ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" серпня 2020 р. Cправа № 902/290/20

за позовом:Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (01032 м.Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-СФЕРА" (22400, Вінницька обл., Калинівський р-н, м.Калинівка, вул. Івана Мазепи, 45)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 23 701,68 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Резніченко Ю.В.

Представники учасників справи не з`явилися

В С Т А Н О В И В :

24.03.2020 р. Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-СФЕРА" про стягнення 23 701,68 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 902/290/20 розподілено судді Яремчуку Ю.О.

Розглянувши матеріали позовної заяви, господарський суд вважав їх достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду, з огляду на що своєю ухвалою від 26.03.2020 р. відкрив провадження у справі № 902/290/20; розгляд справи постановив здійснити за правилами спрощеного позовного провадження; розгляд справи по суті призначив на 22.04.2020 р.

Ухвалою суду від 22.04.2020 р. суд перейшов до розгляду справи № 902/290/20 за правилами загального позовного провадження. Залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 .) та викликати останнього у судове засідання. Призначив підготовче засідання у справі на 14.05.2020 р.

На визначену дату судом 14.05.2020 р. представники сторін та третьої особи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 24.04.2020 р.

За результатами проведеного судового засідання 14.05.2020 р. суд дійшов висновку про відкладення підготовчого засідання у справі на 16.06.2020 р.

Ухвалою суду від 14.05.2020 р. продовжено строк підготовчого провадження по справі № 902/290/20 на 30 днів. Слухання у справі призначено на 16.06.2020 р. Встановлено учасникам справи строк для вчинення процесуальних дій до 16.06.2020 р.

На визначену дату судом в судове засідання представники сторін не з`явились.

При цьому, сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені ухвалою суду, зокрема в матеріалах справи містяться поштові повідомлення про вручення ухвали суду позивачу та відповідачу, від третьої особи до суду повернувся конверт із поштовою відміткою: " Адресат не проживає".

Зокрема суд зауважує, що 02.06.2020 р. надійшла заява позивача на виконання вимог ухвали суду щодо надання доказів направлення позовної заяви третій особі, яка долучена судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 16.06.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу № 902/290/20 для судового розгляду по суті на 18.08.2020 р.

На визначену дату судом в судове засідання учасники судового процесу не з"явились.

При цьому, представник позивача про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений про що свідчить поштове повідомлення № 7964 від 26.06.2020 р.

Представник відповідача про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення № 8456 від 30.06.2020 р.

Третя особа або уповноважений представник в судове засідання не з"явились, направлена кореспонденція суду повернута з поштовою відміткою "Адресат відсутній за вказаною адресою".

З врахуванням викладеного суд зазначає, що згідно із п.п. 4, 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України, ч.2 ст.178 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали господарської справи, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті судом встановлено наступне.

08.11.2016 р. між ПрАТ "СК "УНІКА" та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування на транспорті №007090/4017/0000021, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб Рено (д.р.н. НОМЕР_1 ).

18.05.2017 р. в м. Олевськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Рено (д.р.н. НОМЕР_1 ), яким керував водій ОСОБА_2 (власник автомобіля - ОСОБА_2 ) та автомобіля Мерседес (д.р.н. НОМЕР_2 ), яким керував водій ОСОБА_1 (власник автомобіля - ТОВ «ЕКО-СФЕРА»), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Рено (д.р.н. НОМЕР_1 ), що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування №007090/4017/0000021.

Згідно постанови Олевського районного суду Житомирської області від 30.06.2017 р. (справ № 287/180/17-п), дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пункту 10.9 ПДР України (ст. 124 КпАП України).

Страхувальник звернувся до позивача з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхових актів та умов Договору страхування №007090/4017/0000021, розмір страхового відшкодування склав 23 701,68 грн., які були списані з авансового рахунку ПрАТ «СК «УНІКА» згідно договору №03112016 на виконання робіт з ремонту транспортних засобів від 03.11.2016 р. укладеного ПрАТ «СК «УНІКА» та ТзОВ «Полісся Моторе Груп».

Відповідно договору страхування при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру відновлювального ремонту (без врахування зносу). Франшиза складає - 1% від страхової суми (але не менше 100%).

Розрахунок розміру виплаченого Позивачем страхового відшкодування за зазначеним вище страховим випадком наступний: 26 638,51 грн.(вартість відновлювального ремонту згідно рахунку № 402 від 30.05.2017 р. та 2 936,83 грн (франшиза) 23 701,68 грн.

Таким чином, зважаючи на викладене вище до ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» (позивач по справі) перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Рено (д.р.н. НОМЕР_1 ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18.05.2017 року в м. Олевськ.

На момент скоєння ДТП винуватець дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_1 , керував належним Відповідачу транспортним засобом Мерседес (Д-Р-н- НОМЕР_2 ). Факт трудових відносин винуватця ДТП та відповідача встановлено у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові Олевського районного суду Житомирської обл. від 30.06.2017.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Статті 979 ЦК України та 16 Закону України "Про страхування" визначають, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Свої зобов`язання за договором майнового страхування позивач виконав у повному обсязі, виплативши, на виконання умов договору страхування страхове відшкодування в розмірі 23 701,68 грн. (платіжне доручення № 040136 від 11.11.2016 р.), відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування за страховим актом № 00225115 .

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає (постанова Верховного Суду України від 22 січня 2013 у справі № 3-72 гс 12).

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, позивач, після виплати страхового відшкодування, отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки настає у особи, винної у заподіянні збитків (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи, відповідно до постанови Олевського районного суду Житомирської області від 30.06.2017 р. (справ № 287/180/17-п), дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 пункту 10.9 ПДР України (ст. 124 КпАП України), цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «Уніка», згідно договору страхування № 007090/4017/0000021 вд 08.11.2016 р.

Оскільки вина застрахованої у відповідача за договором страхування № 007090/4017/0000021 вд 08.11.2016 р. особи встановлена, то ДТП, що сталася 08.11.2016 р., відповідно до ст. 6 Закону, є страховим випадком, внаслідок якого у відповідача настає обов`язок здійснити виплату страхового відшкодування.

Приписами ст. 990 ЦК України та ст. 25 Закону України "Про страхування" встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" зазначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно договору страхування при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру відновлювального ремонту (без врахування зносу). Франшиза складає - 1% від страхової суми (але не менше 100%).

Відповідно до ст. 9 Закону України „Про страхування" та ст. 12 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, крім випадків відшкодування шкоди, завданої життю та/або здоров`ю потерпілих.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку, що обґрунтований розмір страхового відшкодування становить 23 701,68 грн, - (26 638,51 грн (вартість відновлювального ремонту згідно рахунку № 402 від 30.05.2017 р. та 2 936,83 грн (франшиза) .

Згідно зі ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Таким чином, на підставі вищезазначеного, до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 23 701,68 грн.

Як свідчать матеріали справи, відповідач у встановлений законом строк, суму страхового відшкодування позивачу не виплатив.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання зобов`язання з виплати позивачеві страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги та заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 ГПК України).

Враховуючи, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст.ст. 193, 198 ГК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд зазначає, що статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 ГПК України.

З огляду на все викладене вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України, оскільки спір до суду доведено з його вини.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, п.2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКО-СФЕРА" (22400, Вінницька обл., Калинівський р-н, м.Калинівка, вул. Івана Мазепи, 45, ідентифікаційний код 32320552) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (01032 м.Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А, ) 23 701,68 грн виплаченого страхового відшкодування та 2 102,00 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 26 серпня 2020 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу 01032 м.Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А

3 - відповідачу 22400, Вінницька обл., Калинівський р-н, м.Калинівка, вул. Івана Мазепи, 45

4- третій особі АДРЕСА_1