УХВАЛА

17 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 909/741/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Сухового В.Г. - головуючого, Берднік І.С., Міщенка І.С.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Кутське лісове господарство" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2020 (головуючий суддя Орищин Г.В., судді Скрипчук О.С., Желік М.Б.) у справі № 909/741/19 Господарського суду Івано-Франківської області

за позовом Державної екологічної інспекції Карпатського округу

до Державного підприємства "Кутське лісове господарство"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний природний парк "Гуцульщина",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Пістинська сільська рада

про зобов`язання анулювати лісорубний квиток,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2020 Державне підприємство "Кутське лісове господарство" надіслало безпосередньо на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2020 у справі № 909/741/19.

Ухвалою Верховного Суду від 04.06.2020 касаційну скаргу Державного підприємства "Кутське лісове господарство" у справі № 909/741/19 залишено без руху з підстав, що касаційна скарга оформлена з порушенням вимог статті 290 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у доводах даної касаційної скарги зазначено, що суд застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, однак, у поданій касаційній скарзі не визначено відповідної підстави касаційного оскарження судового рішення, передбаченої статтею 287 Господарського процесуального кодексу України.

Вказаною ухвалою надано скаржнику строк до 22 червня 2020 року, але не більше 10 днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення недоліків та, враховуючи доводи касаційної скарги, зазначити відповідну підставу касаційного оскарження судового рішення, передбачену статтею 287 цього Кодексу.

27.07.2020 до Верховного Суду від Державного підприємства "Кутське лісове господарство" надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги (№ 01-3/173 від 26.06.2020) та додаток до заяви про усунення недоліків касаційної скарги (№ 01-3/177 від 30.06.2020).

Перевіривши матеріали заяви про усунення недоліків касаційної скарги (№ 01-3/173 від 26.06.2020) та додаток до заяви про усунення недоліків касаційної скарги (№ 01-3/177 від 30.06.2020), колегія суддів дійшла висновку, що вимоги ухвали Верховного Суду від 04.06.2020 скаржником не виконані з огляду на таке.

У поданій заяві про усунення недоліків касаційної скарги (№ 01-3/173 від 26.06.2020) скаржник зазначає, що апеляційним судом в даній справі застосовано до спірних правовідносин норми пункту 5 розділу VIII Прикінцевих положень Лісового кодексу України. При цьому скаржник зазначає, що застосовуючи дану норму, суд апеляційної інстанції послався на правову позицію, що викладена у постановах Верховного Суду від 09.08.2018 у справі № 909/976/17 та від 20.12.2018 у справі № 909/1193/17.

Також, скаржник у вказаній заяві визначив підставу касаційного оскарження судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, згідно з пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Відповідно до абзацу 2 пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Проте, в порушення наведених вимог процесуального закону, у поданій заяві (№ 01-3/173 від 26.06.2020) скаржник не зазначає вмотивованого обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. Також, скаржник також не наводить правову позицію, що викладена у постановах Верховного Суду від 09.08.2018 у справі № 909/976/17 та від 20.12.2018 у справі № 909/1193/17 щодо застосування приписів пункту 5 розділу VIII Прикінцевих положень Лісового кодексу України, а також подібність правовідносин, що виникли у даній справі та у справах № 909/976/17 та № 909/1193/17.

Зміст заяви (№ 01-3/173 від 26.06.2020) зводиться до викладення обставин даної справи та не врахування апеляційний судом преюдиційних фактів, що набрали законної сили у інших судових справах.

Лише посилання скаржника на пункт 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, як на підставу касаційного оскарження судового рішення, без зазначення вмотивованого обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах не є належним виконанням вимог пункту 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім цього, у додатках до заяви про усунення недоліків касаційної скарги (№01-3/177 від 30.06.2020) скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження судового рішення є пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Водночас, згідно з пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

Отже, посилаючись на пункт 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, як підставу касаційного оскарження судового рішення, скаржник цитує іншу підставу касаційного оскарження судового рішення передбаченого пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Окремі посилання скаржника, викладені в додатках до заяви про усунення недоліків, на висновки Верховного Суду не формують чітких підстав касаційного оскарження у розумінні частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а Суд не наділений повноваженнями доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які скаржник не навів у її тексті.

З урахуванням змін до Господарського процесуального кодексу України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Отже, перевіркою щодо змісту поданих матеріалів усунених недоліків касаційної скарги на відповідність вимог Господарського процесуального кодексу України, Верховним Судом встановлено, що скаржником не усунуто недоліки касаційної скарги щодо визначення передбаченої (передбачених) статтею 287 Господарського процесуального кодексу України підстави (підстав) у спосіб, встановлений пунктом 5 частини 2 статті 290 цього Кодексу, а тому касаційна скарга Державного підприємства "Кутське лісове господарство" не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

Згідно із частиною 4 статті 174 та частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Кутське лісове господарство" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 26.03.2020 у справі № 909/741/19 не приймати до розгляду і повернути.

2. Скаржнику надіслати копію даної ухвали разом з копією касаційної скарги та доданими до скарги матеріалами, в тому числі оригінал квитанції № 1355 від 04.05.2020 на суму 4204,00 грн, а іншим учасникам справи - копію ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Суховий В.Г.

Судді Берднік І.С.

Міщенко І.С.