ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.08.2020 Справа № 914/1343/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Коссака С.М., при секретарі Пукач М.В., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПК Планета Здоров`я", м.Трускавець,

про: скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівни від 14.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №62554861

у справі: №914/1343/19

За позовом: Приватного підприємство "КИТ-СВІТ", м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПК Планета Здоров`я", м.Трускавець

про: стягнення 1 363 657,33 грн.

орган стягнення: Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна

За участі учасників справи:

Від скаржника (відповідача): Гринишин Петро Степанович - представник; Більська Любов Володимирівна - адвокат:

Від позивача: Козій Ігор Юрійович - адвокат;

Від органу стягнення: Ільчишин Любов Володимирівна - приватного виконавця виконавчого округу Львівської області

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.09.2019 року задоволено заяву про затвердження мирової угоди від 26.09.2019. Затверджено укладену між сторонами мирову угоду у справі №914/1343/19. Закрито провадження у справі № 914/1343/19. Сторонам роз`яснено, що Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом. Стягувачем є: Приватне підприємство "КИТ-СВІТ" (79024, Львівська область, місто Львів, вулиця А. Навої, 17/3, ). Боржником є: Товариство з обмеженою відповідальністю "ОКП Планета Здоров`я" (82200, Львівська область, місто Трускавець, вулиця Суховоля, будинок 61, ).

27.07.2019 р. за вх. № 1725/20 через канцелярію Господарського суду Львівської області представником Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПК Планета Здоров`я", м.Трускавець подано скаргу про скасування постанови приватного виконавця округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівни від 14.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №62554861.

Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржують ся (ч. 1 ст. 342 ГПК України).

Так, розглянувши подані матеріали скарги, суд зазначено, що така відповідає вимогам процесуального законодавства, а відтак, вважає за необхідне прийняти та призначити подану скаргу до розгляду у судовому засіданні з викликом представників стягувача, боржника та державного виконавця.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 28.07.2020 року скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПК Планета Здоров`я", м.Трускавець прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 05.08.20 о 10:00 год. Викликано в судове засідання Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівну. Приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівні у строк до 04.08.2020 року зобов`язано надати суду: - оригінали матеріалів виконавчого провадження №62554861 для огляду в судовому засіданні, а належним чином завірені копії -для долучення до матеріалів справи.

В судове засідання 05.08.2020 року, скаржник явку уповноважених представників забезпечив, які підтримали вимоги скарги, просять її задоволити та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівни від 14.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №62554861.

В судове засідання 05.08.2020 року, позивач явку представника забезпечив, заперечив проти задоволення скарги з підстав, викладених у пояснення по скарзі на постанову про відкриття виконавчого провадження , які надійшли до суду за вх.№23290/20 від 04.08.2020 року.

В судове засідання 05.08.2020 року Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівна з`явилася. Зазначила, що її дії щодо відкриття виконавчого провадження №62554861 з примусового виконання ухвали Господарського суду у справі №914/1343/19 від 26.09.2019 року, були вчинені відповідно до чинного законодавства, в межах повноважень приватного виконавця, при цьому право скаржника не було порушено, а відтак скарга не підлягає задоволенню з підстав викладених у відзиві на скаргу про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, який подано через канцелярію суду за вх.№23262/20 від 04.08.2020 року.

Також приватний виконавець в судовому засіданні надала належним чином завірену (прошиту та пронумеровану) копію матеріалів виконавчого провадження №62554861 та оригінали виконавчого провадження для огляду.

Дослідивши наявні у справі докази, суд доходить висновку про відмову у задоволенні скарги про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівни від 14.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №62554861 , виходячи з такого.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 13.12.2012р. №18-рп/2012, у рішенні від 25.04.2012р. №11-рп/2012, а також у рішенні від 26.06.2013р. №5-рп/2013 неодноразово наголошував, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Крім того, за приписами ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

У рішенні ЄСПЛ від 20.07.2004р. у справі "Шмалько проти України" зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина "судового розгляду". Також, у рішенні по справі "Чіжов проти України" ЄСПЛ зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до змісту рішення ЄСПЛ "Шмалько проти України" право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ у справі "Ліпісвіцька проти України" визначено, що судове рішення та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених в п. 1 ст. 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Системний аналіз рішень ЄСПЛ у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" засвідчує однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що рішення у даній справі (Ухвала Господарського суду Львівської області від 26.09.2019 року про затвердження мирової угоди), яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання, має бути виконана.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч.3 ст.2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Віповідно до ч.1 ст.5 цього ж Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Відповідно до ч.1, 2, 6 ст. 25 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя. Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Отже, аргументи скаржника, щодо неможливості прийняття до виконання виконавчого документу у справі №914/1343/19 безпідставні.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема п.2 ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Винятків щодо виконання виконавчого документу - ухвали про затвердження мирової угоди у справі №914/1343/19 законом не встанволено. Отже приватний виконавець вправі приймати до виконання та виконувати цей документ відповідно до встановлених правил виконавчого провадження.

Відповідно до ст.173 ГПК України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою. Ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". У разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

У поданій заяві заявник (боржник) зазначає про те, що «приватний виконавець Ільчишин Л.В. перед винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження у справі повинен перевірити чи такий виконавчий документ відповідає вимогам ст.4 та іншим статтям Закону України «Про виконавче провадження». Пунктом 6 ч. 4 ст.4 Закону передбачено дії приватного виконавця щодо повернення виконавчого документу, якщо, зокрема, виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону. Однак доказів такої невідповідності не наводить.

Як встановлено судом, приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л.В. розглянуто заяву стягувача про примусове виконання ухвали №914/1343/19, виданої 26.09.2019 року господарським судом Львівської області та постановою від 14.07.2020 року відкрито виконавче провадження ВП 62554861. Зокрема, приватним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що боржником не сплачено до 25.12.2019 року - кінцевого терміну оплати всю суму, яка підлягала сплаті за п.2.1. Мирової угоди, що становить 816 649,30 грн. Останні платежі проведені 09.01.2020 року 38 883, 10 грн. та 14.01.2020 р. - 3 883,20грн.

Зазначені обставини підтверджуються також наданими боржником до заяви платіжними дорученнями.

Отже, як сторони домовилися загальна сума, яка підлягає сплаті за даною Мировою угодою становить 816 649,30 (вісімсот шістнадцять тисяч шістсот сорок дев`ять гривень 30 копійок). Кінцевий термін оплати - до 25.12.2019 р. Після сплати суми 816 649,30 (вісімсот шістнадцять тисяч шістсот сорок дев`ять гривень 30 копійок), в порядку передбаченому п. 2.1. цієї мирової угоди, грошові зобов`язання Боржника за цією Угодою вважаються припиненими. Кредитор в свою чергу відмовляється від стягнення з Боржника 40% основного боргу в сумі 521 462,93 грн. (п`ятдесят двадцять одна тисяча п`ятсот дві гривні 93 копійки). У випадку порушення Боржником п. 2.1. цієї мирової угоди, щодо строків оплати грошових коштів, п. 1.5. цієї мирової угоди втрачає законну силу, у Боржника виникає обов`язок по оплаті на користь Кредитора всієї суми боргу в розмір 1 303 657,33 грн. (Один мільйон триста три тисячі шістсот п`ятдесят сім гривень 33 копійки) до 31.12.2019 року п.1).

Відтак кредитор скористався своїм правом на примусове стягнення коштів.

Відповідно до ст.76,77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак заявник не навів жодних аргументів, які б слугували підставами для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та не надав належних та допустимих доказів підставності звернення до суду і необхідності задоволення заяви та враховуючи те, що постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена приватним виконавцем у відповідності до Закону, в межах її повноважень, відтак правових підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження немає. Позиція скаржника, згідно якої у п. 2.1. Мирової угоди зазначено «ц 1.5.», суд розцінює як технічну описку (пункт «п. 1.5.»), що не слугує доведення правових підстав для скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівни від 14.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №62554861 і не впливає на комплекс визначених умовами мирової угоди прав та обов`язків сторін.

Враховуючи наведене вище, суд доходить висновку про відмову у задоволенні скарги про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівни від 14.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №62554861.

Керуючись ст.ст.234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги (вх.№1725) про скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Ільчишин Любов Володимирівни від 14.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП №62554861.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Західного апеляційного господарського суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 06.08.2020 року.

Суддя С.М. Коссак