ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2020р.,м.Львів,вул.Личаківська,128 справа № 914/1175/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. розглянув справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Кастум, м. Львів,

до відповідача: Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області,

про стягнення 108886,45 грн.

Представники сторін не викликались.

Розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання.

Суд встановив: Товариство з обмеженою відповідальністю «Каструм», м. Львів, звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом про стягнення з Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, 108886,45 грн. заборгованості та пені за договором про закупівлю № 24 від 24.01.2019 р.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач посилається на те, що на підставі Договору про закупівлю № 24 від 24.01.2019 р., з урахуванням додаткових угод до нього, він поставив відповідачу 8,67237 тис. м куб. природного газу у листопаді 2019 р. Цей газ відповідачем прийнято, спожито та не оплачено. Загальна вартість поставленого позивачу у листопаді 2019 р. природного газу становила 103770,91 грн.

Крім цього позивач просить стягнути з відповідача на підставі статті 549 ЦК України 5095,54 грн. пені.

Стислий виклад позиції відповідача.

Станом на 19.06.2020 р. від відповідача на адресу суду надійшла заява про визнання позову про стягнення 108886,45 грн. у повному обсязі, в якій відповідач одночасно просить суд вирішити питання про повернення відповідачу 50 % судового збору на підставі ч. 1 ст. 130 ГПК України.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.05.2020 р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Каструм», м. Львів, прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та без виклику сторін.

Ухвалою суду від 07.08.2020 р. відмовлено у прийнятті заяви відповідача про визнання позову в частині визнання ним позовних вимог про стягнення 5095,54 грн. пені.

Судове засідання у справі не проводилось та сторони в судове засідання не викликались, на підставі норм ч.5 ст.252 ГПК України. Клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) до суду не надходило.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке.

Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами та подану відповідачем заяву за № 573/02-16 від 16.06.2020 р. про визнання ним позову повністю, до предмета доказування у справі входять такі обставини: факт укладення між сторонами у справі Договору з наступними додатками, на який посилається позивач, факт поставки позивачем відповідачу на підставі цього договору природного газу на суму 103770,91 грн., факт погодження сторонами у письмовому договорі положення про стягнення неустойки (пені) за неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань з оплати поставленого йому на підставі Договору про закупівлю № 24 від 24.01.2019 р. позивачем природного газу, факт понесення позивачем судових витрат.

Вичерпний перелік доказів, яким позивач підтверджує наявність кожної обставини, яка є предметом доказування наведено позивачем у позовній заяві, в розділі додатки (а.с. 8-9).

Суд визнає встановленими такі обставини.

Між сторонами у справі укладено 24.01.2019 р. Договір про закупівлю № 24 з наступними додатковими угодами №№ 1-4. У цьому Договорі сторонами погоджено усі його істотні умови. Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи належно завіреними копіями цих документів (а.с. 17-25) та визнається позивачем.

Факт поставки позивачем відповідачу на підставі Договору про закупівлю № 24 (з наступними додатковими угодами №№ 1-4) у листопаді 2019 р. природного газу у кількості 8.67237 т. куб. м вартістю 103770,91 грн. підтверджується наявними у матеріалах справи належно завіреними копіями Акту без дати № РН-0001030 приймання-передачі (а.с. 30), акту звірки взаєморозрахунків станом на 06.04.2020 р., який підписано сторонами і скріплено їхніми печатками (а.с.31), листа відповідача № 434/02-16 від 13.05.2020 р. (а.с.36), податкової накладної № 85, складеної 30.12.2019 р. і доставленої до центрального рівня Державної податкової служби України 13.12.2019 р. (а.с. 26-27), та визнається відповідачем.

Згідно з ч. 4 статті 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач порушив право позивача на отримання оплати поставленої відповідачу продукції у строки, які погоджено сторонами у п. 5.1. Договору. Зазначену обставину визнано й відповідачем у заяві про визнання позову. Вказане право позивача підлягає захисту у судовому порядку шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 103770,91 грн. заборгованості за поставлений йому природний газ.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення з відповідача 5095,54 грн. пені за неналежне виконання зобов`язань з оплати спожитого у листопаді 2019 р. природного газу, то ухвалою суду від 07.08.2020 р. відмовлено у прийнятті заяви відповідача про визнання позову в частині визнання ним цих позовних вимог.

Суд встановив, що долучений до матеріалів справи Договір про закупівлю № 24 з наступними додатковими угодами №№ 1-4 від 24.01.2019 р. не містить вчиненого сторонами у письмовій формі правочину щодо стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за порушення термінів оплати поставленого йому газу.

Згідно з приписами статей 546, 547, 549 ЦК України, пеня є неустойкою. Неустойка, в свою чергу, є одним із видів забезпечення виконання зобов`язання. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

У матеріалах справи відсутні та сторонами суду не надані докази укладення між сторонами у справі письмового правочину про забезпечення виконання зобов`язань відповідача з своєчасної оплати поставленого йому природного газу на підставі Договору про закупівлю № 24 від 24.01.2019 р. неустойкою (пенею).

За таких обставин, у позивача відсутнє право на стягнення із відповідача 5095,54 грн. пені за порушення встановлених договором строків оплати поставленого йому позивачем природного газу.

При вирішенні справи суд застосував, крім наведених вище правових норм також норми ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 193, 265 ГК України.

Відповідно до цих правових норм підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих ГК України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Що стосується судових витрат у справі, то на підставі статті 129 ГК України судовий збір в частині позовних вимог, у задоволення яких судом відмовлено (98,37 грн.), покладається на позивача.

Щодо решти 2003,63 грн. судового збору, то на підставі ч. 1 статті 130 ГПК України позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету 50 відсотків з цієї суми судового збору (1001,81 грн.).

На підставі статті 129 ГПК України 1001,82 грн. судового збору покладається на відповідача.

Позивач просить також покласти на відповідача 18150 грн. судових витрат, пов`язаних із розглядом справи. Вказану суму складають: 6075 грн. за усну консультацію з вивченням документів, 6075 грн. за складання претензії, позовної заяви, збір доказів, 6000 грн. за участь у судовому розгляді справи.

Однак, судові засідання у справі не проводились, а статтею 126 ГПК України дозволено покладати на сторони лише витрати на професійну правничу допомогу, якою для цілей розподілу судових витрат, відповідно до ч. 2 статті 126 ГПК України, є лише витрати на професійну правничу допомогу адвоката.

Димида В.А. працює на підприємстві позивача за трудовим контрактом № 1/02 (а.с. 39-46) на посаді юрисконсульта. Докази того, що вказана особа є адвокатом, позивачем суду не надані. За таких обставин, у суду відсутні підстави для покладення на відповідача 18150 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 2, 3, 13, 74,76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю Кастум (79019, м. Львів, проспект Чорновола, 63, ) до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області (81440, Львівська область, Самбірський район, м. Рудки, пл. Відродження, будинок 1, ) задовольнити частково.

Стягнути з Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області (81440, Львівська область, Самбірський район, м. Рудки, пл. Відродження, будинок 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кастум (79019, м. Львів, проспект Чорновола, 63, ) 103770 грн. 91 коп. заборгованості та 1001 грн. 82 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Кастум (79019, м. Львів, проспект Чорновола, 63, ) з Державного бюджету 1001,81 грн. судового збору

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

6. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені § 1 Глави 1 Розділу IV ГПК України.

Суддя О.Ю. Бортник