ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про розстрочення виконання рішення суду

13.08.2020м. Дніпро№ 904/5756/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Товстоп`ятки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву від 04.08.2020 № 16-04-996 Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" про розстрочення виконання рішення суду від 16.07.2020 у справі:

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 2 632 359 грн. 97 коп. за договором про постачання електричної енергії ВАТ "ЕК"Дніпрообленерго" для споживачів Дніпропетровської області від 01.01.2001 № 104-Ц (34Ц)

Представники:

від позивача (стягувача): Козлицька О.М., довіреність №891 від 25.11.2020, представник;

від відповідача (боржника, заявника): Бібленко І. В., довіреність № 16-04-678 від 25.05.2020 представник.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 16.07.2020 закрито провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиту активну електричну енергію у грудні 2018 у розмірі 60 751 грн. 87 коп. та заборгованості з оплати послуг з компенсації перетоків реактивної електроенергії у грудні 2016 у розмірі 76 793 грн. 99 коп.; в іншій частині позовні вимоги задовольнити частково; стягнуто з Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" 698 200 грн. 73 коп. пені за активну електроенергію, 142 413 грн. 89 коп. 3% річних за активну електроенергію, 6 486 грн. 87 коп. 3% річних з оплати послуг з компенсації перетоків реактивної електроенергії, 234 620 грн. 81 коп. інфляційних втрат за активну електроенергію, 21 938 грн. 11 коп. інфляційних втрат з оплати послуг з компенсації перетоків реактивної електроенергії та 18 618 грн. 09 коп. витрат зі сплати судового збору; у решті позову відмовлено.

05.08.2020 на адресу суду надійшла заява Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" про розстрочення виконання рішення господарського суду від 16.07.2020 строком на десять місяців, починаючи з серпня 2020 до травня 2021 із щомісячною сплатою боргу рівними частинами у сумі 112 227 грн. 85 коп.

В обґрунтування заяви зазначає, що Державне промислове підприємство "Кривбаспромводопостачання" засноване на державній власності, належить до сфери управління Дніпропетровської обласної державної адміністрації, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83, віднесено до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави та створено з метою отримання відповідного прибутку за рахунок виробничої та підприємницької діяльності із забезпечення перекидання води у маловодні регіони каналами та водогонами. На даний час підприємство заявника перебуває у скрутному матеріальному становищі через значну кредиторську та дебіторську заборгованість. На сьогодні склалася ситуація невиконання АТ «ДТЕК Дніпроенерго» перед нашим підприємством грошових зобов`язань за постачання технічної напірної води за період з січня по червень 2020 понад 9 мільйонів гривень. З метою отримання своїх коштів та розрахунку з АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» заявником подано позовні заяви про стягнення заборгованості та штрафних санкцій з АТ «ДТЕК Дніпроенерго» на суму понад 10 млн. грн. Разом з тим, позивач і АТ «ДТЕК Дніпроенерго» мають спільних засновників і є пов`язаними юридичними особами. Недотримання фінансової дисципліни АТ «ДТЕК Дніпроенерго» призвело до заборгованості заявника перед позивачем та постачальником електричної енергії ТОВ «ЕК «ЕНОЛЛ». У зв`язку з введенням в дію нового ринку електричної енергії, умови функціонування якого передбачають обов`язкову сплату попередньої оплати за електричну енергію, несплата заборгованості та поточних платежів постачальникам електричної енергії загрожує відключенням підприємства заявника від електропостачання, що неминуче призведе до зупинення централізованого водопостачання мешканцям міста, а також зумовить припинення постачання технічної води підприємствам міста. Звертає увагу суду, що обставини, які змусили заявника просити розстрочку є соціально значимими та винятковими, оскільки на даний час у ДПП «Кривбаспромводопостачання» існує нагальна необхідність спрямування наявних коштів на здійснення поточних розрахунків за електропостачання, виплату заробітної плати та закупку матеріалів для здійснення безперебійного процесу надання послуг з водопостачання. Враховуючи ціну позову, негайне виконання судового рішення паралізує фінансово-господарську діяльність підприємства заявника, що у свою чергу, призведе до порушення виконання графіку платежів за енергоносії, порушення строків виплати заробітної плати працівникам та інших порушень з оплати закупівель. Таким чином, заявник не зможе виконати рішення суду у даній справі негайно, а стягнення боргу в примусовому порядку ще більше ускладнить фінансовий стан заявника: арешт рахунків, сплата виконавчого збору і, як наслідок, несплата обов`язкових податкових платежів, за послуги з електропостачання, несплата заробітної плати, не кажучи вже про сплату кредиторської заборгованості контрагентам. Можливими шляхами розрахунку з позивачем заявник вважає стягнення з АТ «ДТЕК Дніпроенерго» суми заборгованості за послуги з водопостачання. Просить заяву задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду від 05.08.2020 прийнято заяву до розгляду та призначено її розгляд у засіданні на 13.08.2020.

12.08.2020 позивач подав до суду пояснення на заяву відповідача про розстрочення виконання рішення суду від 12.08.2020 № 30538/1001, в яких зазначив, що у поданій заяві відповідач не довів своїх намірів щодо погашення заборгованості за рішенням суду у випадку надання йому відстрочки; не вказав, які саме обставини, що перешкоджають виконанню рішення суду, будуть усунені та яким чином, що саме в подальшому дасть можливість відповідачу виконати рішення суду. Крім того, відповідачем не надані пояснення щодо джерел фінансування, з яких гарантовано буде сплачена заборгованість, а також з яких міркувань відповідач вважає, що найближчим часом (протягом 10 місяців) його фінансове становище покращиться. До того ж відповідач не обгрунтував чому саме такий час потрібен для розстрочення виконання рішення суду. Разом з тим, позивача зазначив, що заперечує проти задоволення судом заяви відповідача про надання розстрочки виконання рішення суду строком на 10 місяців, але не заперечує проти часткового задоволення заяви відповідача з наданням розстрочки строком на 5 місяців до кінця 2020 року шляхом сплати заборгованості рівними частинами щомісячними сумами.

13.08.2020 заявник подав до суду додаткові пояснення до заяви про розстрочення від 12.08.2020 № 16-04-1040, в яких зазначив, що за позовами ДПП "Кривбаспромводопостачання" до АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій на суму понад 10 млн. грн. Господарським судом Запорізької області відкрито провадження у справах: № 908/289/20; № 908/290/20; № 908/1403/20; № 908/983/20. Однак, у зазначених справах АТ «ДТЕК Дніпроенерго» подає зустрічні позовні заяви без сплати судового збору, апеляційні та касаційні скарги на ухвали суду, які залишаються без задоволення, що свідчить про зловживання процесуальними правами та у такий спосіб затягує розгляд справ. З огляду на вищевикладене, наголошує, що належне виконання рішення суду безпосередньо залежить від погашення заборгованості АТ «ДТЕК Дніпроенерго» перед підприємством заявника. Тому, враховуючи, що жодна з 4-х справ про стягнення заборгованості з іншого підприємства групи ДТЕК на сьогодні не розглянута та у зв`язку з цим відсутні кошти для виконання рішення суду у даній справі, ДПП «Кривбаспромводопостачання» просить суд розстрочити оплату заборгованості за рішенням у даній справі на десять місяців рівними платежами починаючи з серпня 2020 до травня 2021 включно.

У судовому засіданні 13.08.2020 представник заявника підтримав подану заяву у повному обсязі, просив її задовольнити; представник стягувача не заперечував проти часткового задоволення заяви із наданням розстрочки виконання рішення суду на 5 місяців.

У судовому засіданні 13.08.2020 проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява про розстрочення виконання рішення суду підлягає частковому задоволенню з огляду на нижченаведене.

Згідно із нормами ч. 1 ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч.5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України).

Аналізуючи норми ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зазначає, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 331 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати:

1) матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан;

2) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

3) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

4) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

5) наявність інфляційних процесів у економіці держави;

6) інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення тощо.

Таким чином, законодавець у будь-якому випадку пов`язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

При цьому положення чинного господарського процесуального законодавства України не містять визначеного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання.

Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Так, в обґрунтування викладених у заяві вимог заявник посилається на наступні обставини:

- Державне промислове підприємство "Кривбаспромводопостачання" засноване на державній власності, належить до сфери управління Дніпропетровської обласної державної адміністрації, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83, віднесено до об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави та створено з метою отримання відповідного прибутку за рахунок виробничої та підприємницької діяльності із забезпечення перекидання води у маловодні регіони каналами та водогонами;

- підприємство заявника перебуває у скрутному матеріальному становищі через значну кредиторську та дебіторську заборгованість, в тому числі через невиконання АТ «ДТЕК Дніпроенерго» перед підприємством заявника грошових зобов`язань за постачання технічної напірної води за період з січня по червень 2020 понад 9 мільйонів гривень. При цьому, АТ «ДТЕК Дніпроенерго» входить до однієї структури компанії ДТЕК, має із підприємством позивача спільних засновників та є пов`язаними юридичними особами;

- з метою стягнення заборгованості та штрафних санкцій на суму понад 10 млн. грн. з АТ «ДТЕК Дніпроенерго» позивач звернувся із відповідними позовами до Господарського суду Запорізької області, яким відкрито провадження у справах: № 908/289/20; № 908/290/20; № 908/1403/20; № 908/983/20. Однак, у зазначених справах АТ «ДТЕК Дніпроенерго» подає зустрічні позовні заяви без сплати судового збору, апеляційні та касаційні скарги на ухвали суду, які залишаються без задоволення, що свідчить про зловживання процесуальними правами та у такий спосіб затягує розгляд справ;

- обставини, які змусили заявника просити розстрочку є соціально значимими та винятковими, оскільки на даний час у ДПП «Кривбаспромводопостачання» існує нагальна необхідність спрямування наявних коштів на здійснення поточних розрахунків за електропостачання, виплату заробітної плати та закупку матеріалів для здійснення безперебійного процесу надання послуг з водопостачання, оскільки несплата заборгованості та поточних платежів постачальникам електричної енергії загрожує відключенням підприємства заявника від електропостачання, що неминуче призведе до зупинення централізованого водопостачання мешканцям міста, а також зумовить припинення постачання технічної води підприємствам міста;

- негайне виконання судового рішення паралізує фінансово-господарську діяльність підприємства заявника, що у свою чергу, призведе до порушення виконання графіку платежів за енергоносії, порушення строків виплати заробітної плати працівникам та інших порушень з оплати закупівель; отже, заявник не зможе виконати рішення суду у даній справі негайно, а стягнення боргу в примусовому порядку ще більше ускладнить фінансовий стан заявника.

На підтвердження викладених у заяві обставин, заявником до матеріалів справи надані бухгалтерська довідка від 30.07.2020; копії ухвал Господарського суду Запорізької області про відкриття провадження у справах № 908/289/20, № 908/290/20, № 908/1403/20, № 908/983/20 тощо.

Як свідчить судова практика до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочення його виконання, належать скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013 зазначено, що відстрочення або розстрочення виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Суд звертає увагу на те, що надання розстрочення виконання рішення є виключним заходом, який має застосовуватись лише за наявності поважних причин та при найменшій шкоді кредитору. При цьому, затримка у виконанні рішення не повинна бути надто тривалою та такою, що порушує саму сутність права, яке захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (рішення ЄСПЛ у справі "Іммобільяре Саффі проти Італії", заява № 22774/93, пункт 74).

За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 07.10.2003 року у справі "Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, тривалість виконання вісім місяців). І навіть, два роки та сім місяців, не визнавались надмірними і не розглядалися, як такі, що суперечить вимогам розумного строку, передбаченого статтею 6 Конвенції (ухвала ЄСПЛ від 17.09.2002 року у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00). Таким чином, для з`ясування обставин чи є період виконання рішення надмірно тривалим, варто звернути увагу на особливі обставини кожної справи.

Боржником (відповідачем) надані достатні докази, які свідчать, що його фінансовий стан і зазначені в заяві обставини роблять неможливим своєчасне виконання рішення у даній справі. За таких обставин, розстрочення виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та погашення заборгованості перед стягувачем.

Розстрочення виконання рішення суду має здійснюватися з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора. Тобто, важливим є досягти балансу інтересів сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.04.2018 у справі № 920/199/16.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 "Чижів проти України" зазначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 № 475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов`язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.04 по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду".

Необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, дослідження та оцінювання не лише доводів боржника, а й заперечень кредитора.

При цьому, необхідно враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але перш за все необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Центрального апеляційного господарського суду від 04.12.2018 у справі № 904/9951/16.

Оцінивши доводи боржника, враховуючи його фінансовий стан, суд дійшов висновку, що надання розстрочення виконання рішення на п`ять місяців не порушить принцип збалансованості інтересів сторін.

Розстрочення виконання рішення суду на п`ять місяців, в повній мірі буде відповідати принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Надання розстрочки виконання рішення у справі, на думку суду, сприятиме належному виконанню заявником своїх наявних зобов`язань, можливості запланувати та здійснити відповідні витрати, а отже належним чином виконати рішення суду у справі та, як наслідок, буде сприяти захисту інтересів обох сторін.

Прийнявши до уваги обставини, які ускладнюють одночасне виконання судового рішення - фінансовий стан підприємства, види діяльності товариства та установлення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами від 16 березня 2020 року) № 215 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року, а в подальшому до 31.08.2020 на усій території України карантину, суд дійшов висновку, що у даній справі розстрочення виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації боржника, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора.

Тобто, принцип "справедливої рівноваги" та "справедливого балансу" у розумінні статті 6 Конвенції при частковому задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду не буде порушено.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 06.09.2019 у справі № 905/1885/18.

За встановлених обставин, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та майновий стан сторін та згоду стягувача на надання розстрочки на п`ять місяців, дослідивши надані заявником в обґрунтування заяви докази, суд вбачає підстави для часткового задоволення заяви відповідача та надання розстрочки виконання судового рішення у справі № 904/5756/20 строком на 5 місяців із щомісячною сплатою суми боргу рівними частинами у розмірі 224 455 грн. 70 коп., починаючи з серпня 2020. В іншій частині заяви про розстрочення виконання рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву від 04.08.2020 № 16-04-996 Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" про розстрочення виконання рішення суду від 16.07.2020 у справі задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення господарського суду від 16.07.2020 по справі № 904/5756/19 на 5 місяців зі сплатою суми боргу рівними частинами у розмірі 224 455 грн. 70 коп., відповідно до наступного графіку:

- до 31.08.2020 224 455 грн. 70 коп.;

- до 30.09.2020 224 455 грн. 70 коп.;

- до 31.10.2020 224 455 грн. 70 коп.;

- до 30.11.2020 224 455 грн. 70 коп.;

- до 31.12.2020 224 455 грн. 70 коп.

В іншій частині заяви про розстрочення виконання рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею 13.08.2020.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя І.А. Рудь