ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

19 серпня 2020 року м.Харків Справа № 913/486/20
Провадження №15/913/486/20
Суддя Смола С.В., розглянувши матеріали
про стягнення 1 101 391 грн 23 коп.,

Приватне підприємство комерційна фірма «Багира і Ко» (далі ППКФ «Багира і Ко») 18.08.2020 звернулося до Господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сагітта-Т» (далі ТОВ «Сагітта-Т») про стягнення заборгованості за поставлений за договором поставки з відстрочкою платежу від 01.03.2017 №21/17 товар у сумі 1 101 391 грн 23 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що у період з 01 грудня 2017 року по 31 липня 2018 року на виконання умов договору поставки з відстрочкою платежу від 01.03.2017 №21/17 ним поставлено відповідачеві товар на суму 1 101 391 грн 23 коп., який ТОВ «Сагітта-Т» не оплатило.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.08.2020 справа передана на розгляд судді Смолі С.В.
Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.162 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
Суд зауважує, що ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (п.1 ч.1 ст.163 ГПК України).
Майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.
Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (наведену правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі №907/9/17).
У порушення вказаного припису позивачем у позовній заяві не зазначено ціну позову, а також обґрунтований розрахунок заборгованості, зокрема, не зазначено з чого складається визначена позивачем заборгованість у сумі 1 101 391 грн 23 коп. (за якими поставками та на яку суму).
Отже, позовна заява не відповідає приписам п.3 ч.3 ст.162 ГПК України.
Згідно з п.5 ч.3 ст.162 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.
Частинами 2, 3 ст.164 ГПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.
Частинами 1, 2, 4 ст.80 ГПК України передбачено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Відповідно до ч.1 ст.81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу.
У поданій позовній заяві ППКФ «Багира і Ко» посилається на те, що у період з 01 грудня 2017 року по 31 липня 2018 року на виконання умов договору поставки з відстрочкою платежу від 01.03.2017 №21/17 підприємством поставлено ТОВ «Сагітта-Т» товар на загальну суму 1 101 391 грн 23 коп.
Водночас, позовна заява не містить викладення обставин щодо того, який це був товар (його вид, вартість, кількість) і коли (конкретні дати) він був поставлений відповідачеві. Так само у позовній заяві не зазначені докази, зокрема, договірні (прейскуранти, специфікації) та первинні (накладні) документи, що підтверджують зазначені обставин.
Отже, позивна заява не відповідає приписам п.5 ч.3 ст.162 ГПК України.
Також пунктом 9 ч.3 ст.162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У поданій позовній заяві від 12.08.2020 ППКФ «Багира і Ко» та додатках до неї такий розрахунок відсутній, що є порушенням наведеного вище припису процесуального закону.
Згідно з п.2 ч.1 ст.164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 п.2 ч.2 вказаної статті передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, враховуючи приписи п.3 ч.1 ст.163 ГПК України, за заявленими позивачем позовними вимогами (1 101 391 грн 23 коп.) підлягає сплаті судовий збір у сумі 16 520 грн 87 коп.
Позивачем доказів на підтвердження сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі суду не надано, що є порушенням п.2 ч.1 ст.164 ГПК України.
Відповідно до ч.1 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Отже, вказані недоліки позовної заяви ППКФ «Багира і Ко» від 12.08.2020 є підставою для залишення її без руху.
Згідно з ч.2 ст.174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви ППКФ «Багира і Ко» від 12.08.2020 без руху з наданням заявникові десятиденного строку для усунення наведених недоліків.
Позивачеві у вказаний строк слід надати до суду заяву про усунення недоліків у якій зазначити ціну позову та розрахунок заявленої до стягнення суми; викласти обставини того, який саме товар (його вид, вартість, кількість) і коли (конкретні дати) був поставлений відповідачеві; зазначити докази на підтвердження вказаних обставин; навести попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; надати до суду докази сплати судового збору у сумі 16 520 грн 87 коп., а також докази надсилання (вручення) заяви про усунення недоліків відповідачу.
Керуючись ст.ст.162, 164, 174, 232 234 ГПК України, суд

1. Позовну заяву ППКФ «Багира і Ко» від 12.08.2020 залишити без руху.
2. Надати ППКФ «Багира і Ко» 10 днів з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви та подання до суду заяви про усунення недоліків.
3. Роз`яснити ППКФ «Багира і Ко», що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду (ч.3 ст.174 ГПК України); якщо позивач не усунув недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (ч.4 ст.174 ГПК України).
Відповідно до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 19.08.2020 та оскарженню не підлягає.
Суддя С. Смола