РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2020 р.Справа № 910/1508/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікол"

до Державного підприємства Міністерства оборони України

"Укрвійськбуд"

про стягнення 470 500,00 грн,

Суддя Зеленіна Н.І.

Без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нікол" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" про стягнення 470 500,00 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати виконаних позивачем робіт за Договором підряду №21 від 21.06.2019 р.

Ухвалою суду від 02.03.2020 р. відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

31.03.2020 р. через відділ діловодства суду від відповідач надійшов відзив.

Судом враховано, що відповідно до підпункту 3 пункту 11 розділу І Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 розділ X Господарського процесуального кодексу України "Прикінцеві положення", було доповнено пунктом 4 такого змісту:

"Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набрав чинності 17.07.2020 р., пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України викладено в такій редакції:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

З огляду на викладене, суд встановив, що 06.08.2020 р. закінчились продовжені у зв`язку із карантином строки, з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням введених обмежень, пов`язаних із запровадженням в Україні карантину), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Дослідивши наявні в справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

21.06.2019 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Нікол" (Субпідрядник) та Державним підприємством Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" (Замовник) укладено Договір субпідряду №21 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, на умовах, викладених в Договорі, Субпідрядник зобов`язується виконати роботи по ремонту даху та встановлення дощової каналізації (надалі - роботи) на об`єкті незавершеного будівництва за адресою: м. Бориспіль, вул. Ватутіна, 97 (далі - об`єкт), а Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи та оплатити їх.

Згідно п. 2.1 Договору, ціна робіт (договірна ціна) визначена сторонами на підставі Кошторису (Додаток №1до Договору) та складає 1 521 632,40 грн, в тому числі ПДВ (20%) в сумі 253 605,40 грн. Ціна робіт коригується за взаємною згодою сторін.

Сторони погодили, що Замовник до початку робіт перераховує Субпідряднику аванс у сумі 1 000 000,00 грн , в томі числі - ПДВ 166 666,67 грн. Остаточний розрахунок проводиться на протязі 10 банківських днів з дати підписання сторонами актів приймання виконаних робіт по формі №КБ-2в і Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати по формі КБ-3 (п. 2.4.1-2.4.2 Договору).

Пунктом 11.2 Договору встановлено, що останній набирає чинності моменту його підписання належно уповноваженими представниками Сторін, та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Зобов`язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтями 626, 627 ЦК визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 837 ЦК за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов`язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно зі ст. 838 ЦК підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку. Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Звертаючись до суду, позивач вказує, що на виконання умов Договору, ним було виконано роботи на загальну суму 1 620 500,00 грн, про що складені та передані відповідачу Акти виконаних робіт; проте відповідачем, оплата за Договором була здійснена частково, на суму - 1 150 000,00 грн, неспаченою залишилась сума у розмірі 470 500,00 грн.

Позивач зазначає, що Акти КБ-2в і КБ-3 були отримані відповідачем за вхідним номером 319 від 21.10.2019 р. та 12.11.2019 р. Згідно п. 7.4 Договору, роботи прийняті за принципом мовчазної згоди та підлягають оплаті.

Відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача 470 500,00 грн вартості робіт за Договором.

Відповідач, у відзиві, зокрема, зазначає, що згідно Договору про переведення боргу від 03.07.2019 р. боргові зобов`язання останнього в розмірі 1 521 632, 40 грн перед позивачем, переведено до Нового боржника - Обслуговуючий кооператив "Житлово-комунальний кооператив "Фенікс 97".

Відповідно до п.1.1 Договору від 03.07.2019 р., Первісний боржник (Державне підприємство Міністерства оборони України "Укрвійськбуд") має заборгованість перед Кредитором (ТОВ "Нікол") на суму 1 521 632,40 грн в тому числі ПДВ (20%), що виникли на підставі Договору субпідряду від 21.06.2019 р. № 21.

Згідно п. 2.1 Договору від 03.07.2019 р. Борг Нового боржника повинен бути погашений Кредитору шляхом перерахування коштів на рахунок Кредитора, вказаний у цьому договорі у наступному порядку: в строк до 05.07.2019 р. Новий боржник перераховує Кредитору 1 000 000,00 грн, в тому числі ПДВ-166 666,667 грн, а решту з суми, вказаної в п. 1.1 Договору, - протягом 10 банківських днів з дати підписання Первісним боржником та Кредитором актів виконаних робіт згідно п.п. 2.4.2 п. 2.4 Договору субпідряду від 21.06.2019 р. № 21, про що Первісний боржник та Кредитор інформують Нового боржника.

22.08.2019 р. між Державним підприємством Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" (Первісний боржник), Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Фенікс-97" (Боржник по Договору про переведення боргу), Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІКС ІНВЕСТ" (Новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нікол" (Кредитор) укладено Договір про заміну сторони по Договору про переведення боргу від 03.07.2019 №22/08/19 (надалі - Договір від 22.08.2019 р.)

Відповідно до п. 1 Договору від 22.08.2019 р. Боржник по Договору про переведення боргу передає, а Новий боржник набуває всі права та приймає на себе виконання всіх зобов`язань за Основним Договором, з моменту набрання чинності Договором, тобто за Договором до Нового боржника переходять всі права та обов`язки Боржника за Договором про переведення боргу за Основним Договором, в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав і обов`язків.

Пунктом 2 Договору від 22.08.2019 р. встановлено, що підписуючи Договір Кредитор дає згоду на заміну Боржника по Договору про переведення боргу Новим боржником в Основному договорі, укладеного між Первісним боржником, Боржником по Договору про переведення боргу та Кредитором.

Заміна боржника за Договором не тягне за собою жодних інших умов Основного договору, окрім тих, які пов`язані зі зміною Боржника по Договору про переведення боргу на Нового боржника.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу закріплено статтею 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Як встановлено судом, відповідно до умов Договору №22/08/19 від 22.08.2019 р. Новим боржником за Договором субпідряду № 21 від 21.06.2019 р. є Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРЕМІКС ІНВЕСТ".

Таким чином, Державне підприємство Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" являється неналежним відповідачем у даній справі.

Як встановлено ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 79 Кодексу передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В порядку, передбаченому ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги із заявлених у позові підстав необґрунтованими, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства України; заявленими до неналежного відповідача і спростованими останнім, а відтак такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за розгляд позовної заяви покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Нікол" до Державного підприємства Міністерства оборони України "Укрвійськбуд" про стягнення 470 500,00 грн заборгованості.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня постановлення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.08.2020 р.

Суддя Н.І. Зеленіна