РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2020Справа № 910/15535/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Лук`янчук Д. Ю., розглянувши у загальному позовному провадженні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Володан"

до 1) Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто"

про стягнення 668 112, 23 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Поліщук Л. І.

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Володан" (далі - ТОВ "Володан", позивач-1) із позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - ПАТ "УПСК", відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" (далі - ТОВ "Транс-Ковельавто", відповідач-2) про стягнення страхового відшкодування в порядку суброгації, а також нарахованої на нього пені у сумі 668 112,23 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.05.2019 р. на автодорозі Київ-Ковель (239 км.) сталась ДТП, внаслідок якої був пошкоджений транспортний засіб, що належав позивачу. У подальшому страховик винної особи (відповідач-1) в межах ліміту цивільно-правової відповідальності, передбаченої полісом № АО/0505743, сплатив ТОВ "Володан" частину страхового відшкодування на суму 99 000,00 грн., проте, з простроченням грошового зобов`язання. За таких обставин позивач просить стягнути з ПАТ "УПСК" пеню у сумі 1 383,29 грн. за несвоєчасну сплату страхового відшкодування. Також, посилаючись на ст. 1187, 1188, 1194 ЦК України, позивач просить стягнути решту понесеної шкоди у сумі 666 728,94 грн. з відповідача-2 - ТОВ "Транс-Ковельавто", що на праві оренди володіє транспортним засобом, водій якого став винуватцем ДТП.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2019 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

У підготовчому засіданні від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів від Ковельського відділу поліції ГУНП у Волинській області та Територіального сервісного центру 0742 МВС у Волинській області, а саме: копій договорів оренди транспортних засобів (від 11.06.2014 р. та від 24.02.2015 р.), заяв № 58461211 від 25.02.2015 р. № 235698757 від 21.05.2019 р. та № 91348913 від 12.05.2016. щодо участі у міжнародному русі транспортних засобів (учасників ДТП). Вказане клопотання було задоволене судом ухвалою від 30.01.2020 р., а 24.02.2020 р. - виконане зазначеними органами.

Відповідач-1 - ПАТ "УПСК" у строк, встановлений законом, надав відзив, у якому проти вимог про стягнення пені заперечив, зазначив про їх безпідставність, оскільки позивач неправильно розрахував строки сплати страхового відшкодування та не врахував передбачені нормами п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", випадки зупинення таких строків, а тому, на думку відповідача-1, строк для виплати страхового відшкодування пропущений не був.

Відповідач-2 - ТОВ "Транс-Ковельавто", належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома.

Під час розгляду справи по суті представник позивача свої вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

У судове засідання представники відповідачів-1, 2 не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Представник відповідача-1 подав клопотання про розгляд справи без його участі. У цьому ж клопотанні підтримав свою позицію, викладену у відзиві на позов, просив відмовити у задоволенні вимог до ПАТ "УПСК" про стягнення пені.

Щодо належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи відповідача-2 - ТОВ "Транс-Ковельавто", суд зазначає, що про дані обставини свідчать направлені за його юридичною адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (49041, м. Дніпро, вул. Комбрига-Петрова, 5), поштові відправлення з ухвалою про відкриття провадження у справі від 04.12.2019 р., ухвалою-викликом у судове засідання від 13.01.2020 р., ухвалою про відкладення підготовчого засідання від 30.01.2020 р., ухвалою-викликом у судове засідання від 12.03.2020 р., ухвалою про відкладення розгляду справи від 16.04.2020 р., ухвалою-викликом у судове засідання від 04.06.2020 р. Проте, поштові відправлення з наведеними ухвалами суду були повернуті органом поштового зв`язку до Господарського суду міста Києва із відмітками про неможливість їх вручення адресату у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення.

Враховуючи, що указані поштові відправлення були надіслані за належною адресою відповідача-2, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд дійшов висновку про те, що відповідач-2 був належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду даної справи.

Окрім цього суд враховує, що відповідно до практики Європейського Суду сторони, які задіяні в ході судового розгляду, зобов`язані з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі "Каракуця проти України").

Крім того, відповідно до ч. 1, 3 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Суд зазначає, що інформація, яка стосувалась даної справи та призначених у ній судових засідань, є доступною через інтернет-сторінку (веб-сайт) Господарського суду міста Києва (ki.arbitr.gov.ua/sud5011/gromadyanam/csz/) та на офіційному веб-порталі судової влади України за посиланням: http://court.gov.ua/fair. При цьому усі процесуальні ухвали, які постановлялись судом у даній справі, були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua), а тому відповідач-2 або його представник могли дізнатись про усі судові засідання та взяти участь у розгляді справи.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі представника відповідача-2.

Отже, розглянувши заяви учасників справи по суті спору, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що 18.05.2019 р. на 239 км. автодороги Київ-Ковель сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "DAF", реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Shmitz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ТОВ "Володан" (відповідно до свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 та НОМЕР_8), під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля "DAF", реєстраційний номер НОМЕР_5 , з напівпричепом марки «Shmitz», реєстраційний номер НОМЕР_6 , які перебували у користуванні ТОВ "Транс-Ковельавто" (відповідно до укладених із ОСОБА_2 договорів оренди транспортних засобів від 11.06.2014 р. та від 24.02.2015 р.), під керуванням ОСОБА_3 (винної особи).

За фактом вказаної ДТП, в результаті якої загинув водій ОСОБА_3 , було розпочате кримінальне провадження № 0000177 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченими ч. 2 ст. 286 КК України, яке у подальшому постановою слідчого СВ Олевського ВП ГУНП в Житомирській області від 27.06.2019 р. було закрите у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення у діях водія ОСОБА_1 . У цій же постанові слідчий дійшов висновку, що тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть водія ОСОБА_3 були отримані ним в результаті власних необережних дій, а саме - виїздом в процесі руху на зустрічну смугу, що стало причиною ДТП.

Також встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи ( ОСОБА_3 ) була застрахована у відповідача-1 - ПрАТ "УПСК" згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі (поліс № АО/0505743, ліміт відповідальності страховика становить 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.), період дії полісу - до 29.02.2020 р.

Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" встановлено, що за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Матеріали справи свідчать, що за дорученням ТОВ «Володан» та з метою встановлення розміру матеріального збитку, завданого позивачу - власнику транспортних засобів «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Shmitz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , були проведені експертні автотоварознавчі дослідження вказаних транспортних засобів.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 16-D/55/7 від 26.07.2019 р. (складеного ФОП Яремчуком В. В . ) ринкова ціна автомобіля «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 699 760,00 грн., яка дорівнює сумі матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику цього транспортного засобу. У цьому ж висновку експерт встановив, що вартість відновлювального ремонту указаного автомобіля становить 1 002 247 грн. Відповідно до іншого висновку експерта ФОП Яремчука В. В. № 25-R/57/9 від 29.07.2019 р. ринкова вартість автомобіля «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , після ДТП, склала 340 008,64 грн.

Також згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 16-D/55/8 від 26.07.2019 р. (складеного ФОП Яремчуком В. В.) ринкова ціна напівпричепа марки «Shmitz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , до ДТП становить 449 163,77 грн., яка дорівнює сумі матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику цього транспортного засобу. А відповідно до іншого висновку цього ж експерта № 25-R/57/8 від 26.07.2019 р. ринкова вартість указаного транспортного засобу після ДТП склала 43 186,19 грн.

У своїх висновках № 16-D/55/7 від 26.07.2019 р. та № 16-D/55/8 від 26.07.2019 р. експерт визначив, що транспортні засоби «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Shmitz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , слід рахувати, як фізично знищені.

Відповідно до ст. 30.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно зі ст. 30.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо транспортний засіб вважається фізично знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

За таких обставин сума збитку, завданого ТОВ «Володан» внаслідок настання 18.05.2019 р. ДТП, у зв`язку із чим були фізично знищені транспортні засоби «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «Shmitz», реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 765 728,94 грн. Зокрема, пошкодженням автомобіля «DAF» спричинено збиток в сумі 359 751, 36 грн. (699 760 грн. - 340 008,64 грн.), а напівпричепа марки «Shmitz» - 405 977,58 грн. (449 163,77 грн. - 43 186,19 грн.).

Матеріали справи свідчать, що власник пошкоджених автомобілів ТОВ «Володан» (позивач) 28.05.2019 р. звернувся до ПрАТ "УПСК" (страховика винуватця ДТП) із заявою про виплату страхового відшкодування на користь ТОВ «Володан».

Зі свого боку, відповідач-1 виплатив позивачу страхове відшкодування 11.09.2019 р. за полісом страхування цивільно - правової відповідальності № АО/0505743 у сумі 99 000,00 грн. (за мінусом франшизи 1 000, 00 грн.), що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, зокрема, страховим актом № ОЦ/004/006/19/0643 від 11.09.2019 р. та платіжним дорученням № 6689 від 11.09.2019 р.

Як зазначив позивач, сума страхового відшкодування була сплачена відповідачем-1 (ПрАТ "УПСК") несвоєчасно, тому останній має сплатити пеню за період прострочення - з 27.08.2019 р. по 10.09.2019 р. у сумі 1 383,29 грн. Інша частина страхового відшкодування, тобто різниця між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, що складає 666 728,94 грн. (765 728,94 грн. - 99 000,00 грн.), має бути відшкодована відповідачем-2.

Згідно з приписами п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили.

У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення.

Як вже встановлено судом та не заперечується ПрАТ "УПСК", відповідач-1, отримавши заяву про виплату страхового відшкодування 28.05.2019 р., свої зобов`язання виконав лише 11.09.2019 р. У той час, суд вважає, що страхове відшкодування мало бути здійснене 26.08.2019 р. (на 90-й день з дня отримання заяви про страхове відшкодування).

Доводи ПрАТ "УПСК" про те, що обчислення строку для виплати страхового здійснюється з дня отримання ПрАТ "УПСК" постанови слідчого СВ Олевського ВП ГУНП в Житомирській області від 27.06.2019 р. про закриття кримінального провадження № 0000177, тобто з 25.07.2019 р., суд до уваги не приймає, оскільки указана постанова слідчого не є судовим рішенням, що набрало законної сили у кримінальній справі, а тому перебіг 90 денного строку не зупинявся відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Крім того, постанова слідчого не входить до переліку документів, визначених п. 35.2 ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", які додаються до заяви про виплату страхового відшкодування, а тому її відсутність не впливала на строки прийнятого рішення.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач-1 здійснив виплату страхового відшкодування з порушенням строку, визначеного законом.

Відповідно до ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Із указаних приписів закону вбачається, що обов`язок страховика сплатити пеню виникає в разі прострочення сплати страхового відшкодування з вини страховика на користь страхувальника (потерпілої особи) або ж вигодонабувача.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Нарахування пені починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, при цьому день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені (п. 2.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Провівши власний розрахунок штрафних санкцій на підставі наведених приписів закону, суд прийшов до висновку, що з відповідача підлягає стягненню пеня у сумі 1 369,73 грн., тобто у меншій сумі, ніж просить позивач, оскільки ним неправильно застосований розмір подвійної облікової ставки НБУ.

Стосовно другої позовної вимоги про стягнення страхового відшкодування у сумі 666 728,94 грн. з ТОВ "Транс-Ковельавто", як відповідальної особи за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, що знаходилось у користуванні відповідача-2 на правах оренди, суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Із наявних у справі матеріалів ДТП вбачається, що на момент вчинення ДТП автомобіль "DAF", реєстраційний номер НОМЕР_5 , з напівпричепом марки «Shmitz», реєстраційний номер НОМЕР_6 , перебували у користуванні ТОВ "Транс-Ковельавто" відповідно до укладених із ОСОБА_2 договорів оренди транспортних засобів від 11.06.2014 р. та від 24.02.2015 р., а цивільно-правова відповідальність винної у вказаній ДТП особи - ОСОБА_3 , як вже було встановлено судом, була застрахована у ПрАТ "УПСК" (поліс АО/0505743 ) в межах передбаченого законом ліміту.

Отже, ТОВ "Транс-Ковельавто" є відповідальною особою за спричинену у ДТП шкоду в частині відшкодування різниці між розміром завданої позивачу шкоди (765 728,94 грн.) та сплаченою страховиком (ПрАТ "УПСК") сумою страхового відшкодування (99 000,00 грн.).

Відповідач-2 доказів відшкодування позивачу такої різниці у розмірі 666 728,94 грн. не надав, доводів позивача не спростував, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги до ТОВ "Транс-Ковельавто" про стягнення страхового відшкодування у сумі 666 728,94 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню у вказаному розмірі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо витрат позивача, пов`язаних із проведенням експертизи, про які він зазначав у позові, суд встановив, що такі витрати були здійснені ним не у зв`язку з розглядом даної справи у суді, а тому вони не є судовими, крім того, доказів понесення таких витрат матеріали справи не містять, а тому вказана вимога позивача залишається без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Володан" до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" про стягнення 668 112, 23 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ідентифікаційний код 20602681) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Володан" (17024, Чернігівська обл., село Виповзів, вул. Центральна, буд. 24, ідентифікаційний код 41594272) пеню у сумі 1 369 (одна тисяча триста шістдесят дев`ять) грн. 73 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 20 (двадцять) грн. 55 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Ковельавто" (49041, місто Дніпро, вул. Комбрига-Петрова, буд. 5, ідентифікаційний код 37598061) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Володан" (17024, Чернігівська обл., село Виповзів, вул. Центральна, буд. 24, ідентифікаційний код 41594272) страхове відшкодування у сумі 666 728 (шістсот шістдесят шість тисяч сімсот двадцять вісім) грн. 94 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 10 000 (десять тисяч) грн. 93 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті та проголошені його вступна та резолютивна частини в судовому засіданні 20 липня 2020 року.

Повний текст рішення складений 3 серпня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.