ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 серпня 2020 року
м. Черкаси справа № 925/461/20
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 23.07.2020 у задоволенні позову відмовлено повністю.

07.08.2020 відповідачем до суду подана заява про прийняття додаткового рішення щодо стягнення з Комунального підприємства Черкасиводоканал Черкаської міської ради на користь Приватного акціонерного товариства Черкаська фірма Меблі понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 07.08.2020 заява про винесення додаткового рішення прийнята до розгляду з повідомленням про судове засідання (без виклику) сторін.

20.08.2020 до Господарського суду Черкаської області надійшло клопотання представника Комунального підприємства Черкасиводоканал Черкаської міської ради №3327/12 від 20.08.2020 про зменшення витрат на оплату правничої допомоги. Клопотання вмотивовано тим, що заявлений розмір відшкодувань судових витрат в розмірі 15000,00 грн. становить майже 50% від ціни позову, що є неспівмірним, тобто завищеним порівняно з ціною позову та складністю справи, не відповідає критерію пропорційності та розумності.

Дослідивши в судовому засіданні клопотання представника відповідача про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення, клопотання представника позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, матеріали справи в частині, що його стосуються, та оцінивши їх у сукупності суд вважає це клопотання таким, що підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 15 ГПК України встановлено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Частиною 1 статті ст. 16 ГПК України, встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з ч. 2 названої статті, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 п. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 124 ГПК України).

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За обставин даної справи суд вбачає, що у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив суму понесених судових витрат відповідно до положень глави 8 ГПК України.

В якості доказів понесених судових витрат представник відповідача подав до суду:

договір про надання правової допомоги від 27.04.2020, укладений між відповідачем та адвокатським об`єднанням Юридична компанія ,,Лойєрз Бразерз;

додаткова угода №1 від 27.04.2020 до договору про надання правової допомоги від 27.04.2020;

акт №3 від 16.06.2020 здачі приймання наданих послуг на суму 15000,00 грн.;

рахунок фактура №4 на суму 15000,00 грн.

розрахунок вартості та витраченого адвокатом часу з представлення інтересів клієнта в Господарському суді Черкаської області по справі №925/461/20.

Згідно з ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 244 ч. 1 п. 3 ГПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Обґрунтовуючи заперечення проти задоволення клопотання про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення представник позивача заявив про суттєве завищення представником відповідача розміру отриманого гонорару, та у зв`язку з цим заявив про зменшення, на підставі ч. 5 ст. 126 ГПК України, розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.ч. 1, 3 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність , гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Таких доказів або обґрунтувань, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав. Між тим, дослідивши додані до заяви про розподіл судових витрат докази (договір про надання правових послуг, деталізація виконаних робіт (наданих послуг), рахунок, платіжне доручення) суд не встановив недотримання позивачем (його представниками) вимог частини третьої статті 126 ГПК України.

Поряд з цим, аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає суду підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Враховуючи, що рішенням суду від 23.07.2020 року у задоволенні позову у справі № 925/461/20 відмовлено повністю, а також встановивши обставини здійснення адвокатом Чакаловим Р.К., який є учасником адвокатського об`єднання Юридична компанія ,,Лойєрз Бразерз представництва інтересів відповідача на підставі відповідного договору, приходить до висновку про доведеність вказаних витрат, здійснених відповідачем.

Разом з тим, вирішуючи питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з позивача судових витрат з сумою позову, складністю справи, суд з урахуванням норму статей 15, 126 ч. 4 ГПК України та, застосувавши критерії пропорційності і розумності, приходить до висновку, що вказаним критеріям відповідає сума, яка дорівнює 50 % від попередньо заявленої відповідачем до стягнення вартості таких судових витрат.

З огляду на викладені обставини і наведені норми законодавства суд клопотання представника відповідача про розподіл судових витрат задовольняє частково.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 123, 124, 129, 221, 244, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника Приватного акціонерного товариства Черкаська фірма Меблі адвоката Чакалова Р.К. про розподіл витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Черкасиводоканал Черкаської міської ради (вул.. Гетьмана Сагайдачного, 12, м. Черкаси, 18036, код 03357168) на користь Приватного акціонерного товариства Черкаська фірма Меблі (вул.. Чигиринська, 29, м. Черкаси, 18030, код 01555065) 7500,00 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог представника Приватного акціонерного товариства Черкаська фірма Меблі адвоката Чакалова Р.К. про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7500,00 грн. відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду.

Повне судове рішення складено 26.08.2020 року.

Суддя К.І. Довгань