УХВАЛА

про закриття провадження у справі

м. Київ

11.08.2020Справа № 910/8213/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О. розглянувши у відкритому підготовчому засіданні клопотання приватного акціонерного товариства «Комплекс «Либідський»» (код 32768518; 03039, м. Київ. Вул. Миколи Грінченка, буд.18) про закриття провадження

у справі 910/8213/20

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мокра справа» (код 37120239; 03039, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд.18, літ. «Б»; адреса для листування: 01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 32-Г, приміщення автомийки)

до приватного акціонерного товариства «Комплекс «Либідський»» (код 32768518; 03039, м. Київ. Вул. Миколи Грінченка, буд.18)

про зобов`язання вчинити дії

за участі представників

позивача, ОСОБА_1., керівник(діє на підставі статуту) , паспорт НОМЕР_2;

відповідача, Лісайчук М.Ю., керівник (діє на підставі статуту) , паспорт серії НОМЕР_1 ;

відповідача, Іванюк В.І., адвокат;

ВСТАНОВИВ

11.06.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Мокра справа» до приватного акціонерного товариства «Комплекс «Либідський» про зобов`язання вчинити дії. Зокрема, позивач просить суд зобов`язати приватне акціонерне товариство «Комплекс «Либідський» виконати зобов`язання, визначене п.5.2.6 Договору оренди нежитлових приміщень від 15.06.2010 року а саме, надати належним чином завірену копію проектно-технічної документації на Об`єкт оренди, розташованого за адресою: 03039, м.Київ, вул.. Миколи Грінченка 18, літера «Б», а саме: - розділу Проекту АР (архітектурні рішення) Об`єкта оренди;

- розділу Проекту КЗ (конструкції залізобетонні) Об`єкта оренди; - розділу Проекту ОВ (опалення та вентиляція) Об`єкта оренди; - розділу Проекту ВК (водопровід та каналізація) Об`єкта оренди; - розділу Проекту ЕО (електрообладнання) Об`єкта оренди; - розділу Проекту ЕП (електропостачання) Об`єкта оренди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.06.2020 відкрито провадження у справі №910/8213/20 за вказаним позовом.

27.07.2020 через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про застосування положень п.3 ч.1 статті 231 ГПК України, згідно якого, просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з тим, що є таке, що набрало законної сили рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У судовому засіданні 05.08.2020 судом оголошено перерву до 11.08.2020

11.08.2020 через відділ діловодства суду Позивачем подано Заперечення на клопотання про застосування положень п.3 ч.1 статті 231 ГПК України.

Згідно поданих заперечень, Позивач просить суд відмовити в задоволенні Клопотання про закриття провадження у справі та вказує, що запитувана ним технічна документація за листами-зверненнями від 25.11.2019 не має жодного стосунку до господарської справи №20/62, в рамках якої виносилось рішення від 24.05.2011.

Фактичні обставини справи №20/62 свідчать про те, що зобов`язання відповідача виконати вимоги п.5.2.6 Договору стосувалось надання технічної документації на очисні споруди, тобто, мав місце інший предмет позову. Тоді як у даній справі Позивач, на виконання п.5.2.6 Договору, просить надати інші розділи Проекту: АР (архітектурні рішення), КЗ (конструкції залізобетонні), ОВ (опалення та вентиляція), ВК (водопровід та каналізація), ЕО (електрообладнання), ЕП (електропостачання) Об`єкта оренди.

Крім того, Позивач зазначає, що в рамках розгляду справи №20/62 останній звертався з клопотанням про витребування доказів, яким просив суд витребувати у відповідача усі розділи проектної документації. Проте, в задоволенні такого клопотання судом першої інстанції (рішення ГС м. Києва від 24.05.2011 ) судом відмовлено. Вказане додатково підтверджує той факт, що усі розділи проекту об`єкта оренди (Зокрема: АР (архітектурні рішення), КЗ (конструкції залізобетонні), ОВ (опалення та вентиляція), ВК (водопровід та каналізація), ЕО (електрообладнання), ЕП (електропостачання) не були предметом позову в рамках господарської справи №20/62.

Також, позивач стверджує, що п.5.2.6. Договору не місить конкретного строку виконання боржником обов`язку, а відтак, обов`язок наступає з моменту пред`явлення вимоги. Оскільки, вимога виконати п.5.2.6. Договору була пред`явлена 25.11.2019 , тобто в момент дії Договору, дана вимога жодним чином не пов`язана з вимогами, які надсилались листами від 08.10.2010 та 08.11.2010

У судовому засіданні 11.08.2020 відповідач підтримав подане ним клопотання про закриття провадження у справі та просив його задовольнити.

Позивач проти задоволення даного клопотання заперечував, з підстав викладених у поданих до канцелярії суду письмових Запереченнях.

Суд, заслухавши у судовому засіданні 11.08.2020 пояснення представників сторін, розглянувши у нарадчій кімнаті клопотання про закриття провадження у справі, прийшов до висновку про задоволення останнього та закриття провадження у даній справі на підставі п.3 ч.1 статті 231 ГПК України, з таких підстав.

Згідно з п.2 ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу;

В підготовчому провадженні у справі 910/8213/20 встановлено, що є таке, що набрало законної сили рішення суду, а саме, Постанова Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2011 у справі №20/62 (Далі - Постанова) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мокра Справа» до приватного акціонерного товариства «Комплекс «Либідський» про зобов`язання вчинити дії та стягнення 6000,00грн., та за зустрічним позовом приватного акціонерного товариства «Комплекс «Либідський» до товариства з обмеженою відповідальністю «Мокра Справа» про розірвання договору оренди нежилих приміщень від 15.06.2010року та виключення його з державного реєстру правочинів.

Предметом первісного позову у господарській справі 20/62, зокрема, була і вимога про зобов`язання ПрАТ «Комплекс «Либідський» виконати зобов`язання, визначені п.5.2.6 договору оренди нежитлових приміщень від 15.06.2010 року.

Вказаною Постановою скасовано Рішення господарського суду міста Києва від 24.05.2011 року у справі №20/62 прийнято рішення суду, яким позовні вимоги задоволено повністю. Зокрема, зобов`язано приватне акціонерне товариство «Комплекс «Либідський» виконати зобов`язання, визначені п.5.2.5, п.5.2.6, п.5.2.7, п.5.2.8 договору оренди нежитлових приміщень від 15.06.2010 року.

Як вбачається із даної Постанови, яка не була оскаржена та набрала законної сили 05.09.2011 , господарським судом вирішено спір:

- між тими ж сторонами, а саме Позивач - ТОВ «Мокра Справа», Відповідач - ПрАТ «Комплекс «Либідський»;

- про той самий предмет: зобов`язати приватне акціонерне товариство «Комплекс «Либідський» виконати зобов`язання, визначені п.5.2.6, договору оренди нежитлових приміщень від 15.06.2010 року;

- і з тих самих підстав: невиконання ПрАТ «Комплекс «Либідський» за зверненням ТОВ «Мокра Справа» обов`язку, визначеного у пункті п.5.2.6 Договору щодо сприяння, в межах своєї компетенції, отриманню орендарем дозволів на початок робіт від органів пожежного нагляду та інших органів державного контролю та нагляду та укладенню договорів, необхідних для здійснення господарської діяльності орендаря, в тому числі, і договорів на постачання електроенергії, води, тощо.

При прийнятті Постанови у справі №20/62 апеляційний господарський суд виходив з того, що: «в матеріалах справи відсутні докази того, що /ПрАТ «Комплекс Либідський»/ надав /тов «Мокра справа»/ технічну документацію на об`єкт оренди з метою отримання від державних контролюючих органів дозволів на початок роботи».

Тобто, при прийнятті рішення у справі та дослідження факту невиконання відповідачем обов`язку встановленого п.5.2.6 Договору судом досліджено та зроблено висновок щодо виконання обов`язку в цілому, тобто, ненадання відповідачем усієї документації необхідної для отримання орендарем дозволів на початок роботи.

Із вказаного вбачається, що приймаючи судове рішення, в частині п.5.2.6 Договору, судом зобов`язано відповідача виконати свій обов`язок в цілому.

Це підтверджується і резолютивною частиною даної Постанови, де зазначено: « 4.Зобов`язати приватне акціонерне товариство «Комплекс «Либідський» виконати зобов`язання, визначені п.5.2.5, п.5.2.6, п.5.2.7, п.5.2.8 договору оренди нежитлових приміщень від 15.06.2010року.». Не зазначено при цьому, які саме конкретні документи слід витребувати/надати Позивачу на виконання п.5.2.6 Договору.

Крім того, у судовому рішенні апеляційної інстанції встановлено, що: «Із змісту договору оренди вбачається, що сукупність зобов`язань встановлених п.п.5.2.6.- 5.2.8. договору оренди мала бути виконаною орендодавцем ПАТ «Комплекс «Либідський» продовж 120 днів з моменту підписання цього договору але не пізніш 13.10.2010 року ( п.2.4., 3.3., 5.2.1. договору)».

Тобто, обов`язок відповідача щодо «сприяння, в межах своєї компетенції, отриманню орендарем дозволів на початок робіт від органів пожежного нагляду та інших органів державного контролю та нагляду та укладенню договорів, необхідних для здійснення господарської діяльності орендаря, в тому числі, і договорів на постачання електроенергії, води, тощо.» повинен був бути виконаний щодо усіх дозвільних документів у 120-ти денний строк з моменту підписання цього договору.

У судовому засіданні 11.08.2020 представник позивача зазначив, що таке твердження суду апеляційної інстанції є безпідставним і не вірним. Із даною позицією суду позивач не згоден та вважає її помилковою.

Проте, суд звертає увагу Позивача, що Постанова КАГС від 05.09.2011 у справі №20/62 є чинною, з касаційною скаргою на вказану Постанову Позивач не звертався, заяв про роз`яснення Постанови апеляційного суду позивачем не подавалось.

Водночас посилання позивача, щодо подання до суду під час розгляду справи 20/62 заяв і клопотань з процесуальних питань щодо витребування і збирання доказів, суд не бере до уваги, оскільки преюдиційне значення має саме судове рішення, а не дії учасників справи та суду направлені на підготовку справи до судового розгляду по суті.

Суд зауважує, що до предмету позову у справі 20/62 було позивачем віднесено «зобов`язати виконати зобов`язання, визначені п.5.2.6» в цілому, а не окремих складових, які можуть виникати в ході підготовки приміщення до роботи.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога товариства з обмеженою відповідальністю «Мокра справа» до приватного акціонерного товариства «Комплекс «Либідський» про зобов`язання виконати зобов`язання, визначене п.5.2.6 Договору оренди нежитлових приміщень від 15.06.2010 року вже розглянута та задоволена Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2011 у справі №20/62 між тими ж сторонами, і з тим же предметом і з тих же підстав.

У зв`язку із чим, провадження у справі № 910/8213/20 підлягає закриттю на підставі п.3 ч.1 статті 231 ГПК України.

Згідно зі ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності. Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Так, у справі "Sunday Times v. United Kingdom" ЄСПЛ суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права, як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та засади моральності суспільства.

До цих правил, які визначають сталість правозастосування, відноситься і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія. Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, а й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (справа "Steel and others v. The United Kingdom"). Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні (наведена правова позиція викладена в ухвалі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2018 по справі N 910/4647/18).

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який серед іншого вимагає того, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилося під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. Така процедура сама по собі не суперечить принципу юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (Рішення ЄСПЛ 09.06.2011 у справі "Желтяков проти України").

Отже, в підготовчому провадженні встановлено, що у обох справах 910/8213/20 та 20/62 між тими самими позивачем та відповідачем спір щодо того самого предмету з одних і тих самих підстав, та є судове рішення, яке набрало законної сили.

Таким чином, оскільки є таке, що набрало законної сили, рішення між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, це є підставою для закриття провадження у справі.

Згідно до ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.4 ст.231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Керуючись ст.43, 231, 234, 235, 240 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити клопотання приватного акціонерного товариства «Комплекс «Либідський»» (код 32768518; 03039, м. Київ. Вул. Миколи Грінченка, буд.18) про закриття провадження у справі 910/8213/20.

Закрити провадження у справі №910/8213/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Мокра справа» (код 37120239; 03039, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд.18, літ. «Б»; адреса для листування: 01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, буд. 32-Г, приміщення автомийки) до приватного акціонерного товариства «Комплекс «Либідський»» (код 32768518; 03039, м. Київ. Вул. Миколи Грінченка, буд.18) про зобов`язання виконати зобов`язання, визначене п.5.2.6 Договору оренди нежитлових приміщень від 15.06.2010.

Ухвала набрала законної сили 11.08.2020 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва.

Повне судове рішення складено 12.08.2020

Суддя І.Д. Курдельчук