператор газорозподільної системи) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу "Дніпрогаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками) за березень 2017 та інформацію про надходження на точках входу та розподіл по точках виходу обсягів природного газу, віднесених на Операторів газорозподільних мереж, із зазначенням обсягів небалансу за 2017, із яких вбачається, що відповідачем здійснило відбір природного газу в обсязі 1,292 тис.куб.м, що належить позивачу на праві власності, без будь-яких правових підстав (а.с. 14-19, 44-59).

Оскільки між сторонами були відсутні договірні правовідносини у спірний період, відповідач безпідставно здійснив відбір в обсязі 1,292 тис. куб.м., що відповідно до ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України породжує обов`язок останнього відшкодувати його вартість, внаслідок неможливості його повернення в натурі.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 7 153,5 грн. вартості безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 1,292 тис.куб.м підлягають задоволенню.

Вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача повернути в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 1,292 тис.куб.м задоволенню не підлягають з огляду на те, що вказаний обсяг природного газу є використаним підприємством останнього у березні 2017, у зв`язку з чим відповідач не має можливості повернути його позивачеві в натурі.

Доказів, які б свідчили про те, що природний газ в обсязі 1,0292 тис. куб.м знаходиться у відповідача, АТ "Укртрансгаз" на момент розгляду спору суду надано не було.

Не надано останнім і доказів того, що вказаний обсяг природного газу є не використаним відповідачем.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

З викладеного вбачається, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача 7 153,5 грн.

В частині зобов`язання відповідача повернути позивачу в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 1,292 тис. куб. метрів слід відмовити.

Зазначена позиція викладена у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 16.08.2020 у справі № 904/4015/19.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 46, 73, 74, 76-79, 129, 165, 202, 231, 233, 236-241, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Обслуговуючого кооперативу "ЖСК №8 "Весна" про зобов`язання повернути безпідставно набуте майно та стягнення 7 153,54 грн. вартості безпідставно набутого майна - задовольнити частково.

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу «ЖСК № 8 «Весна» (49006, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр.. Пушкіна, б. 57, ) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) 7 153,54 грн. вартості безпідставно набутого майна - природного газу в обсязі 1,292 тис. куб.м, та 2 102,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині зобов`язання Обслуговуючого кооперативу «ЖСК № 8 «Весна» повернути Акціонерному товариству "Укртрансгаз" в натурі безпідставно набуте майно - природний газ в обсязі 1,292 тис. куб. метрів - відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання апеляційної скарги в порядку статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.08.2020

Суддя Н.Г. Назаренко