ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" серпня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/459/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Драганова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Медікел" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, 43)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Таб" (44350, Волинська обл., Любомльський район, с. Римачі, вул. Миру, буд. 22, офіс 7)

про стягнення 1 140 469,30 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

20.02.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта Медікел" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таблетка А", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 1 140 469,30 грн, в тому числі заборгованість за поставлений та неоплачений відповідачем товар у сумі 1 099 477,74 грн, пеню у сумі 36 903,15 грн, 3% річних у сумі 4 088,41 грн., а також судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу №294 від 16.10.2016р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.02.2020р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Медікел" на підставі ч.1 ст.174 ГПК України залишено без руху.

Вказаною ухвалою позивачу встановлено десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду доказів сплати судового збору у розмірі 27,04 грн.

10.03.2020р. до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Медікел" надійшла заява про усунення недоліків згідно ухвали суду від 25.02.2020р. з додатком, згідно якої позивач на виконання вимог вищевказаної ухвали суду такі недоліки усунув та просив суд відкрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 16.03.2020р. відкрито провадження у справі № 916/459/20, прийнято справу до розгляду за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання на "15" квітня 2020 р. о 10:30.

07.04.2020р. до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням карантину.

Аналогічне клопотання надійшло електронним зв`язком 15.04.2020р. від позивача, згідно якого останній просить суд продовжити строк проведення підготовчого провадження по справі №916/459/20 та призначити нове судове засідання після закінчення карантину.

Ухвалою суду від 15.04.2020р. відкладено підготовче засідання у справі №916/459/20 на "13" травня 2020 р. о 12:00.

В судове засідання 13.05.2020р. представники сторін не з`явились. Водночас, від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із продовженням дії карантину.

Ухвалою суду від 13.05.2020р. відкладено підготовче засідання у справі №916/459/20 на 01.06.2020р. о 15:30.

Ухвалою суду від 01.06.2020р. відкладено підготовче засідання у справі №916/459/20 на "17" червня 2020 р. об 11:30.

Ухвала суду від 01.06.2020р. була надіслана сторонам на електронні адреси та отримана як позивачем так і відповідачем, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (т.13 а.с.45-46).

17.06.2020р. судом було зроблено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого встановлено проведення 29.05.2020р. державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи за кодом (відповідача) щодо зміни, зокрема, повного найменування, зміни скороченого найменування, зміни місцезнаходження.

Так, згідно зазначених змін повне найменування юридичної особи із кодом є Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Таб", місцезнаходженням якого є: 44350, Волинська область, Любомльський район, с. Римачі, вул. Миру, буд. 22, офіс 7.

Представник позивача у судовому засіданні 17.06.2020р. зазначив, що йому також відомі зазначені обставини у зв`язку з чим просив суд замінити найменування відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Таблетка А" на нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Таб".

Протокольною ухвалою судом було змінено найменування відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Таблетка А" на нове найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Таб" (44350, Волинська обл., Любомльський район, с. Римачі, вул. Миру, буд. 22, офіс 7).

Крім того, протокольною ухвалою від 17.06.2020р. судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 02.07.2020р. о 14 год. 45 хв., та попередньо визначено дату для розгляду справи по суті 13.07.2020р. о 10 год. 30 хв., про що відповідача у справі повідомлено ухвалою суду в порядку ст.120 ГПК України.

Ухвалою суду від 02.07.2020р. судом закрито підготовче провадження із призначенням справи №916/459/20 до розгляду справи по суті на раніше визначену дату 13.07.2020р. о 10 год. 30 хв.

У судовому засіданні 13.07.2020р. при розгляді справи по суті судом оголошено перерву до 12.08.2020р. об 11 год. 30 хв., про що сторін повідомлено ухвалою суду в порядку ст. 120 ГПК України.

Представник позивача у судове засідання 12.08.2020р. не з`явився, про причини відсутності не повідомляв.

Представник відповідача у судове засідання 12.08.2020р. не з`явився, у попередніх судових засіданнях також був відсутній.

Ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана відповідачу в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до моменту зміни місцезнаходження (т.13 а.с.7-11) та отримана останнім, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення (т.13 а.с.20).

Ухвали суду про відкладення розгляду справи до моменту зміни місцезнаходження відповідача направлялись останньому на електрону адресу, визначену у клопотаннях про відкладення та були отримані, про що свідчить роздруківка листа з відповіддю про отримання (т.13 а.с.45). Про обізнаність відповідача про розгляд справи також свідчать наявні в матеріалах справи клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтовані запровадженням карантину.

В подальшому, надіслані судом ухвали на змінений юридичний адрес, повертались поштовою установою з відміткою "адресат відсутній".

Суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 16.03.2020р. відповідачу було запропоновано подати відзив на позов в порядку ст.165 ГПК України та встановлено строк для надання відзиву та його надіслання позивачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Судом враховується, що постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020р. №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 р. № 291, від 04.05.2020 р. № 343) з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), установлено на всій території України карантин.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)" від 30.03.2020р., який набрав чинності 02.04.2020р., було внесено зміни, зокрема, до ГПК України щодо продовження процесуальних строків згідно прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), в тому числі і строків на подання відзиву на позовну заяву.

В подальшому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020р., який набрав чинності 17.07.2020р., було внесено зміни, зокрема, до ГПК України, щодо процедури продовження процесуальних строків.

Вказаним законом визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно, зокрема, до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Водночас, у визначений законом строк відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву чи клопотання про продовження процесуальних строків, що обґрунтоване неможливістю вчинення відповідної процесуальної дії внаслідок обмежень, впроваджених у зв`язку з карантином, не скористався.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.10.2016р. між ТОВ "Дельта Медікел" (Продавець) та ТОВ "Таблетка А" (нова назва ТОВ "Агро Таб") (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу №294 (т.1 а.с.21-25), відповідно до якого Продавець зобов`язався передати у власність покупцеві лікарські засоби, косметичні засоби, вироби медичного призначення, харчові продукти для спеціального дієтичного споживання, інші фармацевтичні товари, а Покупець зобов`язався прийняти цей товар та оплатити його відповідно до умов даного договору.

Згідно п.1.2. договору асортимент, кількість та ціна товару визначається у видаткових накладних, які, у розумінні ст.266 Господарського кодексу України, сторони вважають відповідною специфікацією.

Сума цього договору визначається як вартість всього товару, поставленого протягом терміну дії договору, згідно підписаних сторонами видаткових накладних (п.2.1. договору).

Згідно п. 2.3. договору оплата кожної поставленої партії товару здійснюється покупцем в наступні строки: відстрочення платежу 45 календарних днів з дати поставки (оплата здійснюється на 45-й календарний день з дати поставки). Під партією розуміється товар, що поставлений згідно однієї видаткової накладної.

Положеннями п. 2.7. договору визначено, що для зручності розрахунків сторони один раз на місяць поводять звірку взаєморозрахунків, про що складається акт. Акт звірки взаєморозрахунків повинен містити посилання на номер, дату цього договору та номер, дату видаткових накладних за якими відбувалася поставка товару. Акт звірки взаєморозрахунків підписується першими керівниками сторін. У випадку підписання акту іншою особою сторони вважатимуть та визнаватимуть, що така особа є уповноваженою на вчинення таких дій за умови підтвердження повноважень такої особи відповідним документом (наказом, довіреністю, тощо).

Відповідно до п.3.8. договору моментом поставки товару вважається дата підписання видаткових накладних уповноваженими представниками обох сторін.

Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця в момент поставки товару та підписання видаткових накладних (п.3.11 договору).

Даний договір вступає в силу з дати його підписання та діє до 31.12.2017р., а у фінансовому відношенні до повного виконання зобов`язань з оплати товару. Якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії даного договору жодна із сторін не заявить про свій намір припинити дію даного договору, то останній вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік (п.7.1. договору).

Сторонами також було укладено ряд додаткових угод до договору (т.1 а.с.27-38). Так додатковою угодою №14 від 22.01.2019р. (т.1 а.с.37) сторони вирішили доповнити договір п. 1.2.1. та виклали його в наступній редакції: "п.1.2.1. Видаткові накладні можуть оформлятися сторонами в електронному вигляді з накладенням електронних цифрових підписів уповноважених осіб сторін. Підписання видаткових накладних шляхом накладення електронних цифрових підписів Покупця здійснюється останнім не пізніше п`ятниці кожного календарного тижня за попередній календарний тиждень, протягом якого було здійснено поставку товару за такими накладними".

У вказаній додатковій угоді пункт 3.8. договору сторони виклали в наступній редакції: "Моментом (датою) поставки товару (датою здійснення господарської операції) вважаться дата приймання товару Покупцем від продавця, зазначена сторонами у видаткових накладних, незалежно від моменту підписання сторонами такої видаткової накладної."

Крім того вказаною додатковою угодою сторонами також було викладено в новій редакції п.3.11. договору: "Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця в момент (дату) поставки товару, що зазначається у видатковій накладній, незалежно від моменту підписання сторонами такої видаткової накладної".

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вказує позивач, на виконання умов договору, ним у період з вересня 2019р. по січень 2020р. здійснювалась поставки відповідачу лікарських засобів, у підтвердження чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта Медікел" надано суду видаткові накладні, скріплені електронними цифровими підписами товариств (том 3 том 12).

Як свідчить наявний в матеріалах справи підписаний сторонами та скріплений печатками акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.07.2019р. по 30.09.2019р., заборгованість відповідача станом на 30.09.2019р. складала 1 286 667,62 грн.

Внаслідок несплати відповідачем в повному обсязі товару, отриманого за наявними в матеріалах справи накладними, у ТОВ "Агро Таб" виникла заборгованість у сумі 1 099 477,74 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Частиною 2 ст. 9 цього Закону визначено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".

Суд зазначає, що підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", і фіксує факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.05.2020 у справі №922/1467/19).

Суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно положень статей 76, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Отже, враховуючи наявні в матеріалах справи докази щодо поставки відповідачу товару, з огляду на відсутність жодних доказів у спростування обставин поставки товару та суми заборгованості, з урахуванням норм Господарського процесуального кодексу України щодо достовірності, належності та вірогідності доказів, суд вважає доведеним поставку позивачем товару та його прийняття відповідачем.

Враховуючи вищезазначене, оскільки належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 1 099 477,74 грн, відповідач, згідно приписів ст.ст.74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Медікел" в цій частині цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 36 903,15 грн та 3% річних від простроченої суми у розмірі 4 088,41 грн, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.4.2. договору в разі порушення строків оплати товару Покупець зобов`язаний сплатити продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочки.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши надані позивачем розрахунки пені та 3% річних (т.1 а.с.3-20), вважає їх вірними, а вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 36 903,15 грн та 3% річних у розмірі 4 088,41 грн такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129,231,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Таб" (44350, Волинська обл., Любомльський район, с. Римачі, вул. Миру, буд. 22, офіс 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Медікел" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, 43, ) заборгованість у сумі 1 099 477 /один мільйон дев`яносто дев`ять тисяч чотириста сімдесят сім/ грн 74 коп., пеню у сумі 36 903 /тридцять шість тисяч дев`ятсот три/ грн 15 коп., 3% річних у сумі 4 088 /чотири тисячі вісімдесят вісім/ грн 41 коп., судовий збір у сумі 17 107 /сімнадцять тисяч сто сім/ грн 04 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено 25 серпня 2020 р.

Суддя Ю.М. Щавинська