ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року Черкаси справа № 925/736/20

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О. І.,

без виклику учасників справи, розглянув справу за позовом

Приватного підприємства «МЕТАЛОБАЗА №1-СОРГО» до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСЕЙФ» про стягнення 82128,90 грн,

Приватне підприємство «МЕТАЛОБАЗА №1-СОРГО» звернулося у Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСЕЙФ» про стягнення заборгованості за поставлений товар згідно з договором поставки товару від 17.10.2017 №47М у розмірі 82128,90 грн, у тому числі 70234,45 грн основного боргу, 8340,73 грн інфляційних, 3553,72 грн 3% річних та відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у сумі 2102,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за укладеним між сторонами договором позивач передав, а відповідач прийняв товар, проте у визначений договором строк відповідач не розраховувався, допустивши прострочення оплати його вартості, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій, обов`язок зі сплати яких передбачено діючим законодавством.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16.06.2020 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів, (висновки експертів і заяви свідків), що підтверджують заперечення проти позову протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов суду не надав. Ухвала Господарського суду Черкаської області від 16.06.2020, направлена судом на адресу, вказану позивачем у позовній заяві, за адресою його держаної реєстрації рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення та отримано уповноваженою особою відповідача 17.06.2020.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

17.10.2017 між Приватним підприємством «МЕТАЛОБАЗА №1-СОРГО» (постачальником, позивач у справі), в особі директора Новікова В.В., який діє на підставі Статуту, та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРСЕЙФ» (покупцем, відповідач у справі), в особі директора Педченко О.І., що діє на підставі Статуту, було укладено договір поставки товару №47М (надалі договір, а.с. 6-8), за умовами якого постачальник зобов`язався поставити, а покупець прийняти та своєчасно оплатити товар у кількості та строки визначені сторонами в ході виконання цього договору.

У пункті 1.2 договору асортимент, одиниці виміру, кількість, ціна одиниці товару і загальна вартість партії товару визначається при кожній конкретній поставці товару на підставі рахунку та товарної накладної.

Якість товару, що підлягає поставці по цьому договору має відповідати сертифікату якості, копію якого надає постачальник покупцеві при відпуску товару.

Згідно з пунктом 3.1 договору поставка постачальником товару покупцеві здійснюється окремими партіями товару. Поставка кожної окремої партії товару здійснюється згідно з усним або письмовим замовленням покупця, яке надсилається (повідомляється) покупцем на адресу (телефон) постачальника.

Відповідно до пункту 3.4 договору покупець зобов`язується оплатити рахунок отриманий від постачальника шляхом перерахування 100% суми вказаної у рахунку на поточний рахунок та/або внесення їх у касу постачальника, не пізніше трьох днів з дня направлення постачальником покупцеві рахунку.

Відповідно до пункту 3.9 договору право власності на партію товару переходить від постачальника до покупця з моменту отримання покупцем товару і підписання накладної представниками сторін цього договору, уповноваженими на те відповідно до статуту або належним чином оформленої довіреності.

Згідно з пунктом 6.1 договору даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018.

На виконання умов договору позивач поставляв відповідачу товар у вказаний строк, на узгоджених умовах з 10.01.2018 на загальну суму 432 188,92 грн. Покупець частково оплатив товар на суму 361 954,47 грн.

Товар на суму 90234,45 грн, що залишився не оплаченим поставлений згідно з видатковими накладними:

№ЦБ7444 від 30.08.2018 на суму 11653,43 грн (а.с. 9);

№ЦБ7280 від 23.08.2018 на суму 34547,50 грн (а.с. 10);

№ЦБ7262 від 22.08.2018 на суму 27886,55 грн (а.с. 11);

№ЦБ7928 від 12.09.2018 на суму 16146,97 грн (а.с. 12), оплачено покупцем частково на суму 20000,00 грн.

Станом на час звернення позивача до суду заборгованість відповідача становить 70234,45 грн.

17.07.2019 на адресу відповідача направлено вимогу, у якій позивач вимагає сплатити заборгованість у сумі 70234,45 грн протягом семи календарних днів з моменту отримання даної вимоги (а.с. 15).

Вимога залишилась без відповіді та задоволення.

Несплата відповідачем заборгованості за поставлений товар у сумі 70234,45 грн стала причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права та примусового стягнення боргу з відповідача на нарахованих інфляційних та 3% річних.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з положеннями частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За приписами частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості. Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (статті 669, 671, 691 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов для даного виду договору, договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення статті 204 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивач поставив, а відповідач прийняв товар вартістю 432 188,92 грн, що підтверджується належними доказами. Відсутність претензій відповідача щодо неналежної поставки товару, недопоставки, неякісного товару чи іншого невиконання умов спірного договору є доказом належного виконання постачальником своїх зобов`язань за договором.

У силу наведених правових норм після отримання товару від постачальника, у відповідача виник обов`язок з оплати його вартості, отже, строк сплати за отриманий товар є таким, що вже настав. Відповідач повність не розрахувався за поставлений товар, його заборгованість становить 70234,45 грн. Факт наявності заборгованості підтверджується належними доказами (договором, видатковими накладними) та не заперечений відповідачем.

Відповідно до статей 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за отриманий товар, у розумінні вимог статей 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, відповідач суду не подав, тому вимога про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 70234,45 грн є обґрунтованою, отже підлягає до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

На підставі вказаних вимог позивачем нараховано відповідачу 8340,73 грн інфляційних за період з 15.09.2018 до 22.05.2020 та 3553,72 грн 3% річних за період прострочення з 15.09.2018 до 22.05.2020, які просить стягнути з відповідача.

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон». Розрахунок виконано вірно. Вимога позивача про стягнення 8340,73 грн інфляційних та 3553,72 грн 3% річних підлягає до задоволення.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права. З огляду на це суд вважає, що позовні вимоги Приватного підприємства «МЕТАЛОБАЗА №1-СОРГО» підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРСЕЙФ» (вул. Васильченка, 73, смт. Драбів, Черкаська область, 19801, ідентифікаційний код 33283318) на користь Приватного підприємства «МЕТАЛОБАЗА №1-СОРГО» (проспект Хіміків, 55, м. Черкаси, 18018, ідентифікаційний код 41272489) 70234,45 грн заборгованості, 8340,73 грн інфляційних, 3553,72 грн 3% річних та 2102,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко