номер провадження справи 12/152/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.08.2020 Справа № 908/1970/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

розглянувши заяву Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РИМ ХХІ» коштів в загальній сумі 4976,57 грн.

ВСТАНОВИВ

Комунальне підприємство «Облводоканал» Запорізької обласної ради (далі заявник) звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою за вих. № 12/1268 від 29.07.2020 про видачу судового наказу, в прохальній частині якої просить видати судовий наказ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РИМ ХХІ» (далі боржник) заборгованості за послуги з водопостачання в сумі 4976,57 грн. за договором № 286 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 01.01.2017. Крім того, заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржника суми витрат зі сплати судового збору в розмірі 210,20 грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 вищевказану заяву про видачу судового наказу передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на те, що 01.01.2017 між Комунальним підприємством «Облводоканал» Запорізької обласної ради (далі Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РИМ ХХІ» (далі Споживач) укладений договір № 286 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, далі Договір, відповідно до п. 1.1. якого Виконавець зобов`язується надавати Споживачу безперебійне надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення далі по договору «послуги» - в обсягах, передбачених пунктом 2.1. Договору та якісними нормативами, передбаченими в п. 2.3. Договору, а Споживач зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх у порядку та на умовах даного договору. Підпунктом 4.2.1. п. 4.2. Договору передбачений обов`язок Споживача оплачувати послуги в установлені договором строки. В пункті 3.4. Договору зазначено, що акти прийому-передачі наданих послуг та акти про зняття показників водолічильника є підставою для остаточних розрахунків за надані послуги. Відповідно до п. 8.1. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за послуги з водопостачання та водовідведення проводиться Споживачем грошовими коштами до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі отриманого рахунку та Акту прийому-передачі за надані послуги. Заявник в заяві зазначає, що свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, надав безперебійні послуги з водопостачання та водовідведення за період: листопад грудень 2017, січень грудень 2018, січень грудень 2019 та січень червень 2020. При цьому в тексті поданої заяви вказує, що боржник свої зобов`язання за Договором в частині оплати за надані послуги не виконує, станом на 24.07.2020 у останнього існує заборгованість за Договором № 286 в розмірі 4672,00 грн.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

За змістом статей 148, 154 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 232 ГПК України судовий наказ є судовим рішенням.

Таким чином, зважаючи на принципи наказного провадження та встановлений порядок розгляду заяви про видачу судового наказу, наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості, наявність та розмір якої підтверджується доданими до заяви документами.

Згідно із вимогами ч. 2 (пункти 4, 5), ч. 3 (пункти 3, 4) ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними доказами є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із ст. 86 ГПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, в також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір.

На підтвердження вказаних обставин щодо наявності боргу у боржника в сумі 4672,00 грн. заявник надав засвідчені копії рахунків на оплату, актів надання послуг та актів-рахунків за період: листопад грудень 2017, січень грудень 2018, січень грудень 2019 та січень червень 2020. Також заявник в заяві виклав розрахунок заборгованості, зі змісту якого вбачається, що боржником здійснювались часткові оплати боргу на загальну суму 4517,87 грн., а саме: 17.01.2018 в сумі 67,03 грн., 13.02.2018 в сумі 22,34 грн., 13.02.2018 в сумі 67,03 грн., 13.02.2018 в сумі 57,80 грн., 15.05.2018 в сумі 89,37 грн., 15.05.2018 в сумі 63,40 грн., 15.05.2018 в сумі 5,75 грн., 26.07.2018 в сумі 0,44 грн., 08.11.2018 в сумі 317,04 грн., 08.11.2018 в сумі 507,26 грн., 06.03.2019 в сумі 624,85 грн., 06.03.2019 в сумі 257,29 грн., 21.05.2019 в сумі 147,00 грн., 12.06.2019 в сумі 698,36 грн., 03.07.2019 в сумі 367,56 грн., 07.08.2019 в сумі 403,03 грн., 13.09.2019 в сумі 326,78 грн., 13.12.2019 в сумі 495,54 грн.

При цьому, до заяви про видачу судового наказу заявником взагалі не доданий платіжний документ, який підтверджує обставини здійснення боржником часткової оплати 26.07.2018 на суму 0,44 грн.

Надані заявником до поданої заяви копії платіжних доручень не містять штампів банку про проведення оплат.

Разом з цим, до заяви про видачу судового наказу заявник не надав додаток № 1 до договору № 286 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 01.01.2017, який згідно із п. 14.6. Договору є його невід`ємною частиною.

Поряд з цим зі змісту преамбули договору № 286 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 01.01.2017 вбачається, що від імені Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради він був укладений та підписаний начальником цеху Москота Олексієм Миколайовичем, який діє на підставі довіреності № 8 від 30.12.2016.

Втім, копію довіреності № 8 від 30.12.2016 заявник до матеріалів поданої заяви суду не надав.

Крім того, суд звертає увагу заявника на те, що в тексті поданої заяви та розрахунку, викладеному в заяві, сума заборгованості боржника зазначена в розмірі 4672,00 грн., проте в прохальній частині заяви про видачу судового наказу заявник просить видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості в сумі 4976,57 грн.

З огляду на наведене вбачається, що заява Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради вих. № 12/1268 від 29.07.2020 про видачу судового наказу подана з порушенням вимог п. 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та ненадання заявником до поданої заяви вищевказаних доказів суд дійшов висновку про те, що із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги (саме в розмірі 4976,57 грн.), за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено: ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання.

Заява про видачу судового наказу за вих. № 12/1268 від 29.07.2020 підписана генеральним директором Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради Басанським С.В.

Втім, у поданій заяві відсутня інформація про місце проживання особи, яка підписала заяву про видачу судового наказу від імені Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

При засвідченні документів сторонам необхідно враховувати вимоги до змісту та розташування реквізитів документів встановлені п. 5 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), затвердженої Наказом Держспоживстандарту України 07.04.2003 року № 55.

Пунктом 5.27. цієї Уніфікованої системи встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23 (підпису).

З доданих до поданої заяви документів вбачається, що копія договору № 286 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 01.01.2017 та копія статуту Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради містять відмітки про засвідчення лише на першому аркуші, інші аркуші договору та статуту не містять відміток про їх засвідчення, що є порушенням вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим вони не розцінюються судом, як належні докази.

Згідно із п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Приписами ч. ч. 2, 3 ст. 152 ГПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу. У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Згідно із ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин, суд відмовляє у видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства «Облводоканал» Запорізької обласної ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РИМ ХХІ» заборгованості за послуги з водопостачання в сумі 4976,57 грн. за договором № 286 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 01.01.2017 на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Частиною 1 ст. 153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 147, 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ

1. У видачі судового наказу за заявою Комунального підприємства Облводоканал» Запорізької обласної ради про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «РИМ ХХІ» заборгованості за послуги з водопостачання в сумі 4976,57 грн. за договором № 286 про надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення від 01.01.2017 - відмовити.

2. Звернути увагу учасників судового процесу, що з судовим рішенням можливо ознайомитися в Єдиному державному реєстрі судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади: http://court.gov.ua/sud5009/. Електронна адреса Господарського суду Запорізької області: inbох@zp.arbitr.gov.ua.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 12.08.2020 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст. ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Смірнов