РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2020Справа № 910/6806/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління (вул.Ветеранів, буд.2, м.Львів, 79007, )

до Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" (вул. Юрія Іллєнка, буд. 83-Д, м.Київ, 04119, )

про стягнення 175 722, 73 грн.

ВСТАНОВИВ:

Західне територіальне квартирно-експлуатаційного управління звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" про стягнення суми 175 722,73 грн банківської гарантії.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов банківської гарантії №8746/18-ГВ забезпечення виконання зобов`язань від 10.01.2019 щодо оплати та своїх зобов`язань, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 175 722,73 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

15.05.2020 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/6806/20, ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Сторони належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 21.05.2020 отримана позивачем - 05.06.2020, відповідачем - 01.06.2020, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 21.05.2020 у справі №910/6806/20 було встановлено строк для подання відповідачем відзиву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

Відтак, Акціонерне товариство "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" було вправі подати відзив на позов до 17.06.2020 включно.

При цьому, строк на подання відповідачем відзиву на позов не є продовженим на підставі п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, оскільки даний пункт господарського процесуального Закону набрав чинність 18.06.2020.

Пункт 4 розділу Х Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Тобто, станом на дату набрання чинності положенням господарського процесуального Закону, якими передбачено автоматичне продовження строку на подання відзиву на строк дії карантину, відповідний строк у відповідача закінчився, а відтак не міг бути продовженим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

Крім того, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

22.05.2018 Публічним акціонерним товариством "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" (відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент звернення до суду із позовною заявою по справі №910/6806/20 - Акціонерне товариство "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ") (далі - відповідач) надано Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "УКРІНБУД" (далі - ТОВ "БФ УКРІНБУД") банківську гарантію №8746/18-ГВ, відповідно до якої відповідач зобов`язався сплатити на користь Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління (далі - позивач) суму гарантії в розмірі 175 722,73 грн у випадку невиконання ТОВ"БФ УКРІНБУД" своїх зобов`язань перед позивачем за Договором підряду №125 від 24.05.2018 (далі - Договір підряду).

10.01.2019 відповідачем поновлено (повторно видано) банківську гарантію №8746/18-ГВ (у новій редакції) у зв`язку із закінченням строку дії попередньої на тих самих умовах.

Відповідно до умов банківської гарантії №8746/18-ГВ, відповідач цією гарантією безумовно і безвідклично зобов`язався протягом 5 (п`яти) банківських днів заплатити позивачу суму в розмірі 175 722,73 грн, після отримання від позивача письмової вимоги, з посиланням на цю гарантію, яка підписана уповноваженою особою та скріплена відбитком печатки позивача, із зазначенням у вимозі, що сума, які позивач вимагає сплатити, має бути виплачена позивачу у зв`язку з невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "УКРІНБУД" своїх зобов`язань у відповідності до Договору підряду.

Такі письмові вимоги позивач повинен бути надати відповідачу не пізніше 30 січня 2020 включно. Гарантія набуває чинності з моменту підписання її відповідачем і діє до 30 січня 2020 включно. Будь-яка вимога повинна бути отримана відповідачем не пізніше цієї дати, після настання якої ця гарантія втрачає чинність незалежно від того, чи буде вона повернута для анулювання, чи ні.

24.05.2018 між Західним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "УКРІНБУД" (Генпідрядник) був укладений Договір підряду №125, відповідно до умов якого Замовник доручив, а Генпідрядник забезпечив відповідно до проектної документації та умов Договору виконання робіт із "Будівництво будівлі казарми поліпшеного планування №3, в/м №25, м.Хмельницький, Хмельницької області», за адресою: Хмельницька область, м.Хмельницький, військове містечко №25, вул. Чорновола, 27 (далі - об`єкт), що виконується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 6.2.1 Договору підряду, передбачено, що Замовник має право достроково розірвати Договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши Генпідрядника (цінний лист із описом вкладення) за 10 календарних днів до дати розірвання, у разі якщо: Генпідрядник більше ніж на 20 календарних днів порушив строк завершення виконання робіт будь-якого етапу, визначеного у п. 5.1.1 Договору підряду.

Відповідно до п. 5.1 Додаткової угоди №5 від 02.05.2019 до Договору підряду, завершення виконання робіт визначених у договірній ціні було встановлено не пізніше 15.08.2019.

За ствердженнями позивача, ТОВ "Будівельна фірма "УКРІНБУД" не виконувались належним чином свої зобов`язання за Договором підряду щодо виконання робіт на об`єкті, у зв`язку з чим не були виконані взяті на себе зобов`язання щодо завершення робіт на об`єкті до 15.08.2019 на суму 9 312 966,71 грн.

Зважаючи на значні обсяги невиконання робіт за етапами та в цілому по об`єкту, позивач розірвав Договір підряду в односторонньому порядку про що направив лист на адресу Товариству з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "УКРІНБУД" №515/3/4837 від 16.10.2019.

З зазначеного листа вбачається, що позивач у відповідності до приписів п.11.9 Договору підряду №125від 24.05.2018, розриває Договір через 10 днів з моменту відправлення Замовником на адресу Генпідрядника повідомлення, зазначеного в п.6.2.1 Договору, тобто з 27.10.2019. Згідно з умовами п.6.3.22 Договору підряду Генпідрядник зобов`язаний на протязі 10-ти днів, з дати отримання від Замовника повідомлення про розірвання Договору в односторонньому порядку, передати йому згідно з п.5.2 Договору виконані будівельні роботи по об`єкту та очищений від сміття, непотрібних матеріальних ресурсів, тимчасових споруд, приміщень тощо будівельний майданчик.

Крім того, 16.10.2019 позивач на адресу відповідача надіслав лист-вимогу №515/3/4850 щодо настання гарантійного випадку та перерахування грошових коштів за гарантією в сумі 175 722,73 грн, у зв`язку із невиконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "УКРІНБУД" своїх зобов`язань за Договором підряду №125 від 24.05.2018, а саме: Генпідрядником більш ніж 20 календарних днів порушено строк завершення виконання робіт, який визначений п.5.1 Договору.

Лист-вимога №515/3/4850 направлена відповідачу цінним листом із вкладенням, про що свідчить наявний в матеріалах справи опис.

У своїй відповіді на лист-вимогу щодо настання гарантійного випадку та перерахування грошових коштів за гарантієї №513/3/4850 від 16.10.2019, відповідач посилається на ствердження та заперечення ТОВ "Будівельна фірма "УКРІНБУД" щодо незаконного розірвання Договору підряду, у зв`язку з чим ТОВ "Будівельна фірма "УКРІНБУД" посилається на оскарження дій позивача в суді. Також відповідач посилається на неналежне документи до вимоги про сплату гарантійної суми, відповідно до ч.1 ст. 565 Цивільного кодексу України.

Спір у справі виник, на думку позивача, у зв`язку із неналежним виконанням своїх зобов`язань за Договором підряду Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна фірма "УКРІНБУД", а відповідач в свою чергу взяв на себе гарантійне зобов`язання з виплати протягом 5 банківських днів суми гарантії в розмірі 175 722,73 грн позивачу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі банківської гарантії №8746/18-ГВ. Особливості врегулювання цих правовідносин визначено § 4 Глави 49 Цивільного кодексу України, положення Глави 22 Господарського кодексу України, положеннями про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземній валютах, затвердженого постановою правління Національного банку України від 15.12.2004 №639.

Статтею 200 Господарського кодексу України, передбачено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони.

Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Водночас ст. 546 Цивільного кодексу України визначено види забезпечення виконання зобов`язань. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 560 Цивільного кодексу України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку.

Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У відповідності до ст. 561 Цивільного кодексу України гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

У розділі І Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №639 (надалі - Положення), визначено, що гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов`язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов`язання безпосередньо міститься в тексті гарантії. Гарантійний лист - це гарантія, що оформлена належним чином на паперовому носії.

Частинами 1, 2, 3 статті 563 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.

Відповідно до ч. 1 ст. 565 ЦК України передбачено, гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.

Отже, з умов Гарантії та норм права слідує, що обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач повідомив відповідача (гаранта) про те, що ТОВ "Будівельна фірма "УКРІНБУД" не виконало свої зобов`язання за Договором підряду, оскільки строк виконання робіт становить 15.08.2019, однак станом на 16.10.2019 роботи не були завершені і зазначений факт відповідачем не спростований.

Щодо заперечень відповідача у листі №05-1/04/1009 від 18.02.2020, суд вважає ствердження відповідача безпідставними, оскільки відповідач не надав суду підтвердження того, що ТОВ "Будівельна фірма "УКРІНБУД" оскаржує дії позивача в суді щодо незаконного розірвання Договору підряду. Крім того, позивач звернувся до відповідача з вимогою про виконання зобов`язання за банківською гарантією №8746/18-ГВ від 22.05.2018 та від 10.01.2019 у визначені та обумовлені строки про що є належні та допустимі докази в матеріалах справи.

Згідно з ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також оскільки доказів сплати відповідачем спірної суми, матеріали справи не містять, як і доказів, що спростовують вищевикладені обставини, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. З системного аналізу вищевикладеного, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано суду письмового відзиву на позов, ствердження позивача відповідачем не спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, які складаються зі сплаченої позивачем суми судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 73-74, 76-77, 86, 129, 232, 233, 237- 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "БАНК ІНВЕСТИЦІЙ І ЗАОЩАДЖЕНЬ" (вул. Юрія Іллєнка, буд. 83-Д, м.Київ, 04119, ) на користь Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління (вул.Ветеранів, буд.2, м.Львів, 79007, ) суму банківської гарантії в розмірі 175 722 (сто сімдесят п`ять тисяч сімсот двадцять дві) грн 73 коп. та судовий збір в розмірі 2 635 (дві тисячі шістсот тридцять п`ять) грн 85 коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 11.08.2020.

Суддя Н.І. Ягічева