ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2020м. ДніпроСправа № 904/2104/19 (904/913/20)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Владимиренко І.В. за участю секретаря судового засідання Сечиної Ю.Ю.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ", м.Харків

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам"янське, вул. Соборна, 18-Б; )

про стягнення основного боргу в сумі 519 340, 80 грн., 3% річних в сумі 6 874, 55 грн., втрат від інфляції грошових коштів в сумі 7 820,74грн. за договором поставки № 18-1196-02 від 19.10.2018

Представники:

від позивача: представник не з`явився

від відповідача: представник не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

18.02.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ", м.Харків звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" про стягнення основного боргу в сумі 519 340, 80 грн., 3% річних в сумі 6 874, 55 грн, втрат від інфляції грошових коштів в сумі 7 820,74 грн. за договором поставки № 18-1196-02 від 19.10.2018.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за спірним договором, в частині здійснення повної оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду 02.03.2020р. прийнято позовну заяву в межах справи № 904/2104/19 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам"янське, вул. Соборна, 18-Б; ) до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

01.04.2020р. до суду електронною поштою від відповідача надійшло клопотання № 017/МС-366 від 31.03.2020р. про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду від 01.04.2020р. в задоволенні клопотання відповідача № 017/МС-366 від 30.03.2020р. про зупинення провадження у справі № 904/2104/19(904/913/20) відмовлено. Повідомлено учасників справи, що судове засідання у справі № 904/2104/19 (904/913/20) призначене на 01.04.2020 о 11:15 год. не відбудеться через запровадження карантинних заходів. Після усунення вказаних обставин розгляд справи буде призначено у судовому засіданні ухвалою суду, про що сторони будуть повідомлені в передбаченому ГПК України порядку.

Ухвалою господарського суду від 04.05.20р. призначено підготовче засідання на 11.06.2020р. об 11:30год. Викликано у судове засідання повноважних представників сторін, визнавши їх явку обов`язковою.

11.06.20р. до суду від відповідача надійшло клопотання № 017/МС-600 від 11.06.20р. про закриття провадження по справі № 904/2104/19 (904/913/20) за відсутністю предмету спору.

Ухвалою суду від 11.06.2020р. клопотання відповідача № 017/МС-600 від 11.06.20р. про закриття провадження по справі № 904/2104/19 (904/913/20) за відсутністю предмету спору прийнято до розгляду. Усне клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання задоволено. Відкладено підготовче судове засідання на 09.07.2020 року о 10:15 год.

30.06.2020р. до суду від позивача надійшло клопотання № 117 від 25.06.020р. про розгляд справи без його участі. Судом клопотання прийнято до відома.

30.06.2020р. до суду від позивача надійшла заява № 115 від 24.06.2020р. про зміну розміру позовних вимог. Судом заяву прийнято до розгляду.

В судовому засіданні 09.07.2020 представник відповідача заявив усне клопотання про продовження підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 09.07.2020р. прийнято заяву позивача № 115 від 24.06.2020р. про збільшення зміну розміру позовних вимог до розгляду. Усне клопотання відповідача про продовження підготовчого засідання задоволено. Продовжено підготовче провадження на 30 днів. Відкладено підготовче судове засідання на 30.07.2020 року о 10:00 год.

20.07.2020р. до суду від позивача надійшло клопотання № 139 від 16.07.2020р., в якому просить суд розглядати справу без участі представника, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. До клопотання позивача додав докази доплати судового збору у розмір 163,76грн. (оригінал платіжного доручення № 003497 від 14.07.2020р.) Судом клопотання прийнято до відома.

Ухвалою суду від 30.07.2020р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.08.2020р. о 09:45год.

До суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника та задоволення позову повністю. Судом клопотання прийнято до відома.

Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином.

В судовому засіданні 18.08.2020р. прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані документальні докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2018 року між Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ІР СОМ» (Продавець) та Відповідачем Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат» (Покупець) укладено Договір №18-1196-02.

Відповідно до п. 1.1. Договору, «Продавець» зобов`язується поставити, а «Покупець» прийняти й оплатити продукцію, іменовану надалі товар. Кількість, номенклатура, ціна, строки поставки товару, умови поставки (відповідно до ІНКОТЕРМС - правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати в редакції 2010 року) та умови оплати визначені в Специфікаціях, прикладених до даного договору, що становлять його невід`ємну частину.

«Продавець» гарантує, що на момент поставки він має законне право власності на зазначений товар і надає товар «Покупцю» вільний від яких-небудь прав застави, вимог або обтяжень. (п. 1.2.Договору).

Згідно п. 2.1. Договору, ціна товару встановлюється в гривнях, на умовах поставки зазначених у Специфікаціях, прикладених до договору, що становлять його невід`ємну частину.

Відповідно до п. 2.2. Договору, сума договору на момент підписання згідно, Специфікації №1, становить 2790001,13 грн. без ПДВ і буде змінена на суму кожної наступної Специфікації, що підписується обома сторонами.

Згідно п.3.1. Договору, датою переходу права власності та датою поставки автомобільним транспортом вважається дата, зазначена «Покупцем» у товарно-транспортній накладній або видатковій накладній, що іменовані далі товаросупроводжувальні документи.

Відповідно до п.4.1. Договору, розрахунки за даним Договором здійснюються в національній валюті Украйні шляхом перерахування коштів на поточний рахунок «Продавця».

Згідно п.4.2. Договору, розрахунок за поставлений товар здійснюється на підставі рахунка, на умовах, зазначених в Специфікаціях, прикладених до договору, що становлять його невід`ємну частину.

08.07.2019р. Сторонами договору укладено Додаткову угоду №1 до договору, відповідно до якої Сторони дійшли згоди доповнити договір Специфікацією №2 на загальну вартість Товару 519 340,80 грн. з ПДВ, на умовах оплати по строку до 10-ти календарних днів з дати поставки.

23.08.2019р. Позивачем поставлено Відповідачу товар на загальну вартість 215 408,40 грн., за видатковою накладною №54720, яка містить відмітку Відповідача про отримання.

28.08.2019р. Позивачем поставлено Відповідачу товар на загальну вартість 215 408,40 грн., за видатковою накладною №54838, яка містить відмітку Відповідача про отримання.

03.09.2019р. Позивачем поставлено Відповідачу товар на загальну вартість 88 524,00 грн., за видатковою накладною №54993, яка містить Відповідача про отримання.

Позивач звернувся до Відповідача з претензією за вих.№374 від 22.11.2019р., якою вимагав виконати зобов`язання по оплаті поставленого товару у розмірі 519 340,80 грн.

Відповідач листом за вих.№01МБ/1663 від 27.11.2019р. повідомив Позивача про складний фінансовий стан та запропонував реструктуризацію заборгованості з погашення заборгованості у квітні-травні 2020 р.

Таким чином Відповідач не виконав зобов`язань по оплаті поставлено товару у встановлений договором строк, у зв`язку з чим загальний розмір заборгованості перед Позивачем на момент звернення із позовом складає - 519 340,80 грн.

При зверненні із даним позовом Позивач, на підставі статті 625 ЦК України, здійснив нарахування на суму заборгованості три відсотка річних та інфляційні втрати, у наступних розмірах.

За поставлений 23.08.2019р. товар, прострочення оплати 215 408,40 грн. за період з 08.09.2019р. по 14.02.2020р. склало 160 днів, у зв`язку з чим нараховано три відсотка річних у сумі 2 921,29 грн. та інфляційних втрат 3 243,83 грн.

За поставлений 28.08.2019р. товар, прострочення оплати 215 408,40 грн. за період з 03.09.2019р. по 14.02.2020р. склало 165 днів, у зв`язку з чим нараховано три відсотка річних у сумі 2 832,77 грн. та інфляційних втрат 3 243,83 грн.

За поставлений 03.09.2019р. товар, прострочення оплати 88 524,00 грн. за період з 14.09.2019р. по 14.02.2020р. склало 154 днів, у зв`язку з чим нараховано три відсотка річних у сумі 1 120,49 грн. та інфляційних втрат 1 333,08 грн.

Всього, на підставі статті 625 ЦК України, Позивачем нараховано на суму заборгованості 14 695,29грн., з яких: три відсотка річних - 6 874,55грн. та інфляційних втрат - 7 820,74грн.

11.06.20р. до суду від Відповідача надійшло клопотання № 017/МС-600 від 11.06.20р., в якому просить суд закрити провадження у справі щодо стягнення основної заборгованості на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

До клопотання Відповідач надав докази сплати 20.05.2020 р. спірної основної заборгованості у розмірі 519 340,80 грн., про що свідчать копії платіжних доручень від 20.05.2020р. №6193; №6194; №7421.

30.06.2020р. до суду від позивача надійшла заява № 115 від 24.06.2020р. про зміну розміру позовних вимог, згідно з якою Позивач не підтримує надалі позовних вимог в частині суми основної заборгованості у розмірі 519 340,80 грн., у зв`язку з їх погашенням 20.05.2020 р. та поряд із цим, збільшує позовні вимогу в частині нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат на суму заборгованості.

З урахуванням збільшення позовних вимог, Позивач на підставі статті 625 ЦК України здійснив нарахування на суму заборгованості три відсотка річних та інфляційні втрати, у наступних розмірах.

За поставлений 23.08.2019р. товар, прострочення оплати 215 408,40 грн. за період з 08.09.2019р. по 20.05.2020р. склало 260 днів, у зв`язку з чим нараховано три відсотка річних у сумі 4 603,24 грн. та інфляційних втрат 6 090,50 грн.

За поставлений 28.08.2019р. товар, прострочення оплати 215 408,40 грн. за період з 03.09.2019р. по 20.05.2020р. склало 255 днів, у зв`язку з чим нараховано три відсотка річних у сумі 4 514,24 грн. та інфляційних втрат 6 090,50 грн.

За поставлений 03.09.2019р. товар, прострочення оплати 88 524,00 грн. за період з 14.09.2019р. по 20.05.2020р. склало 249 днів, у зв`язку з чим нараховано три відсотка річних у сумі 1 811,71 грн. та інфляційних втрат 2 502,64 грн.

Всього, на підставі статті 625 ЦК України, Позивачем нараховано на суму заборгованості 25 612,83грн., з яких: три відсотка річних - 10 929,19грн. та інфляційних втрат - 14 683,64грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

Таким чином, господарський суд дослідивши наявні документальні докази, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості за Договором № 18-1196-02 від 19.10.2018 у розмірі 519 340,80грн. підлягають закриттю за відсутністю предмету спору.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України, який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносину сфері господарювання.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо конання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надавати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст.ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору, вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Згідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з несвоєчасним виконанням грошових зобов`язань відповідача за період з позивачем було нараховано три відсотка річних 10 929,19грн. та інфляційних втрат 14 683,64грн.

Перевіркою зазначених сум судом порушень вимог законодавства та арифметичних помилок не виявлено.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми у розмірі 10 929,19грн. та інфляційних втрат за несвоєчасну оплату у розмірі 14 683,64грн. підлягають задоволенню.

Щодо сплаченого Позивачем судового збору в загальному розмірі 8 174,30грн. (8010,54+163,76) грн., господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідачем позовні вимоги позивача задоволені після пред`явлення позову, господарський суд вирішив судові витрати покласти на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 13, 73, 74, 86, 123, 129, 231, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Провадження в частині стягнення основної заборгованості за Договором № 18-1196-02 від 19.10.2018р. у розмірі 519 340,80грн. - закрити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Соборна, 18-б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІР СОМ", (61072, м. Харків, вул. 23 Серпня, 31 Б, ) 3 % річних у розмірі 10 929 (десять тисяч дев`ятсот двадцять дев`ять) гривень 19 копійок, інфляційні втрати у розмірі 14 683 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят три) грн. 64 коп., та судовий збір у розмірі 8 174 (вісім тисяч сто сімдесят чотири) грн. 30 коп.

Видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.08.2020р.

Суддя І.В. Владимиренко