ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18 серпня 2020 року Справа № 903/408/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Костюк С. В., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут"

до відповідача: Відділ освіти та культури Луцької районної державної адміністрації

про стягнення 32811,22 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: н/з;

від відповідача: н/з.

У зв`язку з неявкою сторін, запис розгляду судової справи не здійснювався, відповідно до ч.3 ст. 222 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Встановив:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз Збут" звернувся до господарського суду з позовом до Відділу освіти та культури Луцької районної державної адміністрації про стягнення 32811,22 грн заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору № 41АВ437-209-20 на постачання природного газу.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору № 41АВ437-209-20 від 31.01.2020 на постачання природного газу.

Ухвалою суду від 10.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 07.07.2020, запропоновано відповідачу надати відзив на позов, позивачу - відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 07.07.2020 відкладено розгляд справи по суті на 05.08.2020.

04.08.2020 відповідач через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання № 212/20 від 04.08.2020 в якому вказав, що позовні вимоги визнає повністю та просить розгляд справи проводити без участі його представника. Дане приєднано до матеріалів справи.

Згідно довідки про неможливість проведення судового засідання від 05.08.2020 судове засідання по справі № 903/408/20, призначене на 05.08.2020 не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Костюк С. В. у відпустці.

Ухвалою суду від 10.08.2020 повідомлено сторін про проведення розгляду справи 18.08.2020.

18.08.2020 позивач через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання від 18.08.2020 в якому просить долучити до матеріалів справи копію акту звіряння взаємних розрахунків від 05.06.2020. Дане з додатками приєднано до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищенаведене та те, що сторони в судовому процесі належно повідомлені про розгляд справи, суд розглядає справу за наявними в ній доказами із-за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

в с т а н о в и в:

31.01.2020 між Відділом освіти та культури Луцької районної державної адміністрації (далі - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз збут" (далі - постачальник, а разом - сторони) укладено Договір №41АВ437-209-20 на постачання природного газу (далі - Договір) (а.с. 7-25).

Згідно п.2.1. Договору, постачальник зобов`язується постачати товар (предмет закупівлі) - газове паливо (природний газ) споживачеві в об`ємах і порядку, передбаченому договором для забезпечення потреб споживача, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Згідно п.5.8 Договору оплата поставленого природного газу здійснюється на підставі акта приймання-передачі природного газу, складеного та підписаного сторонами згідно п.3.8 договору. Постачальник виставляє споживачу рахунок на оплату за спожитий природний газ (п.п.5.8.1); споживач сплачує поставлений природний газ протягом 10 робочих днів з дня підписання акту приймання-передачі природного газу та виставлення відповідного рахунку на оплату з урахуванням вимог та умов, зазначених у п. 5.10-5.14 договору (п.п.5.8.2)

Згідно акту приймання - передачі природного газу № ВОЗ80002953 від 29.02.2020 до договору на постачання природного газу від 31.01.2020 № 41АВ437-209-20 позивачем поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 56593,96 грн.

Відповідачем здійснено часткову оплату за отриманий природний газ по Договору, заборгованість становить 32815,79 грн, що підтверджено актом звірки розрахунків від 05.06.2020, однак позивач просить стягнути борг в сумі 32811,22 грн, який відповідач визнав в поданому суду клопотанні від 04.08.2020.

У відповідності із ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Враховуючи викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 32811,22 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Згідно ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість , достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлена позивачем вимога щодо стягнення з відповідача 32811,22 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 13, 86, 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Відділу освіти та культури Луцької районної державної адміністрації (вул.Шевченка,41, м.Луцьк, 43001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волиньгаз збут" (вул. І. Франка, 12, м. Луцьк, 43025, ) 32811,22 грн, а також 2102,00 грн. витрат по судовому збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

20.08.2020.

Суддя С. В. Костюк