РІШЕННЯ

м. Київ

05.08.2020Справа № 910/4618/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу 910/4618/20

за позовом заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 (01601, бульвар Лесі Українки, 27/2, м. Київ) в інтересах держави в особі

1) Київської міської державної адміністрації (код 00022527, Дегтярівська, 31, корп. 2 м. Київ, 03680)

2) Київського національного університету технологій та дизайну (код 02070890, вул. Немировича-Данченка, 2, м. Київ, 01011)

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" (код 32554793, вул. Лейпцизька, 16А, м. Київ, 01015)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп" (код 39783349, вул. Маразліївська, 1/20, м. Одеса, 65014)

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих об`єктів , приведення земельної ділянки у попередній до будівництва стан.

Представники сторін:

прокуратури, Шелигова Г.С., довіреність № посвідчення 055470 від 24.02.20,

Київської міської державної адміністрації, Воєводіна А.О.,

Київського національного університету технологій та дизайну, Грищенко А.Л.,

відповідача-1, не з`явились,

відповідача - 2, не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

03.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації (далі - позивач 1) та Київського національного університету технологій та дизайну (далі - позивач 2) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" (відповідач - 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп" (далі - відповідач 2) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих об`єктів, приведення земельної ділянки у попередній до будівництва стан.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок укладеного інвестиційного договір між позивачем 2 та відповідачем 1 останній здійснив будівництво прибудови до гуртожитку № 7 по вул. Лейпцизькій, 16, літА1 та вул. Лейпцизькій, 16, літ А.

У 2012 прибудови оформлені у власність відповідача 1, а у 2015 здійснено прибудову будинку охорони 5 кв.м. та переходу 80 кв.м між цокольним поверхом та прибудовою без дозвільних документів.

Вказані відомості стали відомі позивачу в рамках кримінального провадження № 0000393 від 04.08.2017.

Вищевказані будівлі експлуатуються відповідачем 1 як будинок охорони та хол готелю "Чорне море" без прийняття в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства, чим порушено вимоги ч. 8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву проти позову заперечував, посилаючись на відсутність підстав для представництва прокурором інтересів позивачів.

Відповідно до частини першої статті 251 Господарського процесуального кодексу України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Проте, станом на 05.08.2020 відповідачем 2 не подано до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач 2 у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У 1984 році гуртожиток № 7 та прибудова до нього, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Лейпцігська, 16 літера А1 та Лейпцігська, 16 літера А, введені в експлуатацію і поставлені на облік Київського національного університету технологій і дизайну (Рішенням Київської міської ради від 29 листопада 2012 року за № 480/8764 "Про уточнення назв вулиць та площ у місті Києві" назва вул. Лейпцігська уточнена та іменується - вул. Лейпцизька).

Це підтверджується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою ЯЯ № 9389657 від 25.08.2004, вищевказаним рішенням Київської міської ради.

У серпні 2007 року укладено інвестиційний договір між позивачем 2 та відповідачем 1.

Відповідно до умов договору відповідач 1 здійснив будівництво нежилої будівлі площею 1814,8 кв.м., в якості прибудови до гуртожитку № 7 Університету, та реконструкцію нежилих приміщень цокольного поверху цього гуртожитку. На вказані приміщення відповідачем 1 в 2012 році було оформлено право власності, таким чином, умови інвестиційного договору були виконанні в повному обсязі.

У 2015 році Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у місті Києві (далі - Департамент ДАБІ) було проведено перевірку якою встановлено, що за вищевказаною адресою відповідачем 1 також здійснено будівництво будинку охорони площею 5 кв.м. та переходу площею 80 кв.м. між цокольним поверхом гуртожитку та прибудовою до гуртожитку.

Вищевказані будівлі експлуатуються відповідачем 1 як будинок охорони та холу готелю "Чорне море".

Це підтверджується наявними у матеріалах справи постановою Київської місцевої прокуратури № 6 м. Києва про об`єднання кримінальних проваджень від 17.08.2017 у межах кримінального провадження № 0000393, протоколом огляду місця події від 11.11.2016, актом обстеження земельної ділянки № 173/06 від 09.07.2015.

Згідно вимог ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник має право виконувати будівельні роботи після:

- подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

- видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".

Відповідно до ч. 8 ст. 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

За результатами перевірки проведеної Державної архітектурно-будівельної інспекції України відповідачу 1 видано припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 07.05.2015, відповідача 1 та його посадову особу притягнуто до встановленої законодавством відповідальності.

Аналогічне порушення зафіксовано і в 2017 році, видано припис відповідачу 1.

Всупереч ст. 74 ГПК України відповідачем 1 не надано суду доказів отримання ним дозвільних документів на спірну земельну ділянку. Також вимоги наведених вище приписів відповідачем 1 також не виконано, на даний час порушення не усунуті.

Також встановлено, що протоколом огляду місця події від 11.11.2016 та протоколом обшуку від 11.04.2017, проведеного в рамках розслідування кримінального провадження № 0000393, зафіксовано, що за вказаною адресою знаходиться одноповерховий перехід, що з`єднує між собою цокольний поверх гуртожитку № 7 та прибудову до гуртожитку і має напис "Готель-ресторан "Чорне море", а також одноповерхова будівля будинку охорони. У переході розташований вестибюль готелю "Чорне море". Експлуатацію та обслуговування будівель та споруд здійснює відповідач 2. Дозвільних документів під час обшуку його представниками надано не було.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об`єкта нерухомого майна за № 162275749 від 04.04.2019 право власності на приміщення - будинок охорони, перехід між цокольним поверхом гуртожитку та прибудовою до гуртожитку - відповідачем 2 не оформлено.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Таким чином, ТОВ "КІОД-1" самовільно, незаконно, без оформлення жодних дозвільних документів на будівництво та прийняття в експлуатацію, виконав будівельні роботи з будівництва переходу площею 80 м2 між цокольним поверхом гуртожитку та прибудовою, і на даний час експлуатує зазначені будівлі шляхом передачі в користування ТОВ "БЛЕК СІ ХОТЕЛ ГРУП".

Відповідно до ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовим актами.

За змістом ст.ст. 92, 95 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 116 ЗК України земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Згідно вимог ст.ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Київській області 06.08.2019 проведено перевірку з питань дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки, яка розташована по вул. Лейпцизькій, 16 у Печерському районі м. Києва (з кадастровим номером :82:186:0008).

Згідно акту перевірки № 404-ДК/380/АП/09/01/19 від 06.08.2019, відповідач 1 самовільно займає земельну ділянку площею 0,0080 га.

Аналогічне порушення зафіксовано в акті перевірки за № 243-ДК/232/АП/09/01/-17 від 19.10.2017.

Таким чином, всупереч вимоги статей 125, 126 Земельного кодексу України відповідач 1 незаконно, самовільно займає земельну ділянку площею 80 м2, на якій збудовано перехід, що з`єднує цокольний поверх гуртожитку № 7 Університету та нежитлову будівлю.

Враховуючи викладене, перехід між цокольним поверхом гуртожитку та прибудовою до гуртожитку, що розміщені на земельній ділянці за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 16 є самочинним будівництвом, а земельна ділянка площею 80 кв.м. є самовільно зайнятою.

Згідно з ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 84 ЗК України право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. У державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: земельні ділянки, закріплені за вищими навчальними закладами державної форми власності.

Відповідно до ст. 80 Закону України "Про освіту" до майна закладів освіти та установ, організацій, підприємств системи освіти належать земельні ділянки.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 205868156 від 01.04.2020, спірна земельна ділянка закріплена на праві постійного користування за позивачем 2 на підставі рішення Київської міської ради від 30.01.2003 № 247/407 та Державного акту (серія ЯЯ № 389657 від 25.08.2004), а власником земельної ділянки є Держава в особі Київської міської державної адміністрації.

Таким чином, на даний час законним розпорядником земельної ділянки з кадастровим номером :82:186:0008, що знаходиться по вул. Лейпцизькій, 16 у Печерському районі м. Києва та перебуває у користуванні Університету, є держава в особі Київської міської державної адміністрації.

Як слідує з наявних матеріалів звернення в суд прокурора з даним позовом зумовлене порушенням інтересів держави, які потребують судового захисту, тому посилання відповідача 1 на відсутність у прокурора підстав для подачі позову в інтересах держави є необґрунтованими.

Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.02.2019 у справі № 826/8693/17, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2020 позов Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю "КІОД-1" про зобов`язання вчинити дії задоволено повністю. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "КІОД-1" знести будинок охорони та перехід між цокольним поверхом гуртожитку та нежитловою будівлею на вул. Лейпцизькій, 16 у Печерському районі м. Києва.

У силу вимог ст. 75 ГПК України зазначені обставини не потребують повторного доказування.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідачів.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 6 в інтересах держави в особі Київської міської державної адміністрації та Київського національного університету технологій та дизайну до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп" про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, знесення самовільно збудованих об`єктів , приведення земельної ділянки у попередній до будівництва стан задовольнити повністю.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" (код 32554793, вул. Лейпцизька, 16А, м Київ, 01015) усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою площею 0,0080 га (що є частиною земельної ділянки з кадастровим номером :82:186:0008) по вул. Лейпцизькій, 16 в м. Києві, привівши земельну ділянку у попередній до будівництва стан шляхом знесення самовільно збудованих об`єктів - будинку охорони та переходу між цокольним поверхом гуртожитку № 7 Київського національного університету технологій та дизайну (код 02070890, вул. Немировича-Данченка, 2, м. Київ, 01011) та нежитловим приміщенням ТОВ "КІОД-1", на користь Київської міської державної адміністрації (код 00022527, Дегтярівська, 31, корп. 2 м. Київ, 03680) та Університету.

Стягнути солідарно з Товариство з обмеженою відповідальністю "Кіод-1" (код 32554793, вул. Лейпцизька, 16А, м Київ, 01015) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Блек Сі Хотел Груп" (код 39783349, вул. Маразліївська, 1/20, м. Одеса, 65014) на користь Прокуратури міста Києва (код 02910019, вул. Предславинська, 45/9, Київ, 03150) 2102,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12.08.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук