УХВАЛА

м. Київ

06.08.2020Справа № 910/11210/20

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І"

про забезпечення позову

у справі № 910/11210/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І"

до Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд"

про стягнення 60 970 695,60 грн,

Суддя Удалова О.Г.

Представники учасників справи:

від позивача Максименко Я.О., адвокат за ордером № 678001 від 24.10.19;

від відповідача Коваленко О.О., в порядку самопредставництва;

Паруль Ю.О., адвокат за ордером № 846244 від 06.08.20;

Крикун В.Б., адвокат за ордером № 1041035 від 06.08.20

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І" (далі - ТОВ "Будмонтажсервіс І", позивач) звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" (далі - відповідач, Консорціум) про стягнення 60 970 695,60 грн вартості фактично виконаних позивачем, але не оплачених відповідачем робіт.

Ухвалою суду від 05.08.2020 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 174 ГПК України.

Одночасно з поданням позовної заяви позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти, що належать відповідачу та/або філії Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" у м. Новодністровськ" (код ВП 37727921) та знаходяться на будь-якому рахунку, виявленому Державною виконавчою службою або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування, та на рахунки в цінних паперах в межах суми 60 970 695,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається:

1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо;

2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом;

3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з ч.ч. 3 та 4 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, що подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до ст.ст. 1 та 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін; диспозитивність (ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши зміст поданої заяви, враховуючи необхідність встановлення всіх обставин, що склалися, для з`ясування обґрунтованості заяви про забезпечення позову та необхідності забезпечення позову, суд призначив заяву про забезпечення позову до розгляду в судовому засіданні та викликав ухвалою представників сторін для надання пояснень, у тому числі, шляхом повідомлення засобами телефонного зв`язку, про що оформлені телефонограми.

У судове засідання 06.08.2020 з`явились повноважні представники сторін.

Представник заявника наполягав на необхідності задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову.

Представники Консорціуму надали усні та письмові пояснення, в яких заперечили проти вжиття заходів забезпечення позову, зазначивши, серед іншого, наступне:

- відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову в розумінні положень ст.ст. 136, 137 ГПК України;

- саме лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви;

- суд повинен пересвідчитися при розгляді заяви, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам;

- Консорціум утворений у 2005 році та є генеральним підрядником по виконанню будівельних робіт на низці об`єктів гідроенергетичної галузі;

- з 2011 року на підставі відповідних договорів Консорціум є генпідрядником по виконанню будівельних робіт, що здійснюються в рамках будівництва першої та другої черги Дністровської ГАЕС філії «Дирекція з будівництва Дністровської ГАЕС» ПрАТ «Укргідроенерго»; значна ціна договорів та тривалі строки дії останніх свідчать про недоречність припущення про неможливість погашення боргових зобов`язань (наприклад, за договором № 01/2020-К від 22.02.2020 ціна складає 2 467 468 744,17 грн, а строк дії - до 31.12.2022; за договором № 02/2020 від 30.07.2020 ціна складає 2 432 385 472,20 грн, а строк дії - 31.12.2023);

- з метою виконання умов договорів генерального підряду Консорціум виконує роботи як самостійно, так і з залученням на договірній основі субпідрядників, постачальників, вчиняє правочини, необхідні для виконання зобов`язань;

- оборот по виконанню зобов`язань за 2016-2019 роки склав 4 мільярди 252 мільйони грн;

- Консорціум підтверджує факт укладення з заявником договору субпідряду від 22.08.2016 № 6-01/2016 на виконання будівельних робіт із завершення будівництва першої черги Дністровської ГАЕС філії «Дирекція з будівництва Дніпровської ГАЕС» ПрАТ «Укргідроенерго»;

- Консорціум стверджує, що частину робіт, вартість яких позивач пред`явив до стягнення в позові, субпідрядник виконав без погодження з генпідрядником, вказані роботи не замовлялися;

- Консорціум вбачає в діях заявника зловживання процесуальними правами;

- на переконання Консорціуму Товариство з обмеженою відповідальністю «Будмонтажсервіс І» має ознаки фіктивності та не може виконати свої зобов`язання перед Консорціумом;

- 21.07.2020 Консорціум звернувся до правоохоронних органів у зв`язку з «примушуванням Консорціуму позивачем до виконання цивільно-правових зобов`язань».

Дослідивши мотиви, викладені сторонами у наданих суду документах, заслухавши пояснення представників учасників процесу, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача з огляду на таке.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначив, що відповідно до ч. 4 ст. 120 Господарського кодексу України, консорціум - це тимчасове статутне об`єднання підприємств для досягнення його учасниками певної спільної господарської мети (реалізації цільових програм, науково-технічних, будівельних проектів тощо). Консорціум використовує кошти, якими його наділяють учасники, централізовані ресурси, виділені на фінансування відповідної програми, а також кошти, що надходять з інших джерел, в порядку, визначеному його статутом. У разі досягнення мети його створення консорціум припиняє свою діяльність.

Згідно з п. 2.1. Статуту Консорціуму, затвердженого Протоколом зборів Ради учасників Консорціуму від 16.12.2019 № 16/12-2019, консорціум є тимчасовим статутним об`єднанням підприємств для досягнення його учасниками певної спільної господарської мети, є юридичною особою за законодавством України, має самостійний баланс, розрахункові та інші рахунки в установах банків, круглу печатку та кутовий штамп зі своїм найменуванням, фірмовий бланк, знаки для товарів та послуг.

Згідно з п. 2.7. Статуту, учасники Консорціуму не відповідають за зобов`язаннями Консорціуму.

Відповідно до п. 5.1. Статуту, за рахунок внесків учасників Консорціуму утворено статутний капітал в розмірі 2 500 000,00 грн.

Згідно з п. 13.2. Статуту ліквідація Консорціуму може бути проведена за рішенням Ради Учасників Консорціуму.

Як стверджує заявник, розділом 3 Статуту не вказано чітко визначеної спільної господарської мети, для досягнення якої створено Консорціум, а лише перераховуються загальні види господарської діяльності, якими може займатися Консорціум в процесі свого існування.

Заявник в засіданні зазначив, що у разі прийняття в будь-який час Радою Учасників Консорціуму рішення про ліквідацію останнього, у тому числі, в зв`язку з пред`явленням позовної заяви на суму, що в двадцять чотири рази перевищує статутний капітал Консорціуму, виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог заявника буде утруднене або унеможливлене.

За твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І", вжиття заявлених заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника на час вирішення спору в суді, в разі задоволення позову забезпечить можливість виконання рішення суду.

Суд погоджується з доводами заявника про те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості або значного ускладнення виконання рішення суду у разі задоволення позову з огляду на значну суму заборгованості, яка перевищує розмір статутного капіталу Консорціуму, зважаючи на положення, викладені в п.п. 2.1., 2.7. Статуту Консорціуму (тимчасовість статутного об`єднання підприємств; відсутність відповідальності

учасників Консорціуму за зобов`язаннями останнього; порівняно невеликий статутний капітал по відношенню до суми заборонності; відсутність іншого нерухомого майна, окрім однокімнатної квартири в Чернівецькій області).

Судом встановлено наступне:

- заходи забезпечення позову, заявлені позивачем, співвідносяться з предметом позову (стягнення грошових коштів - арешт коштів в межах ціни позову);

- заходи забезпечення позову, запропоновані заявником, можуть забезпечити реальне виконання рішення суду у випадку, якщо позов буде задоволено;

- між сторонами існує реальний правовий спір щодо обсягу, вартості, строків оплати робіт, порядку прийняття робіт за договором, про що пред`явлено відповідний позов до суду;

- відповідач не заперечує факт багаторічної співпраці з позивачем в галузі субпідрядних робіт;

- представники боржника підтвердили, що продовжували співпрацювати з позивачем у 2020 році (після дати складання частини актів щодо робіт, вартість яких, за твердженням заявника, не була оплачена Консорціумом);

- твердження представників Консорціуму про великий обсяг обігових коштів свідчить про те, що накладення арешту на суму в межах ціни позову, не призведе до блокування господарської діяльності господарюючого суб`єкта-боржника;

- Господарським судом м. Києва розглядається інша справа № 910/9352/20 про стягнення з Консорціуму грошових коштів за інший обсяг виконаних, але неоплачених роботи; до подачі позову за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І" вжито заходів забезпечення позову у такий саме спосіб - арешт коштів (ухвала № 910/8652/20 від 23.06.2020); постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 вказану ухвалу залишено без змін;

- заявивши у липні 2020 року про фіктивність позивача, Консорціум співпрацював з ним з 2009 року та продовжував співпрацю після періоду, в який, за твердженням позивача виконувались спірні роботи;

- представники сторін у судовому засідання зазначили, що умовами договору передбачено перевірку генпідрядником протягом семи календарних днів достовірності акту приймання виконаних робіт в частині фактично виконаних будівельних робіт, підписання останніх у разі відсутності недоліків, або направлення мотивованого заперечення проти підписання;

- як стверджує заявник, частина актів форми КБ-2в не була підписана генпідрядником за наявності попереднього погодження Бушовським Є.О. (відповідальною особою за виконання робіт субпідрядником згідно з наказом Генпідрядника № 01-01-01/34 від 26.11.2016);

- заявник стверджує, що акти на закриття прихованих робіт по даних об`єктах складаються комісією у складі 5 осіб, за результатами роботи комісії було встановлено, що роботи виконані відповідно до проектної документації, стандартів, будівельних норм і правил, технічних умов і відповідають вимогам до прийняття;

- за твердженням заявника, спірні роботи стосувалися закріплення насипу ґрунту на схилі з метою подолання наслідків після весняно-літніх злив з метою недопущення значного пошкодження чи навіть знищення об`єкту будівництва, щодо виконання вказаних робіт заперечень від генпідрядника не надходило;

- на переконання заявника, після фактичного виконання ним робіт, Генпідрядник уклав формальну угоду з іншою особою, предметом якої є виконання робіт, аналогічних тим, які вже добросовісно та якісно виконані позивачем, про що позивач повідомив у встановлений законом спосіб правоохоронні органи; такі дії генпідрядника перешкоджатимуть встановленню істини у спорі та майбутньому відновленню порушеного права позивача;

- згідно з наданою суду Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за кодом Консорціуму рахується тільки одна квартира площею 43 кв. м. у Чернівецькій області;

- позивач зазначає, що працює на будівництві об`єктів та споруд Дністровської ГАЕС з 2009 року, а деякі його спеціалісти - понад 20 років; збудував понад 100 об`єктів в межах будівництва Дністровської гідроакумуляторної електростанції загальною вартістю 1,5 млрд грн;

- до позовної заяви позивачем надано документацію, яка, за його твердженням, свідчить про фактичне виконання погоджених відповідачем робіт, однак відповідач від оплати вартості останніх ухиляється.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти відповідача може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду за умови задоволення даного позову та позбавить позивача можливості поновити своє порушене право.

Суд зазначає, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Поряд з цим, за приписами ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони здійснювати певні дії.

Суд зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, забезпечення права кожному на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд зобов`язаний виходити із інтересів позивача і вимог Конституції України щодо обов`язковості виконання рішень суду та вживати всі необхідні дії для забезпечення виконання рішення.

При цьому вирішуючи питання забезпечення позову на стадії відкриття провадження у справі суд, не вдаючись до оцінки підставності позову та вирогідності його задоволення, має лише керуватися власним уявленням про те, чи може невжиття відповідних заходів забезпечення позову утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду, у разі задоволення позову.

Відповідно до роз`яснень, наведених у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи та гарантією задоволення законних вимог позивача.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Враховуючи наведені роз`яснення та беручи до уваги предмет позову, в межах якого заявлена дана заява про забезпечення позову, а також обставини, наведені заявником в обґрунтування вказаної заяви, суд дійшов таких висновків.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся у випадку задоволення позову.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов`язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору.

Застосування заходів до забезпечення позову не порушить прав та охоронюваних законом інтересів відповідача чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу, не призведе до втручання у звичайну діяльність учасників судового процесу, а лише запровадить тимчасові обмеження, існування яких дозволить створити належні умови для запобігання перешкод у виконанні рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, здійснивши оцінку обґрунтованості доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення позову, дотримання збалансованості інтересів сторін, встановивши наявність правового зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовних вимог, врахувавши ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, господарський суд вважає за необхідне задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І" в частині накладання арешту на грошові кошти, що належать Консорціуму та/або філії Консорціуму у м. Новодністровськ" (код ВП 37727921) в межах суми 60 970 695,60 грн.

У той же час, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення в частині накладення арешту на рахунки боржника в цінних паперах з огляду на предмет позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І" про забезпечення позову частково.

2. Вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти, що належать Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, офіс 14; код 33834660) та/або філії Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" у м. Новодністровськ" (код ВП 37727921) та знаходяться на будь-якому рахунку, виявленому Державною виконавчою службою або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування, в межах суми 60 970 695 (шістдесят мільйонів дев`ятсот сімдесят тисяч шістсот дев`яносто п`ять) грн 60 коп.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Дана ухвала набирає чинності з моменту постановлення 06.08.2020 та є виконавчим документом.

5. Строк пред`явлення ухвали до виконання - до 06.08.2023.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмонтажсервіс І" (01103, м. Київ, вул. М. Бойчука, 17, код 35876701).

Боржник-1: Консорціум "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, офіс 14; код 33834660).

Боржник-2: Консорціум "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" (04212, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, офіс 14; код 33834660) в особі філії Консорціуму "Науково-виробниче об`єднання "Укргідроенергобуд" у м. Новодністровськ" (код ВП 37727921)

Ухвала набирає законної сили 06.08.2020 та підлягає оскарженню в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя О.Г. Удалова