ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/766/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участю секретаря судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" (61105, м. Харків, пр. Гагаріна, буд.181, кв.707, ідентифікаційний код 39817236)
про стягнення 36 191 421,90 грн
за участю представників учасників справи:

позивача - адвоката Левицької А.В., Ордер серії ПТ №003928 від 11.06.2019;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" про стягнення заборгованості у розмірі 36191421,90 грн за договором фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016, з яких: прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 по 12.03.2019 у розмірі 15716237,48 грн; прострочена заборгованість з винагороди за користування майном за період з 16.09.2016 по 28.02.2019 у розмірі 13125955,59 грн; пеня за порушення грошового зобов`язання за період з 26.09.2017 по 12.03.2019 у розмірі 7349228,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати лізингових платежів та винагороди за користування майном за договором фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016, у зв`язку з чим за останнім рахується заборгованість у розмірі 36191421,90 грн., з яких: прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 по 12.03.2019 у розмірі 15716237,48 грн; прострочена заборгованість з винагороди за користування майном за період з 16.09.2016 по 28.02.2019 у розмірі 13125955,59 грн; пеня за порушення грошового зобов`язання за період з 26.09.2017 по 12.03.2019 у розмірі 7349228,82 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 березня 2019 року залишено позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до господарського суду Харківської області підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

08.04.2019 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх. №8488), у якій останній надає підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 08 квітня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/766/19. Зазначено, що справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06 травня 2019 року о 10:40 год.

Позивач в призначене судове засідання 06.05.2019 не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач в судове засідання 06.05.2019 не з`явився, проте 26.04.2019 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №10525), у зв`язку з відпусткою директора відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.05.2019 судом клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволено та підготовче засідання відкладено на "29" травня 2019 року о 11:00.

22.05.2019 представником відповідача до суду надано відзив на позовну заяву (вх. №12551) та документи в обґрунтування відзиву на позовну заяву, які він просив приєднати до матеріалів справи. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає проте, за даними бухгалтерського обліку позивача прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна складає 15 716 237,48 грн, в той же час як за даними бухгалтерського обліку відповідача прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів складає 14 038 877,97 грн, отже мають місце розбіжності у розмірі 1 677 359,51 грн, які призвели до невірного нарахування позивачем відсотків з винагороди за користування майном та пені. Також, відповідач зазначив, що Банк не може вимагати стягнення заборгованості по лізинговим платежам в рахунок майна, оскільки майно належить банку на праві власності, а відповідачу на праві користування з подальшою можливістю його викупу (у разі внесення платежів в рахунок вартості майна). Отже, на думку відповідача підстави для нарахування пені відсутні. Також, представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив суд продовжити строк для подання відзиву на позовну заяву та прийняти відзив відповідача на позовну заяву. Відмовити у позовних вимогах позивача про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № 4С1608ЛИ від 16.09.2016, а саме у розмірі 36 191 421,90 грн в повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 травня 2019 року клопотання відповідача про продовження строку на надання відзиву у справі судом задоволено. Продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву до 22 травня 2019 року включно. Прийнято до розгляду відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" від 22.05.2019р. за вх.№12551.

22.05.2019 відповідачем у справі через канцелярію господарського суду Харківської області надано клопотання про призначення судової економічної експертизи за вх.№ 12552. На вирішення судових експертів відповідач просить поставити наступні запитання:

Чи відповідає наявний у матеріалах справи № 922/766/19 розрахунок заборгованості ТОВ "СТІЛ-ПРОФІТ" (в тому числі, але не виключно по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна, суми винагороди за користування майном, пені) перед АТ КБ ПРИВАТБАНК умовам укладеного між вказаними сторонами договору фінансового лізингу №4С 16081ЛИ від 16.09.2016 та Додаткових угод до нього?

Чи підтверджується розмір заборгованості ТОВ "СТІЛ-ПРОФІТ" перед АТ КБ ПРИВАТБАНК за договором фінансового лізингу №4С16081ЛИ від 16.09.2016 та додаткових угод до нього, первинними бухгалтерськими документами?

Яка сума заборгованості по лізинговим платежам існує у ТОВ "СТІЛ-ПРОФІТ" перед АТ КБ ПРИВАТБАНК за договором фінансового лізингу №4С16081ЛИ від 16.09.2016 та додаткових угод до нього?

Яка сума заборгованості по відсоткам з винагороди за користування майном існує у ТОВ "СТІЛ-ПРОФІТ" перед АТ КБ ПРИВАТБАНК за договором фінансового лізингу №4С16081ЛИ від 16.09.2016 та Додаткових угод до нього?

Яка сума пені має бути нарахована за порушення грошового зобов`язання ТОВ "СТІЛ-ПРОФІТ" перед АТ КБ ПРИВАТБАНК за договором фінансового лізингу №4С 16081ЛИ від 16.09.2016 та Додаткових угод до нього?

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає про наявність розбіжностей між даними бухгалтерського обліку позивача та відповідача у розмірі 1 677 359,51 грн та для усунення розбіжностей між позиціями визначення дійсного розміру заборгованості відповідача потребує застосування спеціальних знань, що зумовлює необхідність призначення судової експертизи. Також, відповідач зазначив, що між сторонами відсутні будь-які акти звірки взаєморозрахунків, що також ускладнює можливість проведення об`єктивного та повного розрахунку.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.05.2019 продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на "18" червня 2019 року о 10:30 год. Встановлено позивачу строк для надання письмових пояснень щодо заявленого відповідачем клопотання про призначення судової економічної експертизи до "12" червня 2019 року. Запропоновано сторонам у справі визначити за взаємною згодою експертну установу, якій слід доручити проведення судової економічної експертизи. Запропоновано позивачу у строк до "12" червня 2019 року надати до суду перелік питань, роз`яснення яких, на його думку, потребує висновку експерта.

На вимогу ухвали господарського суду від 29.05.2019 позивачем у справі 12.06.2019 через канцелярію господарського суду Харківської області надано відповідь на відзив на позовну заяву, що додана до супровідного листа за вх.№ 14448, заперечення проти клопотання відповідача про призначення судової економічної експертизи у даній справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.06.2019, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 18.06.2019 судом продовжено позивачу процесуальний строк для подання відповіді на відзив. Прийнято відповідь на відзив позивача до розгляду.

У запереченнях проти клопотання відповідача позивач зазначає, що воно є необґрунтованим та у матеріалах справи відсутні взаємно суперечливі докази, які були б надані відповідачем у справі та спростовували б вимоги позивача. Також, відповідач зазначав про судову практику Верховного Суду по справах №907/425/16, 917/50/17, 922/1073/17 в яких зазначено, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування. Позивач зазначав, що у позовній заяві позивач детально розписав розмір лізингових платежів, що підлягали сплаті та були фактично оплачені відповідачем й в результаті сплати відповідачем платежів в меншому розмірі, ніж визначено умовами договору фінансового лізингу виникла прострочена винагорода по сплаті лізингових платежів.

В підготовчому засіданні 18.06.2019 без виходу до нарадчої кімнати судом було постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 18.06.2019р. про задоволення клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання та відкладення підготовчого засідання на 01 липня 2019 року о 14:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.07.2019 призначено у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Заслуженого Професора М.С. Бокаріуса (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-а). На вирішення судового експерта поставлено запитання, які зазначені в резолютивній частині ухвали. Для проведення судової економічної експертизи направлено експертній установі матеріали справи № 922/766/19. Провадження у справі 922/766/19 зупинено на час проведення експертизи.

Позивач з ухвалою господарського суду Харківської області від 01.07.2019 не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 01.07.2019 у справі №922/766/19 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 03 вересня 2019 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на ухвалу господарського суду Харківської області від 01.07.2019 у справі № 922/766/19 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Харківської області від 01.07.2019 у справі № 922/766/19 залишено без змін.

11 вересня 2019 року матеріали справи № 922/766/19 направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса для проведення судової економічної експертизи, призначеної ухвалою господарського суду Харківської області від 01 липня 2019 року.

09.06.2020 на адресу суду надійшли матеріали справи №922/766/19 разом з висновком експерта №15769/16298/16299 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи від 13 квітня 2020 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.06.2020 провадження у справі № 922/766/19 поновлено. Підготовче засідання призначено на "15" червня 2020 р. о 14:20.

Представник позивача у підготовчому засіданні 15.06.2020 звернувся до суду із усним клопотанням про відкладення підготовчого засідання.

В підготовчому засіданні 15.06.2020 без виходу до нарадчої кімнати судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 15.06.2020 про відмову у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення підготовчого засідання та про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті на 16.06.2020 о 11:30.

У судовому засіданні 16.06.2020 на стадії розгляду справи по суті без виходу до нарадчої кімнати, судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 16.06.2020 про відкладення судового засідання з розгляду справи по суті на 08.07.2020 о 12:20.

У судовому засіданні 08.07.2020 на стадії розгляду справи по суті без виходу до нарадчої кімнати, судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 08.07.2020 про оголошення перерви у судовому засіданні до 21.07.2020 о 12:20.

У судовому засіданні 21.07.2020 на стадії розгляду справи по суті без виходу до нарадчої кімнати, судом постановлено ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 21.07.2020 про оголошення перерви у судовому засіданні до 03.08.2020 о 14:00. Відповідачу було надіслано ухвалу про повідомлення про дату наступного судового засідання від 21.07.2020.

30.07.2020 до господарського суду Харківської області надійшли письмові пояснення позивача на висновок експерта за результатами проведення економічної експертизи від 13.04.2020 № 15769/16298/162299 за вх.№ 17486, в яких позивач зазначив, що із сумами визначеними судовим експертом погоджується частково.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та повідомив, що погоджується з розрахунком судового експерта та його висновком.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить інформація з офіційного веб-сайту Публічного акціонерного товариства "Укрпошта" за відстеженням поштового пересилання № 730, зокрема ухвала про повідомлення вручена повноважному представнику відповідача - 31.07.2020.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, суд встановив наступне.

16.09.2016 між ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (Банк, далі по тексту - Позивач), та ТОВ "СТІЛ-ПРОФІТ" (Лізингоодержувач, далі по тексту - Відповідач) укладений договір фінансового лізингу № 4С16081ЛИ (далі по тексту - Договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, Банк (позивач) є власником нерухомого майна, яке визначено у Додатку №1 Договору (надалі - Майно).

Банк (позивач) передає лізингоодержувачу майно, а лізингоодержувач приймає майно від банка в платне володіння та користування, а після виплати всієї суми лізингових платежів у власність, у визначені даним договором строки, на умовах фінансового лізингу (надалі - Лізинг).

У пункті 1.2. Договору сторони узгодили, що вартість майна становить: 77 800 913,00 грн.

Відповідно до додатку №1 до договору фінансового лізингу № 4С16081ЛИ предметом фінансового лізингу, що передано відповідачу у платне володіння та користування є:

- автозаправна станція № 2, загальною площею 75,2 кв.м, що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Лебедин, вул. Сумська, буд. 150 (сто п`ятдесят), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 105, вартість за незалежною оцінкою: 22 807 195,00 грн;

- об`єкти нерухомого майна АЗС, які складаються з операторська А загальною площею 39,2 кв.м; навіс Б, загальна площа 314,3 кв.м; резервуари нафтопродуктів № 1; колодязь для зливу нафтопродуктів № 2; очисні споруди дощових стоків № 3; каналізаційні очисні споруди № 4; КТП, № 5, що знаходиться за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Київська, буд. 114 (сто чотирнадцять), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 02, вартість за незалежною оцінкою: 43 752 333,00 грн;

- автомобільна газозаправна станція, загальною площею 344,9 кв.м, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Кирова, буд. 32 (тридцять два), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01, вартість за незалежною оцінкою: 11 241 385,00 грн.

Вказаний додаток №1 укладено/підписано в необхідній кількості примірників з використанням електронного цифрового підпису (печатки) з посиленим сертифікатомключа Акредитованого центру сертифікації ключів ПАТ КБ «Приватбанк» у порядку, передбаченому Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Законом України «Про електронний цифровий підпис», а також на підставі УГОДИ про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 19.02.2016 року, укладеного Сторонами.

Згідно п. 3.1. договору, передача банком та прийом Лізингоодержувачем Майна в лізинг здійснюється згідно акту прийому-передачі майна зазначеним у Додатку №3, що є невід`ємною частиною цього Договору (надалі Додаток № 3). З моменту підписання Додатку №3, Лізингоодержувач несе повну цивільну відповідальність перед третіми особами за його використання, відшкодовує в повному обсязі шкоду третім особам, заподіяну в результаті експлуатації Майна. Ризик невідповідності Майна цілям використання цього майна несе Лізингоодержувач.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання виконав та передав відповідачу предмет лізингу, вказаний у Додатку № 1 до договору фінансового лізингу № 4С16081ЛИ, що підтверджується актом № 1 прийому передачі майна, що є додатком №3 до вищевказаного договору.

Вищевказаний договір фінансового лізингу та акт приймання-передачі майна, додаткові угоди до нього, були підписані із використанням електронного цифрового підпису, про що сторони домовились в угоді про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа від 19.02.2016 року

Згідно з п.2.1. договору розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються Додатком № 2.

Відповідно до п. 2.3.2. п.2.3. договору, Лізингоодержувач сплачує Банку відсоткову винагороду за користування Майном у розмірі 12% (дванадцять відсотків) річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, щомісяця в період з 25-го числа місяця по останній день місяця, а так само в термін сплати останньої суми лізингового платежу зазначеного в Додатку № 2.

Відповідно до Додатку № 2 до договору сторони погодили графік погашення лізингових платежів (графік відшкодування вартості Майна) відповідачем (лізингоодержувачем), зокрема у період з 25.10.2016 по 25.08.2024.

Згідно п.6.2.2 договору, лізингоодержувач зобов`язується утримувати Майно в належному стані. Здійснювати поточний і капітальний ремонт Майна за згодою Банка, за свій рахунок, без наступної компенсації Банком.

Відповідно п.6.2.11. договору лізингоодержувач зобов`язується сплачувати Банку:

винагороду за відкриття рахунку «Фінансовий лізинг (оренда)»;

лізинговий платіж (суму, що відшкодовує при кожному платежі частину вартості Майна);

відсоткову винагороду за користування Майном;

інші витрати Банка, безпосередньо пов`язані з цим Договором.

Пунктом 6.2.8. Договору, на Лізингоотримувача покладено обов`язок не зменшувати суму лізингових платежів, а також не затримувати виплату чергового лізингового платежу, якщо дані зміни не погоджені сторонами та не передбачені договорами про внесення змін до цього договору.

Між сторонами укладено додаткові угоди, якими сторони внесли зміни зокрема до п.4.2 розділу 4 договору, доповнено договір підпунктом 6.2.20 пункт 6.2. розділу 6, а саме:

«Змінено пункт 4.2.2 розділу 4 «ПРАВО ВЛАСНОСТІ НА МАЙНО» договору та викласти в наступній редакції:

Протягом усього терміну дії цього Договору: Лізингоодержувач має право передавати в оренду предмет цього лізингу; Лізингоодержувачу забороняється без згоди Банка передавати Майно у сублізинг, у позику, або будь- яким іншим способом третій стороні (за виключенням оренди), передавати в заставу або відчуджувати у будь-який спосіб. Лізигоодержувач (боржник) у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою Банку. За згодою банку виконання обов`язків Лізингоодержувача може бути покладено на іншу особу. У разі невиконання або неналежного виконання обов`язку Лізингоодержувача іншою особою цей обов`язок Лізингоодержувач повинен виконати сам.

П.6.2.20. У разі укладання Лізингоодержувачем правочинів у порядку п.4.2. цього Договору, надати Банку засвідчену Лізингоодержувачем копію договору (оренди, сублізингу, іншого договору) протягом 10 календарних днів від дати його укладання.».

Також, сторони погодили внести наступні зміни до договору:

«З 07 листопада 2016р. внести зміни у п.2.3.2., п. 2.3.3. розділу 2 «ЛІЗИГОВІ ПЛАТЕЖІ» Договору та викласти в наступній редакції:

"2.3.2. Відсоткову винагороду за користування Майном у розмірі 10,5 (десять цілих і п`ять десятих) % річних від суми залишку несплаченої вартості Майна, виходячи з фактичної кількості днів користування Майном, та 360 днів у році, щомісяця в період з 25-го числа місяця по останній день місяця, а так само в термін сплати останньої сум лізингового платежу зазначений в додатку №2.

2.3.3. У випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим договором, відсоткова винагорода за користування Майном складає 21 (двадцять один) % річних від суми несплаченої вчасно частини вартості Майна, згідно додатку №2.».

Позивач у позовній заяві навів графік лізингових платежів (додаток №2 до Договору) із зазначенням суми лізингових платежів, що мав сплатити лізингоотримувач і фактичної сплати, що здійснена останнім та зазначає про наявність у відповідача заборгованості за договором фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016 у розмірі 36191421,90 грн, з яких: прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 по 12.03.2019 у розмірі 15716237,48 грн; прострочена заборгованість з винагороди за користування майном за період з 16.09.2016 по 28.02.2019 у розмірі 13125955,59 грн; пеня за порушення грошового зобов`язання за період з 26.09.2017 по 12.03.2019 у розмірі 7349228,82 грн. Наявність вказаної заборгованості у відповідача зумовило звернення позивача до суду із даним позовом.

Відповідач із позовом не погоджується та зазначає по невірне нарахування позивачем сум, що заявлені до стягнення, вказував проте, що між даними бухгалтерського обліку позивача та відповідача щодо суми основної заборгованості наявні значні розбіжності, зокрема у розмірі 1 677 359,51 грн, що призвело до невірного нарахування відсотків з винагороди за користування майном, а також пені. У зв`язку із вказаними обставинами відповідачем у справі було заявлене клопотання про призначення у даній справі судової економічної експертизи для встановлення вірності розрахунку здійсненого позивачем щодо суми заборгованості.

В межах розгляду даної справи було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Заслуженого Професора М.С. Бокаріуса. Зазначеною експертною установою надано висновок експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи №15769/16298/16299 від 13 квітня 2020 року (арк. справи № 147-154).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст. 12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності зі статтею 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та статтею 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконати її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Згідно ч. 2 ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов`язання та сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом частин 1 та 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно із ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з п. 7.1. договору фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016, сторони погодили, що у випадку порушення Лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, по сплаті винагород, сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, яка розраховується у відсотках річних від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

П.7.10 договору фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016, сторони погодили, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань здійснюється протягом 15 років з дня коли відповідне зобов`язання мало бути виконане лізингоодержувачем.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості у розмірі 36191421,90 грн за договором фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016, з яких: прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 по 12.03.2019 у розмірі 15716237,48 грн; прострочена заборгованість з винагороди за користування майном за період з 16.09.2016 по 28.02.2019 у розмірі 13125955,59 грн; пеня за порушення грошового зобов`язання за період з 26.09.2017 по 12.03.2019 у розмірі 7349228,82 грн.

Згідно ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

В межах розгляду даної справи було призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Заслуженого Професора М.С. Бокаріуса. Зазначеною експертною установою надано висновок експертів за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи №15769/16298/16299 від 13 квітня 2020 року (арк. справи № 147-154).

Згідно розділу «ВИСНОВОК» судовим експертом вказано наступне:

«По першому питанню: В обсязі наданих документів, заявлений у позовних вимогах Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" розмір заборгованості за договором фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016 по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 по 12.03.2019, загальний розмір прострочених зобов`язань (ТОВ «СТІЛ-ПРОФІТ») перед банком, підтверджується в сумі 36 183 824,13грн., з яких:

- 15 716 237,48 грн. - прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 р. по 12.03.2019 р.;

- 13 124 353,81 грн. - прострочена заборгованість з винагороди за користування майном за період з 16.09.2016р. по 28.02.2019р.

7 343 232,84 грн. пеня за порушення грошового зобов`язання за період з 26.09.2017 р. по 12.03.2019 р.

По другому питанню: В обсязі наданих документів, наявний у матеріалах справи № 922/766/19 розрахунок заборгованості ТОВ "СТІЛ-ПРОФІТ" за договором фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016 по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 по 12.03.2019, загальний розмір прострочених зобов`язань (ТОВ «СТІЛ-ПРОФІТ») перед банком, підтверджується в сумі 36 183 824,13грн. (з яких: 15 716 237,48 грн. - прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 р. по 12.03.2019 р.; 13 124 353,81 грн. - прострочена заборгованість з винагороди за користування майном за період з 16.09.2016р. по 28.02.2019р.; 7 343 232,84 грн.- пеня за порушення грошового зобов`язання за період 26.09.2017 р. по 12.03.2019 р.) та не суперечить умовам укладеного між вказаними сторонами договору фінансового лізингу №4С16081ЛИ від 16.09.2016 р. та Додаткових угод до нього.

По третьому питанню: В обсязі наданих документів, розмір заборгованості за договором фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016 по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 по 12.03.2019, загальний розмір прострочених зобов`язань (ТОВ «СТІЛ-ПРОФІТ») перед банком, підтверджується в сумі 36 183 824,13грн., з яких:

- 15 716 237,48 грн. - прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 р. по 12.03.2019 р.;

- 13 124 353,81 грн. - прострочена заборгованість з винагороди за користування майном за період з 16.09.2016р. по 28.02.2019р.;

- 7 343 232,84 грн.- пеня за порушення грошового зобов`язання за період 26.09.2017 р. по 12.03.2019 р.).

По четвертому питанню: Визначення фактичної суми заборгованості відповідача за договором фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016 по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна заборгованості з винагороди за користування майном та пені за порушення грошового зобов`язання станом на 08.04.2019, без складання АТ Комерційний Банк «Приватбанк» попереднього розрахунку заборгованості за договором фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016 по клієнту ТОВ "Стіл-Профіт" за період з 13.03.2019 по 08.04.2019, не належить до завдань економічної експертизи.

По п`ятому питанню: Встановлення суми заборгованості, що рахується за відповідачем за договором фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016 по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості заборгованості з винагороди за користування майном та пені за порушення грошового зобов`язання станом на момент проведення судової експертизи, без складання АТ Комерційний Банк "ПриватБанк" попереднього розрахунку заборгованості за договором фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016 по клієнту ТОВ "Стіл-Профіт" за період з 13.03.2019 по 08.04.2019 зокрема станом на дату складання судової економічної експертизи, не належить до завдань економічної експертизи.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги висновок судового експерта, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог в частині стягнення заборгованості у розмірі 36 183 824,13 грн за договором фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016, з яких: прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 по 12.03.2019 у розмірі 15 716 237,48 грн.; прострочена заборгованість з винагороди за користування майном за період з 16.09.2016 по 28.02.2019 у розмірі 13 124 353,81 грн.; пеня за порушення грошового зобов`язання за період з 26.09.2017 по 12.03.2019 у розмірі 7 343 232,84 грн., а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо решти частини позовних вимог про стягнення з відповідача: простроченої заборгованості з винагороди за користування майном у розмірі 1 601,78 грн та пені за порушення грошового зобов`язання у розмірі 5 995,98 грн. у задоволенні позову слід відмовити, оскільки проведені позивачем нарахування в цій частині здійснені арифметично не вірно.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам (пункт 3 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

У даній справі судом було призначено судову економічну експертизу, та станом на день прийняття рішення, відповідачем у справі оплачено витрати за проведення експертизи Харківським науково - дослідним інститутом судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса у даній справі у розмірі 125 600,00 грн., про що свідчить платіжне доручення №450 від 02.10.2019 на вказану суму.

Отже, судові витрати у даній справі : судовий збір у розмірі 542 871,33 грн сплачений позивачем при поданні даного позову та витрати за проведення судової експертизи сплачені відповідачем у розмірі 125 600,00 грн, покладається на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам, зокрема з оплати судового збору: на відповідача у справі покладається судовий збір у розмірі 542 757,37 грн, а на позивача покладається судовий збір у розмірі 113,96 грн; з оплати витрат на проведення судової експертизи: на відповідача покладається витрати у розмірі 125 573,64 грн, а на позивача витрати у розмірі 26,36 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 611, 612, 623-629, 806 Цивільного кодексу України; ст.ст. 4, 20, 73, 74, 77, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково у розмірі 36 183 824,13 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" (61105, м. Харків, пр. Гагаріна, буд.181, кв.707, ідентифікаційний код 39817236) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість у розмірі 36 183 824,13 грн за договором фінансового лізингу № 4С16081ЛИ від 16.09.2016, з яких: прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 по 12.03.2019 у розмірі 15 716 237,48 грн.; прострочена заборгованість з винагороди за користування майном за період з 16.09.2016 по 28.02.2019 у розмірі 13 124 353,81 грн.; пеня за порушення грошового зобов`язання за період з 26.09.2017 по 12.03.2019 у розмірі 7 343 232,84 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Врешті частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача: простроченої заборгованості з винагороди за користування майном у розмірі 1 601,78 грн та пені за порушення грошового зобов`язання у розмірі 5 995,98 грн. у задоволенні позову відмовити.

Судові витрати: судовий збір у розмірі 542 871,33 грн сплачений позивачем при поданні даного позову та витрати за проведення судової експертизи сплачені відповідачем у розмірі 125 600,00 грн, покласти на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам, зокрема з оплати судового збору: на відповідача у справі покладається судовий збір у розмірі 542 757,37 грн, а на позивача покладається судовий збір у розмірі 113,96 грн; з оплати витрат на проведення судової експертизи: на відповідача покладається витрати у розмірі 125 573,64 грн, а на позивача витрати у розмірі 26,36 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" (61105, м. Харків, пр. Гагаріна, буд.181, кв.707, ідентифікаційний код 39817236) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570) судовий збір в сумі 542 757,37 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" (61105, м. Харків, пр. Гагаріна, буд.181, кв.707, ідентифікаційний код 39817236) витрати на оплату судової експертизи у розмірі 26,36 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" (61105, м. Харків, пр. Гагаріна, буд.181, кв.707, ідентифікаційний код 39817236).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.4 розділу X "Прикінцеві положення", п.п.17.5 п.17 розділу XІ "Перехідних положень" Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "13" серпня 2020 р.

Суддя І.О. Чистякова