ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2020 р. м. Київ Справа № 911/907/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК»

до Фізичної особи-підприємця Цапка Максима Ігоровича

прo стягнення 20 280,00 грн.

Суддя А.Ю. Кошик

При секретарі судового засідання: Фроль В.В.

За участю представників:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Господарським судом Київської області розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК» (надалі - позивач) до Фізичної особи-підприємця Цапка Максима Ігоровича (надалі - відповідач) прo стягнення 20 280,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.05.2020 року відкрито провадження у справі № 911/907/20 за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 26.05.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.05.2020 року розгляд справи відкладено на 16.06.2020 року.

До канцелярії Господарського суду Київської області 26.05.2020 року від представника відповідача надійшла заява б/н від 22.05.2020 року про надання інформації.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.06.2020 року розгляд справи відкладено на 07.07.2020 року, зобов`язано відповідача надати суду пояснення щодо повернення тари Товариству з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК»; докази надіслання заяви б/н від 22.05.2020 року про надання інформації з доданими до неї документами позивачу.

Позивач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання 07.07.2020 року не з`явився.

Відповідач у судове засідання 07.07.2020 року не з`явився, відомості щодо належного повідомлення його про розгляд справи у суду відсутні. Розгляд справи відкладався на 21.07.2020 року та повторно було зобов`язано Фізичну особу-підприємця Цапка Максима Ігоровича надати суду пояснення щодо повернення тари Товариству з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК»; докази надіслання заяви б/н від 22.05.2020 року про надання інформації з доданими до неї документами позивачу.

В судове засідання 21.07.2020 року сторони не з`явились, відповідач вимоги суду не виконав, витребувані судом пояснення та докази не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 21.07.2020 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, 16.02.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кушнер» та Фізичною особою-підприємцем Цапок Максимом Ігоровичем (відповідач) було укладено Договір поставки продукції № 11698 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1 Розділу І Договору «Постачальник зобов`язаний поставляти продукцію Покупцю згідно замовлення Покупця, а Покупець зобов`язується своєчасно приймати цю продукцію, оплачувати її вартість на умовах даного Договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним Договором. Замовлення передається Постачальнику в будь-якій зрозумілій Сторонам формі (електронною поштою, через торгового представника, факсимільним, телефонним зв`язком, усно тощо)».

Згідно п. 2 Розділу І Договору «Під терміном Продукція в даному договорі Сторони розуміють пиво в пляшках, банках та кегах, напої безалкогольні, напої слабоалкогольні, мінеральні води, мінеральні води ароматизовані, воду питну, що вироблені ПАТ «Оболонь», ДП ПАТ «Пивоварня Зіберта», ПАТ «Охтирський пивоварний завод», ПАТ «Красилівське», ПАТ «Бершадський пиво комбінат» та ПАТ «Севастопольський пиво безалкогольний завод». Продукція, що поставляється, повинна відповідати всім санітарним, гігієнічним, технічним стандартам і правилам, встановленим діючим законодавством України, що підтверджується сертифікатами відповідності та якості».

Згідно п. 1 Розділу II Договору «Постачальник передає в тимчасове користування ящики, піддони, кеги та балони (надалі - зворотна тара) Покупцю відповідно до переліку та виключно в межах лімітів передачі зворотної тари, погоджених Сторонами в Додатку № 2, що є невід`ємною частиною даного Договору, а Покупець зобов`язується повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених Даним Договором. Пляшка, у якій міститься продукція, що продається Покупцю, є незворотною тарою. Покупець зобов`язується забезпечити повне збереження схоронності зворотної тари, що передана в тимчасове користування Постачальником, не змінювати за власного ініціативою місце зберігання зворотної тари, письмово погоджувати з Постачальником нові місця зберігання зворотної тари, не передавати свої права та обов`язки по даному договору третім особам».

Як зазначає позивач, ТОВ «Кушнер» було передано відповідачу зворотну тару по Акту прийому-передачі майна № 1 від 22.06.2017 року в загальній кількості:

Кега Оболонь 30 л. в кількості 4 шт.;

Кега Оболонь 50 л. в кількості 2 шт.;

Балон 10 л. в кількості 1 шт.

Відповідно до п. 6 Розділу II Договору «Покупець зобов`язаний повертати Постачальнику 100% від поставленої кількості: кеги, вуглекислотні балони, ящики, піддони. Вся зворотна тара повинна бути /повернена Покупцем Постачальнику в термін не більше 90 діб з дня отримання продукції, кеги - в термін не більше: 60 діб - для теплих місяців (квітень-вересень); 80 діб - для прохолодних місяців (жовтень-березень), вуглекислотні балони - в термін не більше 60 діб. Покупець зобов`язується протягом 1 (одного) календарного дня повернути наявні залишки зворотної тари в разі:

- демонтажу обладнання для розливу пива;

- письмової вимоги Постачальника, якщо Покупцем порушено умови даного Договору;

- письмової вимоги Постачальника, якщо останній вважає, що є загроза схоронності переданої в тимчасове користування зворотної тари;

- дострокового розірвання або припинення строку дії цього договору або закінченні терміну повернення зворотної тари».

Відповідно до вимог п. 6 Розділу II Договору Покупець був зобов`язаний повернути Постачальнику зворотну тару, отриману по Акту приймання-передачі не пізніше 22.08.2017 року (останню одиницю зворотної тари), однак відповідач в порушення умов Договору зворотної тари не повернув. Факт неповернення зворотної тари підтверджується довідкою № 133 від 23.03.2018 року.

23.03.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кушнер» та Товариством з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК» (позивач) було укладено Договір про купівлю-продаж права вимоги (цесії) № 4 відповідно до умов якого ТОВ «Кушнер» відступає, а ТОВ «УНІ-ПАК» повністю приймає на себе право вимоги (право грошової вимоги по сплаті за товари (послуги), відповідно до Договорів, укладених із третіми особами, що зазначені у реєстрі вимог (Додаток 1)), що належить ТОВ «Кушнер», і стає кредитором за Договорами (Основними договорами), укладеними ТОВ «Кушнер» із третіми особами згідно із Реєстром вимог, що додається до цього Договору і є невід`ємною його частиною.

Із Додатку № 1 видно, що право вимоги по вищевказаному Договору переходить від ТОВ «Кушнер» до ТОВ «УНІ-ПАК».

Відповідно до п. 2.2. Договору про купівлю-продаж права вимоги (цесії) № 4 від 23.03.2018 року одночасно з підписанням цього договору Цедент передає Цесіонарію повідомлення до Боржника про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Обов`язок направлення повідомлення Боржнику покладається на Цесіонарія.

06.06.2018 року на адресу відповідача було направлено Повідомлення про відступлення права вимоги вих. № 309 від 24.03.2018 року.

Відповідно до п. 3 розділу II Договору: Заставна ціна на зворотну тару вказується у накладних.

Згідно з п. 8 Розділу II Договору «Якщо зворотна тара при поверненні має механічні пошкодження (деформацію) та виключає подальше використання, то вона не приймається Постачальником, про що складається відповідний Акт.

При пошкодженні, псуванні, втраті, не поверненні в строк, вказаний у даному договорі або знищенні зворотної тари з вини Покупця, Покупець зобов`язаний відшкодувати Постачальнику заставну иіну зворотної тари з врахуванням податку на додану вартість (згідно умов даного Договору) та відшкодувати всі спричинені своєю діяльністю або бездіяльністю збитки та упущену вигоду Постачальника».

Із п.12 розділу II Договору слідує, що в разі порушення Покупцем кінцевого терміну повернення зворотної тари або виявлення нестачі тари, Постачальник залишає за собою право на стягнення вартості неповернутої тари, а Покупець зобов`язаний її оплатити.

Як видно із Видаткової накладної № РТ-42018 від 22.06.2017 року, вартість однієї Кеги Оболонь 30 л. становить 2 650 грн. без ПДВ, вартість однієї Кеги Оболонь 50 л. становить 2 650 грн. без ПДВ, вартість одного Балону 10 л. становить 1 000 грн. без ПДВ.

Таким чином, загальна вартість неповернутої відповідачем тари складає 20 280,00 грн.

06.06.2018 року відповідачу було направлено вимогу про погашення боргу № 309, яка залишена без відповіді та задоволення.

Відповідачем в ході розгляду спору було подано до суду пояснення, в яких він стверджує, що 27.07.209 року ним було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛКО ГРУП» 1 балон та 6 кег за накладною № ПтФ-Б21427 від 27.07.2019 року.

Однак, відповідачем не надано пояснень та доказів, що у відповідній накладній мова йде саме про зворотну тару, отриману від ТОВ «Кушнер», не співпадає кількість та вид тари. Також, відповідна тара повернута іншій особі - Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛКО ГРУП».

При цьому, суд враховує, що відповідач мав повернути зворотну тару ТОВ «Кушнер» в загальній кількості: Кега Оболонь 30 л. в кількості 4 шт.; Кега Оболонь 50 л. в кількості 2 шт.; Балон 10 л. в кількості 1 шт. в строк до 22.08.2017 року (ще до відступлення права вимоги), після чого з червня 2018 року відповідач був обізнаний з необхідністю виконання зобов`язання з повернення тари на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК», однак відповідні зобов`язання не виконав ні на користь ТОВ «Кушнер», ні на користь позивача. Повернення зворотної тари іншого виду та в іншій кількості на користь іншої особи не є належним виконанням.

Таким чином, відповідачем не доведено факту виконання зобов`язань з повернення зворотної тари як первісному кредитору, так і новому.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, оскільки відповідачем своєчасно не повернуто зворотну тару та не відшкодовано її вартість, вимога позивача про стягнення з відповідача 20 280,00 грн. заставної вартості зворотної тари підлягає задоволенню.

Як визначено ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК» до Фізичної особи-підприємця Цапка Максима Ігоровича (надалі - відповідач) прo стягнення 20 280,00 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Цапка Максима Ігоровича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІ-ПАК» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 25, кв. 5, код 30371359) 20 280,00 грн. вартості неповернутої зворотної тари та 2 102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.Ю. Кошик

повний текст рішення складено 25.08.2020 року