ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 серпня 2020 року Справа № 903/239/20

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Коваль Олександр Миколайович

за участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/239/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс" до SIA ROST LOGISTIC про стягнення 13150 євро,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс" направило на адресу суду позов до SIA ROST LOGISTIC про стягнення 13150 євро.

Заява обґрунтована не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно контракту №030519-1 від 03.05.2019.

Ухвалою суду від 09.04.2020 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Негабарит-Сервіс" до SIA ROST LOGISTIC про стягнення 13150 євро залишено без руху. Позивачу не пізніше 10-ти календарних днів з дня закінчення строку дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) усунути недоліки позовної заяви та подати суду: нотаріально засвідчений переклад на українську мову доданих до позовної заяви документів; пояснення чи доповнення до позовної заяви з зазначенням офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача (за наявності); докази сплати судового збору в сумі 11,63 грн.; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

04.05.2020 на адресу суду надійшли від ТОВ "Негабарит-Сервіс" нотаріально засвідчений переклад на українську мову контракту №030519-1 від 03.05.2019, докази сплати судового збору в сумі 11,63 грн., попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, заява про уточнення позовних вимог, в якій зазначено електронну адресу відповідача та вказав, що оригінали документів долучених до позовної заяви знаходяться у позивача, крім контракту, оскільки останній був укладений у електронній формі.

Ухвалою суду від 05.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.06.2020 відкладено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 14.07.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті.

Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, 26.08.2020 подав заяву, в якій просить суд розглянути справу за відсутності представника за наявними у справі документами.

Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився. Ухвала суду від 14.07.2020 направлена на адресу зазначену в позові та контракті (Ziemupes iela 24, Liepaja, Latvija, LV3405) та на електронну адресу відповідача.

Згідно з витягом щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" № RD430847158UA (а. с.79) ухвала суду повернута відправнику з відміткою «одержувач переїхав».

Згідно п.4 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому відділенні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Суд зазначає, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу.

Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції або повернуті органами зв`язку з позначками "адресат відсутній", "закінчення терміну зберігання" тощо з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Відсутність сторони за адресою чи незабезпечення одержання за такою адресою кореспонденції створює саме для учасника справи негативні наслідки, які він зобов`язаний передбачити та самостійно вжити заходи щодо їх ненастання.

Сам лише факт не отримання учасником провадження кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Разом з цим суд вважає, що дана обставина не є перешкодою для розгляду справи, оскільки явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Ухвала суду про призначення судового засідання розміщена в мережі інтернет на веб-сайті "Єдиний державний реєстр судових рішень України", а також інформація про графік слухання справ судом відповідно до ст.9 ГПК України постійно оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

З огляду на відкритість інформації щодо справи, відповідач не був позбавлений можливості своєчасно дізнатись про дату, час і місце судового розгляду його справи.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю №Негабарит-Сервіс» (далі- перевізник, позивач) та SIA ROST LOGISTIC (далі - Експедитор, відповідач) укладено Контракт №030519- (надалі Контракт). (а.с.4-6).

Згідно п.1.1 контракту, предметом контракту є взаємовідносини сторін, що виникають при транспортуванні вантажів, що надаються Експедитором для перевезення транспортом Перевізника.

Відповідно до п.3.1. контракту, ціни за цим контрактом встановлені в ЄВРО. Ціни, що відповідають конкретному перевезенню (групі однотипних перевезень), погоджуються додатково перед кожним перевезенням (групою перевезень) у заявці, що є невід`ємною частиною даного контракту.

Платежі за послуги згідно цього контракту проводяться у формі 100% попередньої оплати по факту отримання рахунку, шляхом банківського переказу згідно з рахунком перевізника, якщо інше не обумовлено заявкою. Банківські витрати та комісії банку експедитора несе експедитор. Банківські витрати та комісії банку перевізника та банку-кореспондента несе Перевізник (п.п. 4.1.-4.2. контракту).

У відповідності до п.5 контракту, кількість прийнятих (зданих) перевізником вантажів визначається кількістю місць, зазначеній у товарно-транспортній накладній або CMR. У разі невідповідності кількості вантажу або його стану кількості і стану вантажу, описаному в товарно-транспортних документах, при прийомі вантажу до перевезення перевізник (водій-експедитор) повинен зробити відповідні застереження в першому примірник товарно-транспортної накладної (CMR), що залишається у вантажовідправника. При невідповідностях і пошкодженнях, виявлених під час вивантаження, перевізник (водій-експедитор) повинен внести свої зауваження в усі примірники транспортної накладної, а також брати участь у складанні акта торгової палати або незалежного експерта страхової компанії і підписати його.

Згідно п.9 контракту, претензії і спори, що відносяться до виконання цього контракту, будуть вирішуватися сторонами шляхом переговорів і консультацій. У випадку відсутності прийнятого для сторін рішення, спори вирішуються в судовому порядку. Місце судового розгляду - Господарський суд за місцем знаходження перевізника.

Пунктом 10.1. контракту сторони погодили, що по факту виконання перевезень Сторони складають і підписують Акт здачі- приймання робіт (надання послуг).

Цей контракт набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами і діє безстроково до виконання сторонами своїх зобов`язань за контрактом (п.10.3. контракту).

З матеріалів справи слідує, що між сторонами була підписана та скріплена печатками заявка №030519-1 від 03.05.2019 на перевезення вантажів автотранспортом до контракту (а.с.7), згідно умов якої Перевізник зобов`язався здійснити перевезення за маршрутом Яготин (Україна) - Рига (Латвія) транспортним засобом НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що підтверджується долученою міжнародною автомобільною накладною CMR №0000677; транспортним засобом НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , що підтверджується долученою міжнародною автомобільною накладною CMR №0000053, транспортним засобом НОМЕР_5 / НОМЕР_6 , що підтверджується долученою міжнародною автомобільною накладною CMR №0000988, транспортним засобом НОМЕР_7 / НОМЕР_8 , що підтверджується долученою міжнародною автомобільною накладною CMR №0000276, транспортним засобом НОМЕР_9 / НОМЕР_10 , що підтверджується долученою міжнародною автомобільною накладною CMR №0000636, транспортним засобом НОМЕР_11 / НОМЕР_12 , що підтверджується долученою міжнародною автомобільною накладною CMR №0000308 (а.с.15-20).

Як слідує з матеріалів справи, сума перевезення становить 15150 євро, що підтверджується рахунками на оплату №568 від 20.05.2019, №569 від 20.05.2019, №570 від 20.05.2019, №571 від 20.05.2019№572 від 20.05.2019, №573 від 20.05.2019 (а.с.8-13).

На виконання умов Контракту - ТОВ «Негабарит-Сервіс» рекомендованим листом №RA450818076UA надіслало Відповідачу - оригінали рахунків на оплату та акти наданих послуг (а.с.14).

Однак, Відповідач надані послуги оплатив лише частко перерахувавши 17.01.2020 - 2000 євро, що підтверджується меморіальним ордером № від 17.01.2020 (а.с.21).

Таким чином, на день розгляду справи сума основного боргу становить 13150 євро.

Відповідно до ст. 144 ГК України, майнові права та майнові обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно положень ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статей 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 307, 314 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та віддати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням перевізного документа (транспортної накладної) відповідно до вимог законодавства. Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача сталися не з його вини.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст.ст. 908, 909 ЦК України, що кореспондується зі ст. 307 ГК України, - за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» про стягнення з SIA ROST LOGISTIC 13150 євро за не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно контракту №030519-1 від 03.05.2019, підтверджуються належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, а тому підлягають до задоволення.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 6107,20 грн. відповідно до ст.ст. 129, 130 ГПК України слід віднести на нього.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 236-242 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з SIA ROST LOGISTIC (Ziemupes iela 24, Liepaja, Latvija, LV3405, VAT LV3, A/S Swedbank, SWIFT: HABALV22, IBAN:НОМЕР_13) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Негабарит-Сервіс» (вул.Заводська, буд.7-А, смт.Люблинець, Ковельський р-н, Волинська обл., 45034, ) 13150 євро заборгованість за надані послуги перевезення та 6107,20 грн. (шість тисяч сто сім гривень двадцять копійок) витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено 26.08.2020.

Суддя І. О. Гарбар