ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
10.08.2020 місто Дніпро Справа № 908/3029/19
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),
суддів Кузнецової І.Л., Чус О.В.,
секретар судового засідання: Грачов А.С.,
представники сторін:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" про розподіл судових витрат у справі №908/3029/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест", м. Київ
до відповідача Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", м. Запоріжжя
про стягнення 2 755 978,97 грн., -
Товариство з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" на свою користь 2 289 600,00 грн. основного боргу, 336 342,24 грн. інфляційних втрат та 130 036,73 грн. 3% річних.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020 у справі №908/3029/19 позов задоволено частково: з Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" 130 036,73 грн. 3% річних, 292 098,10 грн. інфляційних втрат, 6 332,01 грн. судового збору, 36 254,42 грн. витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з розглядом справи; в іншій частині позовних вимог щодо стягнення 44 244,14 грн. інфляційних втрат, 663,67 грн. судового збору та 8 013,52 грн. витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з розглядом справи, відмовлено.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Запорізький електровозоремонтний завод" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просило скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020 у справі №908/3029/19 в частині часткового задоволення позову про стягнення 130 036,73 грн. 3% річних, 292 098,10 грн. інфляційних втрат, 6 332,01 грн. судового збору, 36 254,42 грн. витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з розглядом справи; ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення 130 036,73 грн. 3% річних, 292 098,10 грн. інфляційних втрат, 6 332,01 грн. судового збору, 36 254,42 грн. витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з розглядом справи; в решті рішення Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020 у справі №908/3029/19 залишити без змін.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 15.07.2020 (колегією суддів у складі: головуючого судді Орєшкіної Е.В (доповідача), суддів: Подобєда І.М., Кузнецової І.Л.) апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" на рішення Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020 у справі №908/3029/19 залишено без задоволення; рішення Господарського суду Запорізької області від 27.02.2020 у справі №908/3029/19 залишено без змін.

20.07.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" надійшла заява про розподіл судових витрат, в якій позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" 19 000,00 грн. витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

27.07.2020 на запит Центрального апеляційного господарського суду надійшла справа №908/3029/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2020 (колегією суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Подобєд І.М., Кузнецова І.Л.) розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" про розподіл судових витрат у справі №908/3029/19 призначений в судове засідання на 10.08.2020.

У зв`язку із перебуванням у відпустці судді Подобєда І.М. відбулась автоматична зміна складу колегії суддів. Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 для розгляду справи №908/3029/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), судді: Кузнецова І.Л., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.08.2020 справу №908/3029/19 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Орєшкіна Е.В. (доповідач), суддів: Кузнецової І.Л., Чус О.В.

07.08.2020 від Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" надійшло клопотання про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу, яке мотивоване тим, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу є явно завищеним, з урахуванням того, що спір стосується стягнення заборгованості за однією видатковою накладною, при цьому отримання товару не оспорюється, справа є нескладною, правова позиція відповідача за весь час судового розгляду не змінювалася. Також, Приватне акціонерне товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" просить відкласти розгляд заяви про розподіл судових витрат та зобов`язати позивача направити відповідачу заяву про розподіл судових витрат з додатками.

У судове засідання, яке відбулося 10.08.2020, представники сторін не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась; учасники судового процесу належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи; Господарським процесуальним кодексом обмежений строк для розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, апеляційний господарський суд вважає за можливе розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення без участі представників учасників сторін. При цьому, апеляційний господарський суд відмовляє у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" про зобов`язання позивача направити відповідачу заяву про розподіл судових витрат з додатками з тих підстав, що до заяви про розподіл судових витрат додані докази направлення її з додатками на адресу відповідача (поштова квитанція, опис вкладення, фіскальний чек).

За положеннями частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктом частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (частини 3, 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" у першій заяві по суті в суді апеляційної інстанції (відзив на апеляційну скаргу) повідомило про орієнтовний розмір судових витрат, який позивач вимушений понести у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 22 000,00 грн. У заяві про розподіл судових витрат у справі №908/3029/19 Товариство з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" на свою користь 19 000,00 грн. витрат на професійну правову (правничу) допомогу.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу Товариством з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" надані: копія договору про надання правової допомоги №01- від 05.08.2019, копія додатку №1/1 від 27.04.2020 до договору про надання правової допомоги №01- від 05.08.2019, копія акту надання правової допомоги №050 від 18.05.2020, копія платіжного доручення №34 від 18.05.2020, копія ордеру №1014770 від 19.05.2020, копія свідоцтва на зайняття адвокатською діяльністю серія МК №001644 від 19.09.2019.

Так, згідно з укладеним договором про надання правової допомоги №01- від 05.08.2019 інтереси Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" представляє Адвокатське бюро "Андрія Зарицького" (надалі - адвокатське бюро).

Відповідно до пункту 5.3 договору остаточний розрахунок за дорученням між сторонами проводиться на підставі акту про надання правової допомоги.

Оплата гонорару та перерахування коштів, необхідних для покриття фактичних витрат (видатків), здійснюється в безготівковій формі платіжним дорученням на поточний рахунок адвокатського бюро із зазначенням відповідного призначення платежу (пункт 5.8 договору).

Додатком №1/1 від 27.04.2020 до договору сторони погодили розмір гонорару та обсяг послуг за виконання доручення позивача, зокрема: за правову допомогу зі здійснення аналізу апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" поданої у справі №908/3029/19 щодо неналежного виконання зобов`язань за договором поставки №70147 від 25.07.2017 на предмет перспективи судового розгляду, становить 4 000,00 грн.; вартість послуги із здійснення підготовки та подання відзиву на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", поданої у справі №908/3029/19 щодо неналежного виконання зобов`язань за договором поставки №70147 від 25.07.2017, складає 15 000,00 грн.; представництво інтересів клієнта під час судового засідання в суді апеляційної інстанції складає 3 000,00 гривень за кожне судове засідання.

18.05.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" та Адвокатським бюро "Андрія Зарицького" підписаний акт надання правової допомоги (послуг) №050, відповідно до якого Адвокатським бюро "Андрія Зарицького" надані Товариству з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" послуги (правову допомогу) на суму 19 000,00 грн., а саме: правова допомога зі здійснення аналізу апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", поданої у справі №908/3029/19 щодо неналежного виконання зобов`язань за договором поставки №70147 від 25.07.2017 на предмет перспективи судового розгляду, на суму 4 000,00 грн.; підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" поданої у справі №908/3029/19 щодо неналежного виконання зобов`язань за договором поставки №70147 від 25.07.2017, на суму 15 000,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" згідно з платіжним дорученням №34 від 18.05.2020 перерахувало на корить адвокатського бюро оплату у розмірі 19 000,00 грн.

Таким чином, факт надання Адвокатським бюро "Андрія Зарицького" Товариству з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" послуг на правову допомогу на загальну суму 19 000,00 грн. та сплати вказаної суми підтверджується матеріалами справи.

Як зазначено вище, відповідно до частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Приватне акціонерне товариство "Запорізький електровозоремонтний завод" просить зменшити розмір витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що спір стосується стягнення заборгованості за однією видатковою накладною, при цьому отримання товару не оспорюється, справа є нескладною, правова позиція відповідача за весь час судового розгляду не змінювалася.

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Верховний Суд в постанові від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказала колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові від 07.11.2019 по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" на свою користь 19 000,00 грн. витрат на професійну правову (правничу) допомогу, з яких:

- 4 000,00 грн. - правова допомога зі здійснення аналізу апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", поданої у справі №908/3029/19 щодо неналежного виконання зобов`язань за договором поставки №70147 від 25.07.2017 на предмет перспективи судового розгляду.;

- 15 000,00 грн. - підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", поданої у справі №908/3029/19 щодо неналежного виконання зобов`язань за договором поставки №70147 від 25.07.2017.

Однак, апеляційний господарський суд, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, враховуючи доводи відповідача, наведені в обґрунтування заяви про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (спір стосується стягнення заборгованості за однією видатковою накладною, отримання товару за якою не оспорюється, нескладність справи, незмінність правової позиції відповідача за весь час судового розгляду), дійшов висновку про наявність підстав про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 9 500,00 грн. (50% від заявленої до стягнення суми).

Здійснюючи розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу, керуючись критерієм розумності розміру адвокатських витрат, наявними в матеріалах справи доказами надання позивачу правничої допомоги адвокатом, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 9 500,00 грн.

Керуючись статтями 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" про розподіл судових витрат у справі №908/3029/19 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Наукове технічне підприємство "Трансінвест" витрати на правничу допомогу у розмірі 9 500,00 грн.

Видачу наказу відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України на виконання цієї постанови доручити Господарському суду Запорізької області.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду порядку та строки, встановлені статтями 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повна додаткова постанова складена - 11.08.2020.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя О.В. Чус