ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2020р. Справа № 904/3130/20
За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «АТМ-2017», м. Нікополь

До: Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ЛИТ», м. Нікополь

Про: стягнення 150 492, 82 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ : не викликалися

СУТЬ СПОРУ :

ТОВ «АТМ-2017» (позивач) звернулося з позовом до ТОВ «М-ЛИТ» ( відповідач ) про стягнення 150 492, 82 грн. ( в т.ч.: 139 943, 01 грн. - основна заборгованість; 7 214, 22 грн. - пеня; 2 168, 84 грн. - інфляційних втрат та 1 166, 75 грн. - 3% річних) заборгованості, що виникла внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної оплати наданих позивачем послуг за договором про надання послуг №28-08/18 від 28.08.18р. (укладеним між сторонами).

Ухвалою від 16.06.20р. було відкрите провадження у справі №904/3130/20 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

ТОВ «М-ЛИТ» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався , про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином на адресу , зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 15.06.20р., а.с.29 (про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення представнику відповідача 22.06.20р. копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, а.с.31).

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Також , суд враховує , що відповідно до вимог ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку , але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Законом не надано право судді продовжити цей строк ( встановлений законом ). Однак, господарським судом під час розгляду даної справи враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 та відповідно до положень статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 № 215, від 25.03.2020 № 239, від 04.05.2020 № 343, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, з 12.03.2020 по 22.05.2020 на всій території України встановлено карантин. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 було внесено зміни до постанови від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а саме: продовжено період карантину до 22.06.2020. В подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2020 № 500 продовжено період карантину до 31.07.2020; постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 641 продовжено період карантину до 31.08.2020.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

В той же час, відповідно до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України (в редакції, що діяла до 17.07.20h/) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18.06.2020, який набрав чинності 17.07.20р. та яким були внесені зміни до пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України, - процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30.03.2020, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами) мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Від сторін жодних заяв, клопотань на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених вищезазначеним Законом , не надходило.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

28.08.18р. між ТОВ «АТМ-2017» (виконавець) та ТОВ «М-ЛИТ» (замовник) було укладено договір про надання послуг № 28-08/18, відповідно до умов якого, замовник доручає а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати на користь замовника послуги з проведення пусконалагоджувальних робот обладнання формувальної лінії DISA та обладнання сумішоприготувальної дільниці Айріх , повне найменування послуг, їх вартість зазначаються учасниками договірних відносин в актах приймання здачі виконаних послуг, які є невід`ємною частиною цього договору. (п.1.1. договору).

Згідно п.2.1. договору загальна ціна визначається як сума вартості робіт , виконаних протягом терміну його дії згідно актів приймання-передачі.

Вартість робіт є договірною, та визначається із розрахунку 1 358, 67 грн. з ПДВ за один людино-день (8-годинний час).(п.2.2. договору). Оплата вартості робіт, виконання яких передбачено умовами цього договору , здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника (п.2.3. договору). Вартість робіт оплачується замовником протягом 3 (трьох) банківських днів з дати отримання від підрядника рахунку-фактури на проведення оплати, оформленого належним чином; такий рахунок-фактуру підрядник надає замовникові після оформлення належним чином актів приймання-здачі виконаних робіт (окремих етапів) та їх підписання повноважними представниками сторін. (п.2.4. договору). Датою оплати виконаних підрядником робіт вважається дата списання належних підряднику грошових коштів з розрахункового рахунку замовника. (п.2.5. договору).

Відповідно до п.3.2. договору результатом надання послуг по договору є оформлений акт прийняття-здачі виконаних послуг після пред`явлення фактично наданих послуг для затвердження у встановленому порядку керівництвом підприємства замовника.

В п.5.4. договору сторони погодили, що за порушення терміну оплати вартості фактично наданих послуг замовник сплачує виконавцю, за його письмовою вимогою, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день такого прострочення протягом 7 банківських днів з моменту отримання від виконавця відповідної письмової вимоги на проведення оплати. (а.с.11-13).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання за вищезазначеним договором виконав у повному обсязі , надав відповідачу послуги у період лютий березеннь 2020р. на загальну суму 139 943, 01 грн. ( що підтверджується відповідними актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) , підписаних відповідачем без зауважень, а.с. 17-18) . Однак відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань оплату наданих послуг за спірний період не здійснив; у зв`язку з чим (згідно наданого позивачем розрахунку), за ним рахується заборгованість в розмірі 139 943, 01 грн.

Окрім того, позивач відповідно до приписів до п. 5.4. договору та приписів ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу: 7 214, 22 грн. - пені; 2 168, 84 грн. - інфляційних втрат та 1 166, 75 грн. - 3% річних. (а.с.3-6)

На час прийняття рішення у справі відповідачем доказів погашення заборгованості (з урахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних) перед позивачем не надав. Таким чином, загальна сума грошових коштів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 150 492, 82 грн.

Згідно приписів ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.(ст.525 ЦК України).

Згідно ч.3-4 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Здійснивши оцінку наданих позивачем доказів за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що такі докази більш вірогідно підтверджують обставини, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, оскільки відповідач на їх спростування не подав суду жодного доказу.

За перелічених вище обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог, що відповідно є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 233, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «М-ЛИТ» (53221, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, б.300; код ) на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «АТМ-2017» (53200, м. Нікополь, вул. Борзенко ІІ, буд.9; ): 139 943, 01 грн. заборгованості за договором; 7 214, 22 грн. - пені; 2 168, 84 грн. - інфляційних втрат та 1 166, 75 грн. - 3% річних та 2 216, 47 грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення складено та підписано без його проголошення 27.08.2020р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення . Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення .

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.Ю.Васильєв