номер провадження справи 9/77/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020 Справа № 908/1329/20

м.Запоріжжя

За позовом: Комунального підприємства Водоканал Мелітопольської міської ради Запорізької області, (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул.Покровська, буд. 100)

до відповідача: Державного підприємства Мелітопольський завод Гідромаш, (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, буд.191)

про стягнення суми 293994,01 грн.

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Денисова Н.Є., довіреність № 14 від 26.11.2019; Мелкумян Н.О., довіреність №16 від 07.07.2020;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Комунального підприємства Водоканал Мелітопольської міської ради Запорізької області про стягнення з відповідача: Державного підприємства Мелітопольський завод Гідромаш суми 293994,01 грн. заборгованості за надання послуг з водопостачання та водовідведення за договором № 11 від 26.09.2011.

Ухвалою суду від 02.06.2020 позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1329/20, присвоєний номер провадження 9/77/20, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 15.06.2020. Ухвалою від 15.06.2020 розгляд справи відкладено на 13.08.2020.

12.08.2020 на електронну адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання для можливості надання відзиву до закінчення карантину.

Відповідно до ч. 8 ст. 42 ГПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника).

Судом встановлено, що заява позивача не містить ЕЦП.

На підставі викладеного, враховуючи приписи ст. 170 ГПК України, заяву позивача залишено судом без розгляду.

13.08.2020 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 12 березня усій території України установлено карантин. На засіданні Уряду 25.03.2020, запроваджено режим надзвичайної ситуації по всій території України на 30 днів, всі карантинні обмеження також подовжені на 30 днів до 24 квітня 2020. В подальшому дію карантину неодноразово продовжували і на засіданні Уряду 22 липня 2020 року постановлено продовжити дію карантину на всій території України до 31 серпня 2020.

Згідно з Законом України № 540-IХ від 30.03.2020 Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019), який набрав чинності 02.04.2020, розділ Х Прикінцеві положення ГПК України доповнено пунктом 4 наступного змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Ухвалою суду від 15.06.2020 зазначено, що строк розгляду справи № 908/1329/20 вважати продовженим на строк дії карантину.

Разом з тим, згідно з п. 2 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 731-IХ від 18.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав чинності 17.07.2020, встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Станом на 13.08.2020 будь-яких заяв (клопотань) щодо продовження або поновлення процесуальних строків до суду від сторін не надходило.

Позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позові, зазначивши, зокрема про те, що відповідачем не сплачені рахунки-акти з надання послуг згідно з договором № 11 від 26.09.2011 за період з квітня 2019 по квітень 2020 включно, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 293994,01 грн. Позов обґрунтовано умовами договору, ст.ст. 15, 16, 509, 525, 526, 625, 629 ЦК України, ст. 193 ГК України. Просив позов задовольнити.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, відзив до суду не подав. Про розгляд справи повідомлений належним чином. В матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке свідчить про отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі від 02.06.2020.

Із змісту ч. 9 ст. 165 ГПК України слідує, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

З огляду на все вищевикладене, суд дійшов до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством Водоканал Мелітопольської міської ради Запорізької області (Водоканал, позивач у справі) та Державним підприємством Мелітопольський завод Гідромаш (Споживач, відповідач у справі) 26.09.2011 був укладений договір № 11 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (далі договір).

Відповідно до п. 1 договору Водоканал зобов`язується надавати Споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Згідно з п.п. 11, 12 договору Водоканал надає послуги з централізованого постачання холодної води згідно діючих тарифів. Тарифи на послуги з водопостачання та водовідведення встановлюються законодавством України. У разі зміни тарифів, що діють на момент складання цього договору, оплата споживачем представлених йому послуг здійснюється за новими цінами без зміни умов договору.

В пунктах 14 та 15 договору встановлено, що розрахунок за наданні послуги Водоканал пред`являє 1 раз на місяць в кінці звітного періоду. Споживач зобов`язаний сплатити рахунок за наданні послуги протягом 5 банківських днів з моменту отримання рахунку.

За змістом пункту 19 договору Споживач зобов`язаний, в тому числі, оплачувати послуги в установлені договором строки.

Згідно з п. 30 договору, сторони дійшли згоди, що договір укладено з 26.11.2011 по 26.09.2012 і продовжується щорічно, якщо за місяць до закінчення терміну договору жодна із сторін не заявить про свою відмову від договору.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов договору позивач у період з квітня 2019 по квітень 2020 надав відповідачу послуги з водовідведення на загальну суму 293994,01 грн., про що споживачу виписувались відповідні рахунки-акти наданих послуг.

21.05.2020 позивачем на адресу відповідача направлені вказані акти-рахунки з вимогою оплатити їх протягом п`яти банківських днів.

Згідно з приписами ст.ст. 11, 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язання правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч.1 ст.13, ч.1, 2 ст.14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Відповідно до ч. 2 ст. 67, ч.4 ст.179 ГК України, ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони вільні у виборі предмету договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України. При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Рішенням Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області від 20.12.2012 № 217/4 КП «Водоканал» Мелітопольської міської ради Запорізької області визначено виконавцем (надавачем) комунальних послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Згідно зі ст. 19, ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-IV, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з приписами ст.ст. 5, 6, 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VІІІ, який набрав чинності 10.12.2017, до житлово-комунальних послуг належать, зокрема комунальні послуги з централізованого водопостачання, централізованого водовідведення. Учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1)споживачі (індивідуальні та колективні); 2)управитель; 3)виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг, в тому числі є - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення. Надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Відповідно до розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону договори про надання комунальних послуг, укладені до введення в дію цього Закону, зберігають чинність на умовах, визначених такими договорами, до дати набрання чинності договорами про надання відповідних комунальних послуг, укладеними за правилами, визначеними цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ч. 1 ст. 74, ч. 2 ст. 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу для своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статі 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався, позовні вимоги не спростував, доказів виконання зобов`язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми заборгованості не надав.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за надані послуги з водовідведення в період з квітня 2019 по квітень 2020 у заявленому розмірі підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи викладене, заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми 293994,01 грн. заборгованості за послуги з водовідведення є обґрунтованими, доведеними, відповідають умовам договору, чинного законодавства та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Мелітопольський завод Гідромаш, (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Інтеркультурна, буд.191)

на користь Комунального підприємства Водоканал Мелітопольської міської ради Запорізької області, (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул.Покровська, буд. 100) суму 293994 (двісті дев`яносто три тисячі дев`ятсот дев`яносто чотири) грн. 01 коп. заборгованості та суму 4409 (чотири тисячі чотириста дев`ять) грн. 91 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 20.08.2020.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва