Справа № 909/695/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.08.2020 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.

секретар судового засідання Тузін Г.П.

За участю:

прокурора: Літвінов Р.О.,

відповідача: Левицької І. В,

присутнього: ОСОБА_1

представника: ДК "Укроборонпром" ДП "Івано-Франківський Котельно-Зварювальний завод": Пазюк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: заступника військового прокурора Івано-Франківського гарнізону, вул. Чорновола, 9, м. Івано-Франківськ, 76018 в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Державний концерн "Укроборонпром", вул. Дегтярівська, буд.36, м. Київ, 04119, ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод", вул.Хриплинська,11, м. Івано-Франківськ, 76002

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Левицької Інни Володимирівни, АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості в сумі 50 900 грн.

встановив, що заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Державний концерн "Укроборонпром", ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Левицької Інни Володимирівни про стягнення заборгованості в сумі 50 900 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод", перерахував відповідачу кошти на оплату транспортування працівників, однак відповідач наданих послуг не надав.

Відповідач направила суду відзив на позовну заяву, в якому щодо позову заперечила, посилаючись на те, що послуги виконала належним чином відповідно до умов Договору. В підтвердження надала суду акт № 003-017 від 26.02.2018 про прийняття - передачу виконаних робіт (наданих послуг) та копію Договору № 005-17 від 27.07.2017 на надання послуг з організації перевезень працівників та взірців продукції.

17.12.2019, судом зупинено провадження у справі №909/695/19 до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду судових рішень у справі №912/2385/18 та оприлюднення повного тексту постанови, тобто справи в межах якої вирішується виключна правова проблема щодо неоднакового застосування ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", зокрема, в частині підстав та випадків представництва прокуратурою інтересів держави в суді.

19.06.2020, заступник військового прокурора Івано-Франківського гарнізону направив суду клопотання про поновлення провадження у справі у зв`язку з розглядом Великою Палатою Верховного Суду справи №912/2385/18.

22.06.2020, Господарський суд Івано-Франківської області поновив провадження у справі та призначив розгляд справи №909/695/19 на 14.07.2020.

Ухвалами суду розгляд справи неодноразово відкладався для надання повного тексту постанови Великої Палати Верховного Суду справи №912/2385/18.

06.08.2020 судом оголошено перерву до 07.08.2020.

07.08.2020 суд розглянувши матеріали справи заслухавши представників сторін, вважає що позов слід залишити без розгляду.

При цьому суд виходив з наступного.

Згідно вимог ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, в постанові ВП ВС від 26.05.2020 винесеній у справі № 912/2385/18 викладено висновок про застосування норм права, відповідно до якого прокурор, згідно ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.

З огляду на викладене та те, що лист ДП "Івано-Франківська котельно - зварювального заводу" до Військового прокурора про подання позову, не є доказом в розумінні позиції викладеної у вищезазначеній постанові ВПВС, що підтверджує обґрунтованість та доводить бездіяльність компетентного органу, яка встановлена відповідною перевіркою, а відповідно наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, позов прокурора слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.124 Конституції України, Законом України "Про судоустрій і статус суддів", ст.ст.226, 234- 235, Господарсько процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

позов військового прокурора Івано-Франківського гарнізону, вул. Чорновола, 9, м. Івано-Франківськ, 76018 в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних відносинах є Державний концерн "Укроборонпром", вул. Дегтярівська, буд.36, м. Київ, 04119, ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод", вул.Хриплинська,11, м. Івано-Франківськ, 76002 до відповідача: Фізичної особи-підприємця Левицької Інни Володимирівни, АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості в сумі 50 900 грн. - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 255, 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://if.arbitr.gov.ua/sud5010.

Ухвала підписана 13.08.2020

Суддя Скапровська І. М.