ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/908/20

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Кравець В.М.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Цегляний" про стягнення 283 739,87 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" (далі по тексту - АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України") звернулось до господарського суду із позовною заявою до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Цегляний" (далі по тексту - ОСББ „Цегляний") про стягнення заборгованості у загальному розмірі 283 739,87 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 199 682,70 грн., трьох відсотків річних у розмірі 17 953,82 грн., збитків від інфляції у розмірі 66 103,35 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р., зобов`язання за яким перейшли до відповідача відповідно до договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р., в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого позивачем природного газу.

ОСББ „Цегляний" у поданому до суду відзиві на позовну заяву було наголошено про відсутність у нього грошових коштів у розмірі, достатньому для сплати заборгованості за договором постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. у зв`язку з відсутністю доходів, а також наявності численних судових процесів, у межах яких АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" також було стягнуто заборгованість за договорами постачання природного газу, укладеними між позивачем та управляючою компанією, борги якої мешканці будинку добровільно прийняли на себе у зв`язку з необхідністю опалення будинку. Крім того, відповідач у поданих до суду клопотаннях просив надати час для укладення між сторонами мирової угоди, пропозиція про укладення якої була надіслана ОСББ „Цегляний" на адресу позивача.

17.07.2020р. до суду від АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" надійшло клопотання про призначення справи до судового розгляду по суті. Крім того, згідно клопотання позивача, яке надійшло до суду 07.08.2020р., АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача. При цьому, позивачем було повідомлено, що він підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

11.08.2020р. до суду від ОСББ „Цегляний" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою укладення сторонами мирової угоди.

Враховуючи клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності та підтримання останнім позовних вимог, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для вирішення спору по суті за відсутності представників сторін за наявними в матеріалах справи доказами. Наведене має наслідком необхідність відмови у задоволенні заявленого відповідачем клопотання про відкладення судового засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

30.10.2015р. між ПАТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" (Постачальник) та ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім" (Споживач) було укладено договір постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23, відповідно до п. 1 якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2015р. природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню. За цим договором постачається природний газ власного видобутку (видобутий на території України), а в разі його нестачі імпортований газ (за кодом УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України.).

Відповідно до п. п. 2.1, 3.1 договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. Постачальник передає Споживачу з 01.10.2015р. по 31.12.2015р. газ обсягом до 60 тис. куб. м. в пунктах приймання-передачі газа на вхідній запірній/відключеній арматурі Споживача.

Згідно з п. п. 3.4, 5.2 договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачу у відповідному місці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу Споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу. Ціна за 1000 куб. м. газу становить 1770,74 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування і розподіл природного газу.

Умовами п. 6.1 договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. встановлено, що оплата за газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за звітним місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 8.2 договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. у разі невиконання Споживачем умов п. 6.1 цього договору Постачальник має право не здійснювати поставку газу Споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Споживачем пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який стягується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з умовами п. 12 договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.10.2015р. і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

На викання умов договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. між АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" та ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім" 31.10.2015р. було підписано акт приймання-передачі природного газу за жовтень на суму 64637,95 грн.; 30.11.2015р. було підписано акт приймання-передачі природного газу за листопад на суму 98805,91 грн.; 31.12.2015р. було підписано акт приймання-передачі природного газу за грудень на суму 152074,51 грн. Таким чином, АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" було поставлено ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім" природний газ загальною вартістю 315518,37 грн.

19.12.2016р. між АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" (Кредитор), ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім" (Первісний боржник) та ОСББ „Цегляний" (Новий боржник) було укладено договір про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ, відповідно до п. 1.1 якого за згодою Кредитора Первісний боржник переводить Новому кредитору свій борг, який виник у Первісного боржника перед Кредитором за договором постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р.

Відповідно до п. 2.1 договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р. сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на Нового боржника, станом на моменту укладення даного договору складає 291 518,37 грн., у тому числі по місяцям, за який використовувався природний газ: за жовтень 2015 - 40 637,95 грн., листопад 2015р. - 98 805,91 грн., грудень 2015р. - 152074,51 грн.

Згідно з п. 3.1 договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р. до Нового боржника переходять обов`язки Первісного боржника щодо сплати суми боргу, що встановлена у п. 2.1 договору, а також сплати штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов`язаних із неналежним виконанням Первісним боржником своїх зобов`язань за договором постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 23.07.2018р. по справі №916/892/18 позовні вимоги АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" до ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім" були задоволені шляхом присудження до стягнення на користь позивача пені у розмірі 63 507,00 грн., трьох відсотків річних у розмірі 8 787,40 грн. та збитків від інфляції у розмірі 32 239,53 грн. Позовні вимоги АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" до ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім" у межах справи №916/892/18 були обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. в частині своєчасної оплати вартості поставленого газу.

Слід зазначити, що у рішенні від 23.07.2018р. по справі №916/892/18 господарським судом були встановлені наступні обставини: на виконання умов договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. між АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" до ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім" 31.10.2015р. було підписано акт приймання-передачі природного газу за жовтень на суму 64637,95 грн., 30.11.2015р. сторонами було підписано акт приймання-передачі природного газу за листопад на суму 98805,91 грн., 31.12.2015р. сторонами було підписано акт приймання-передачі природного газу за грудень на суму 152074,51 грн. Таким чином, ПАТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" було поставлено відповідачу природний газ загальною вартістю 315518,37 грн.

Крім того, господарським судом у межах справи №916/892/18 було встановлено наступні обставини: з наданих АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" документів вбачається, що ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім" на виконання зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору 17.03.2016р. було перераховано на користь позивача грошові кошти у розмірі 19600,00 грн.; 18.03.2016р. було перераховано грошові кошти у розмірі 4400,00 грн.; остаточний розрахунок за поставлений газ за договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. було здійснено 19.12.2016р. шляхом перерахування позивачу грошових коштів у загальному розмірі 291 518,37 грн.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до ОСББ „Цегляний" у межах даної справи, АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" було наголошено про наявність правових підстав для стягнення із відповідача заборгованості у загальному розмірі 283 739,87 грн., у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р., зобов`язання за яким перейшли до відповідача відповідно до договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р., в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленого позивачем природного газу. Факт існування заборгованості ОСББ „Цегляний" за договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р., за переконанням позивача, підтверджується випискою по банківському рахунку за період з 19.12.2016р. по 23.03.2018р. (операції по ОСББ „Цегляний").

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог суд виходить з наступного.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України „Про ринок природного газу" від 9 квітня 2015 року N 329-VIII (з наступними змінами і доповненнями) постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. ст. 520, 522 ЦК України боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Новий боржник у зобов`язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що грунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником.

Господарським судом під час вирішення даного спору було встановлено, що 30.10.2015р. між АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" та ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім" було укладено договір постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23. Загальна вартість поставленого АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" природного газу за договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. складає 315518,37 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу.

При цьому, предметом заявлених АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" позовних вимог у межах даної справи є вимога до ОСББ „Цегляний" про стягнення суми основного боргу у розмірі 199 682,70 грн., трьох відсотків річних у розмірі 17 953,82 грн., збитків від інфляції у розмірі 66 103,35 грн., обов`язок щодо сплати яких виник у відповідача згідно договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ від 19.12.2016р., тобто в результаті заміни боржника за договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. з ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім" на відповідача.

Як зазначалось вище по тексту даного рішення в провадження господарського суду Одеської області знаходилась справа №916/892/18 за позовом АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" до ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім" про стягнення пені, трьох відсотків річних та збитків від інфляції, за результатами розгляду якої судом 23.07.2018р. було постановлено рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Приймаючи до уваги положення процесуального законодавства, господарський суд доходить висновку, що обставини, встановлені стосовно АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" та ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім" у межах справи №916/892/18, не потребують доказування під час вирішення судом даного спору.

Так, судом у межах справи №916/892/18 були встановлені наступні преюдиційні обставини щодо перерахування ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім" грошових грошів згідно договору №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. на рахунок АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України": 17.03.2016р. на користь позивача було перераховано грошові кошти у розмірі 19600,00 грн.; 18.03.2016р. було перераховано грошові кошти у розмірі 4400,00 грн.; остаточний розрахунок за поставлений газ за договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. було здійснено 19.12.2016р. шляхом перерахування позивачу грошових коштів у загальному розмірі 291 518,37 грн.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Підсумовуючи вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що станом на момент укладання 19.12.2016р. між АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України", ПП „Житлово-експлуатаційна компанія „Наш дім", та ОСББ „Цегляний" договору про переведення боргу №4000/16-23-ТЕ, зобов`язання первісного кредитора за договором №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. припинились у зв`язку з їх виконанням у повному обсязі.

З огляду на викладене вище, господарський суд доходить висновку про відсутність правових підстав для присудження до стягнення із ОСББ „Цегляний" суми основного боргу у розмірі 199 682,70 грн. за договором постачання природного газу №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р. Наведене має наслідком необхідність відмови у задоволенні заявлених АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" позовних вимог до ОСББ „Цегляний" у названій частині.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості природного газу, поставленого на виконання умов договору №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р., позивачем в порядку ст. 625 ЦК України було заявлено до стягнення із ОСББ „Цегляний" три відсотки річних у розмірі 17 953,82 грн. та збитки від інфляції у розмірі 66 103,35 грн. При цьому, позивачем із урахуванням рішення суду від 23.07.2018р. по справі №916/892/18 було здійснено нарахування трьох відсотків річних, починаючи з 19.12.2016р., збитки від інфляції були нараховані позивачем за 2017-2019рр.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок трьох відсотків річних та збитків від інфляції, господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" позовних вимог до ОСББ „Цегляний" у названій частині, оскільки, як було встановлено судом, збитки від інфляції та три відсотки річних були нараховані позивачем протягом періоду, заборгованість за який у ОСББ „Цегляний" перед АТ „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" відсутня, у зв`язку зі сплатою 19.12.2016р. первісним боржником всієї вартості поставленого природного газу згідно договору №5141/15-ТЕ-23 від 30.10.2015р.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку „Цегляний" про стягнення 283 739,87 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на позивача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 236 - 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення складено 17 серпня 2020 р.

Суддя С.П. Желєзна