РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.08.2020Справа № 910/769/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., за участю секретаря судового засідання Березовської С.В., розглянувши матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ" (02000, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 17/52, поверх 4, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАРТА ГРУП" (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, 6, )

про стягнення 558 404, 44 грн,

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Карпінський С.В.

Від відповідача: Чайковська Г.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАРТА ГРУП" про стягнення заборгованості за договором про надання послуг спецтехнікою, механізмами № АБУ/020819/1640/КТВ від 02.08.2019 в розмірі 563151,36 грн.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.01.2020 залишив позов без руху, надав строк для усунення недоліків позову у встановлений спосіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/769/20. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін; підготовче засідання призначено на 26.02.2020.

13.02.2020 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про об`єднання справ в одне провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2020 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ" про об`єднання справ в одне провадження відмовлено.

26.02.2020 через відділ діловодства суду позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 558 404, 44 грн, з яких: 408 112, 50 грн основного боргу, 20 539, 66 грн пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, 127 308, 60 грн штрафу та 3% річних в розмірі 2 443, 68 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 відкладено підготовче засідання на 18.03.2020.

28.02.2020 через відділ діловодства суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує посилаючись на те, що позивачем не долучено до матеріалів справи всіх первинних документів в підтвердження здійснення господарських операцій. Відповідач зазначає, що ним належним чином виконувались обов`язки з попередньої оплати товару після надання йому відповідних актів. Відповідач посилається на законодавство про бухгалтерський облік та фінансову звітність та необхідність їх належного ведення на підприємствах та зазначає, що акти приймання передачі наданих послуг Товариство з обмеженою відповідальністю "КВАРТА ГРУП", зробивши аналіз, не підтверджує у зв`язку з підробкою підпису відповідальної особи на будівництві згідно наказу, у зв`язку з підписами та прізвищами не відомих осіб, відсутністю товарно - транспортних накладних під актами.

18.03.2020 через відділ діловодства суду позивачем подано відповідь на відзив відповідача з долученими документами, в якій він просить поновити строк на подання відповіді на відзив. Позивач зазначає, що відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАРТА ГРУП" вважає безпідставним, не обґрунтованим та таким, що не заслуговує на увагу суду, оскільки не спростовує доводів, викладених у позовній заяві. Зокрема, позивач зазначає, що оскільки відповідачем у передбачений договором строк не надано своїх обґрунтованих заперечень проти підписання актів, тому відповідно до пунктів 2.9., 3.12 договору ці акти приймання передачі наданих послуг вважаються повністю погодженими та підписаними обома сторонами, а зазначені в них послуги - наданими належної якості та в повному об`ємі. Також позивач, враховуючи заперечення відповідача щодо надання йому послуг, вважає за необхідне надати суду усі документи (ТТН, талони замовника, змінні рапорти тощо), які було складено та підписано між позивачем та відповідачем в рамках договорів №АБУ/250719/1620/КТВ від 25.07.2019 та № АБУ/020819/1640/КТВ від 02.08.2019. Щодо зауважень відповідача відносно не відображдення факту надання послуг позивачем у своєму обліку, зазначив, що останнім за допомогою «M.E.Dok» (My Electronic Document - поширене українське програмне забезпечення для подання звітності до контролюючих органів та обміну юридично значущими первинними документами між контрагентами в електронному вигляді) зареєстровано та надіслано контрагенту - відповідачу податкові накладні за фактами поставки товару та надання послуг за договорами №АБУ/250719/1620/КТВ від 25.07.2019 та № АБУ/020819/1640/КТВ від 02.08.2019. Також, з метою уникнення маніпуляцій з боку відповідача стосовно того, що йому не відомо на погашення боргу за яким договором спрямовувались сплачені ним кошти, позивачем надано суду підписані позивачем акти звірки взаєморозрахунків по договору №АБУ/250719/1620/КТВ від 25.07.2019 та № АБУ/020819/1640/КТВ від 02.08.2019, з який вбачається підстави формування боргу та його часткове погашення.

Суд відзначає, що з метою всебічного розгляду справи та ухвалення у даній справі законного та обґрунтованого рішення, суд доходить висновку про доцільність врахування даної заяви при розгляді даної справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 підготовче засідання призначено на 08.04.2020.

Ухвалою господарського суду від 30.03.2020 призначено підготовче засідання у даній справі на 06.05.2020.

Листом від 27.04.2020 повідомлено сторонам, що судове засідання у справі, призначене на період дії карантину, тому запропоновано, у зв`язку з протиепідемічними заходами розгляд справи здійснювати за поданими письмовими документами без явки і участі представників (за їх відсутності) сторін в засіданнях; запропоновано сторонам у справі направити клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 215 від 16.03.2020 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211» внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211. Зокрема, на виконання доручення Президента України та рішення Державної комісії з питань ТЕБ і НС Кабінет Міністрів України прийняв рішення щодо обмеження пасажирських перевезень на території України для запобігання поширенню коронавірусної інфекції.

З метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, та на виконання розпорядження Голови Вищої ради правосуддя від 13 березня 2020 року № 11/0/2-20 «Про додаткові заходи із попередження респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19», судові засідання Господарського суду міста Києва у складі судді Андреїшиної І.О., призначені на 06.05.2020, знято з розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 призначено підготовче засідання на 03.06.2020

18.05.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання щодо розгляду справи за участю сторін в судовому засіданні.

27.05.2020 від позивача надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Суд на місці ухвалив відмовити у задоволенні клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження, відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання.

Представник позивача підтримав заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Суд на місці ухвалив, прийняти заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 26.02.2020, відомості про дану процесуальну дію занесено до протоколу судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні 03.06.2020 присутніми представниками сторін надано усні пояснення щодо можливості закриття підготовчого провадження та про призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2020 закрито підготовче провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 24.06.2020.

У судовому засіданні 24.06.2019 судом на підставі ч. 2 ст. 216 ГПК України оголошено перерву на 15.07.2020.

15.07.2020 через відділ діловодства суду відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.07.2020 відкладено судове засідання на 05.08.2020.

05.08.2020 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оглянувши оригінали документів, копії яких долучено до матеріалів справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

02.08.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КВАРТА ГРУП" (покупець) укладено договір про надання послуг спецтехнікою, механізмами № АБУ/020819/1640/КТВ, за умовами якого постачальник зобов`язується надавати покупцю послуги щодо експлуатації будівельних машин і механізмів для виконання земляних та будівельно-монтажних робіт на будівельних об`єктах відповідача, а відповідач - приймати виконані послуги та оплачувати їх вартість на умовах цього договору.

Послуги щодо експлуатації техніки надаються виконавцем виключно на умовах передоплати згідно п.п.3.4. договору та заявкою замовника, яка направляється у письмовому вигляді. В заявці зазначається місце проведення робіт, тип необхідної техніки, дату початку робіт, термін роботи, погоджена сторонами вартість послуг виконавця за цим договором та вартість доставки техніки на будівельний об`єкт замовника і її повернення, а також інші умови, які ускладнюють процес експлуатації (п.2.1. договору).

Додатковою угодою №1, підписаною сторонами 15 серпня 2019, договір було доповнено п.1.4., згідно якого позивач зобов`язався надавати відповідачу транспортні послуги визначені у специфікаціях до договору або у рахунках, що мають силу специфікацій, а відповідач - оплатити надані транспортні послуги згідно діючих тарифів.

Сторони домовились, що вартість послуг позивача за цим договором встановлюється в додатках до даного договору з урахуванням з ПДВ за 1 годину роботи техніки (п.3.1 договору), сума договору складається з суми вартості всіх специфікацій до даного договору та/або рахунків-фактур, талонів змовника або товарно-транспортних накладних, інших підтверджуючих надання послуг документів (шляхових листів, нарядів тощо), відповідно до п. 2.1 договору, послуги надаються за заявкою відповідача, оплата здійснюється відповідачем у вигляді 100 (сто) відсоткової передоплати, як це передбачено п.3.4. договору, а остаточний розрахунок, відповідно п. 3.5. - протягом 3 банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг та/або талонів замовника або товарно-транспортних накладних, інших підтверджуючих надання послуг документів (шляхових листів, нарядів тощо).

Пунктами 2.7.-2.9., 3.12. договору сторони передбачили наступний порядок документального підтвердження надання послуг - позивач, як виконавець, протягом трьох робочих днів звітного місяця, в якому надавалися послуги, надає відповідачу, як замовнику, для підписання акт наданих послуг у двох примірниках та/або талони замовника або товарно-транспортні накладні, або інші підтверджуючи -надання послуг документів (шляхових листів, нарядів тощо).

Відповідно до п.2.9. замовник зобов`язаний не пізніше двох робочих днів з моменту отримання акту та/або талону замовника або товарно-транспортних накладних, або інших документів, підтверджуючих послуг (шляхових листів, нарядів тощо) підписати їх та надати позивачу його примірник або надати обґрунтовану відмову у їх підписанні, в протилежному випадку або у випадку необґрунтованості відмови у підписанні акта, талону замовника або товарно-транспортних накладних, або інших документів підтверджуючих надання послуг документів (шляхових листів, нарядів тощо). - Акт, талон замовника або товарно-транспортні накладні, або інші документи, які підтверджують надання послуг шляхових листів, нарядів тощо) вважаються підписаними сторонами, а послуги наданими належної якості та в повному об`ємі.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги загальною вартістю 1 185 552, 00 грн, що підтверджується актами приймання передачі послуг: №10382 від 21.10.2019, №10374 від 21.10.2019, №10447 від 22.10.2019, №10376 від 20 жовтня 2019, №10381 від 20.10.2019, №10373 від 19.10.2019, №10380 від 19.10.2019, №10372 від 18.10.2019, №10259 від 15.10.2019, №10370 від 16.10.2019, №10371 від 17.10.2019, №10375 від 18.10.2019, №10218 від 12.10.2019, №10261 від 5.10.2019, №10257 від 15.10.2019, №9686 від 10.10.2019, №9681 від 09.10.2019, №9678 від 09.10.2019, №9685 від 09.10.2019, №9683 від 08.10.2019, №10284 від 08.10.2019, №9512 від 03.10.2019, №9677 від 03.10.2019, №9540 від 04.10.2019, №9563 від 04.10.2019, №9679 від 04.10.2019, №9539 від 04.10.2019, №9684 від 05.10.2019, №9680 від 06.10.2019, №9682 від 07.10.2019, №9507 від 02.10.2019, №9391 від 25.09.2019, №9484 від 01.10.2019, №9274 від 21.09.2019, №9276 від 22.09.2019, №9298 від 23.09.2019, №9335 від 24.09.2019, №9117 від 19.09.2019, №9165 від 20.09.2019, №9161 від 20.09.2019, №9025 від 17.09.2019, №8810 від 13.09.2019, №8824 від 14.09.2019, №8829 від 15.09.2019, №8988 від 16.09.2019, №9063 від 18.09.2019, №8217 від 10.09.2019, №8216 від 10.09.2019, №8771 від 12.09.2019, № 8731 від 11.11.2019, №8074 від 29.08.2019, №7519 від 16.08.2019, №7516 від 16.08.2019.

Також, позивач листом № 262 від 06.12.2019 направив відповідачу підписані та скріплені печаткою примірники оригіналів актів надання послуг №12505 від 30.11.2019, №12383 від 30.11.2019, №12382 від 29.11.2019, №12381 від 28.11.2019, №12380 від 27.11.2019, №12379 від 26.11.2019, №12051 від 25.11.2019, №12049 від 23.11.2019, №12048 від 22.11.2019, №12047 від 21.11.2019, №12046 від 20.11.2019, №12050 від 19.11.2019, №12043 від 19.11.2019, №12044 від 18.11.2019, №12052 від 17.11.2019, №12504 від 16.11.2019, №12045 від 16.11.2019, №11961 від 15.11.2019, №11920 від 14.11.2019, №11874 від 13.11.2019, №11844 від 12.11.2019, №11817 від 11.11.2019, №11985 від 10.11.2019, №11799 від 09.11.2019, №11786 від 08.11.2019, №11759 від 07.11.2019, №11729 від 06.11.2019, №11645 від 05.11.2019, №11642 від 05.11.2019 , №11605 від 04.11.2019, №11594 від 02.11.2019, №11591 від 02.11.2019, №11560 від 01.11.2019, №11216 від 01.11.2019, №11208 від 01.11.2019, №11177 від 01.11.2019, №11147 від 01.11.2019, №11122 від 01.11.2019, №11108 від 01.11.2019, №11102 від 01.11.2019, №11101 від 01.11.2019, №11092 від 01.11.2019, №11090 від 01.11.2019, №11072 від 01.11.2019, №11071 від 01.11.2019, №10852 від 01.11.2019, №10826 від 01.11.2019, №10378 від 01.11.2019, №10377 від 01.11.2019, №10369 від 01.11.2019, №10368 від 01.11.2019, №12546 від 03.12.2019, №12547 від 03.12.2019, №12548 від 04.12.2019 загальною вартістю 1 282 637, 50 грн. Даний лист був отриманий повноваженим представником відповідача 10.12.2019, докази чого долучені до матеріалів справи, проте акти надання послуг не були підписані з боку відповідача.

Загальна вартість послуг, наданих згідно вище зазначених актів надання послуг становить 2 468 189, 50 грн.

Позивач зазначив, що відповідачем було частково оплачено вартість наданих послуг в розмірі 2 043 827, 00 грн.

23.12.2019 позивач звернувся до відповідача з претензією № з вимогою протягом 7 днів з моменту її вручення оплатити суму заборгованості і штрафні санкції за договором № АБУ/020819/1640/КТВ від 02.08.2019 у розмірі 616 671,25 грн, в зв`язку з простроченням оплати наданих послуг. Претензія була отримана відповідачем 26.12.2019 (докази долучені до матеріалів справи).

Разом з тим, 26.02.2020 позивачем до суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку зі сплатою відповідачем частини боргу в розмірі 50 000, 00 грн.

Також, у заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач зазначає, що 04.01.2020 останнім надано відповідачу послуги екскаватора на загальну суму 33 750, 00 грн, що підтверджується актом надання послуг № 89 від 04.01.2020. Вказаний акт було направлено відповідачу 21.01.2020 та отримано останнім 27.01.2020. Повторно акт було направлено відповідачу 05.02.2020 та отримано останнім 06.02.2020, що підтверджується описами вкладення у цінний лист та роздруківками з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» та долучені до матеріалів справи.

Отже, основна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 408 112, 50 грн.

Відповідачем не надано суду документів, які б спростовували суму оплати у визначеному позивачем розмірі чи підтвердили оплату за спірним договором у сумі більшій, ніж 2 093 827, 00 грн.

Відповідач надав відповідь на претензію № 03 від 14.02.2020, в якій зазначив, що позивачем не своєчасно надавались оригінали товарно-транспортних накладних. На деяких накладних підписи відсутні, або проставлені підписи осіб, які не є відповідальними за будівництво (зокрема, не ОСОБА_1 ). Відповідь була направлена позивачу 18.02.2020 та отримана його повноважним представником 20.02.2020.

Даний спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем його обов`язку своєчасно та в повному обсязі сплатити на користь позивача грошові кошти, які підлягають виплаті у зв`язку з наданими позивачем послугами за договором.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність вимог позивача та обґрунтованість заперечень відповідача суд керувався таким.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 3.1.-3.12. договору вартість послуг виконавця за цим договором встановлюється у додатках до даного договору з урахуванням з ПДВ за 1 годину роботи техніки. Оплата праці персоналу, що обслуговує техніку входить до ціни послуги. Ціна, на послуги що є предметом даного договору може бути змінена у разі коливання ціни на такі послуги на ринку за умови, що замовника письмово попереджено за 3 (три) календарні дні до початку дії нової ціни на послуги та останній погодився з новою ціною. В разі незгоди замовника з новою ціною виконавець має право в односторонньому порядку відмовитись від подальшого виконання цього договору. В разі відмови від виконання даного договору на підставі даного пункту штрафні санкції за невиконання до виконавця не застосовуються, а фактично надані послуги повинні бути оплачені замовником повністю. Відповідно до даного пункту ціна надання послуг не може бути змінена в період надання конкретної оплаченої та виконуваної послуги. Сума договору складається з суми вартості всіх специфікацій до даного договору та/або рахунків-фактур, талонів замовника, або товарно-транспортних накладних, інших документів підтверджуючих надання послуг документів (шляхових листів, нарядів тощо). Замовник протягом 1 (одного) банківського дня з моменту підписання договору сплачує виконавцю передоплату в розмірі 100% вартості- специфікаціями до даного договору та/або рахунками-фактурами, талонами замовника тощо. Остаточний розрахунок оплата за надані послуги проводиться замовником на підставі виставлених рахунків виконавця шляхом перерахування 100 % грошових коштів на зазначений в договорі розрахунковий рахунок виконавця протягом" 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг та/або талону замовника або товарно - транспортних накладних, інших документів підтверджуючих надання послуг документів (шляхових листів, нарядів тощо). Підтвердженням виконання робіт є рапорт виконавця, належним чином складений та підписаний уповноваженою особою замовника, що здійснює контроль за проведенням робіт або прийому-передачі наданих послуг, товарно-транспортні накладні, інші документи, які підтверджують надання послуг. Затримка замовником фінансування, передоплати може бути підставою для розірвання виконавцем цього договору та/або призупинення надання послуг за договором та компенсації йому вартості всіх фактично виконаних робіт. Виконавець зобов`язаний видати замовнику по першій події (отримання грошей чи надання послуг) податкову накладну оформлену у відповідності з правилами, встановленими п. 201.1 Податкового кодексу України. Оформлена виконавцем податкова накладна повинна бути зареєстрована постачальником в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 15 днів з дня виникнення податкових зобов`язань. Усі розрахунки здійснюються в національній валюті України у безготівковій формі шляхом зарахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Замовник та виконавець після кожного календарного місяця проводять звірку взаємозаборгованості, а при необхідності складають акт звірки. У разі, якщо сума, отриманих виконавцем від замовника коштів, виявиться недостатньою для погашення зобов`язань замовника в повному обсязі, виконавець матиме право погасити свої вимоги в наступній черговості:

(*) в першу чергу відшкодовуються витрати Виконавця, пов`язані з наданням послуг;

(**) в другу чергу сплачується пеня та збитки, завдані невиконанням зобов`язання;

(***) в третю чергу сплачується основна сума боргу.

Сторони можуть здійснити звіряння розрахунків за надані послуги. Складений належним чином. Акт звіряння передається замовнику для підпису. У випадку не обґрунтованої відмови замовника від підпису (ігнорування, не надсилання заперечень та ін) акту звіряння, чи інших документів щодо, поставки товару, взаємозарахування зустрічних вимог - вказані акти визнаються сторонами підписаними, дійсними та підлягають виконанню сторонами. Сторони погодили, повідомляти один одного по залік зустрічних однорідних вимог за цим договором.

Частина актів приймання-передачі наданих послуг підписана та скріплена печатками обох контрагентів, а частина накладних була направлена 06.12.2019 та 21.01.2020 та отримана відповідачем 10.12.2019 та 27.01.2020.

Отже, згідно з п.2.9. договору, відповідач повинен був у строк не пізніше двох робочих днів з моменту отримання актів приймання-передачі наданих послуг направити позивачу обґрунтовані та документально підтверджені заперечення щодо даних, зафіксованих в актах приймання передачі наданих послуг.

Проте відповідач у визначений договором строк не направив позивачу мотивованої відмови від підписання видаткових накладних, у зв`язку з чим акти приймання передачі наданих послуг, підписані лише з боку позивача, є повністю погодженими і відповідно підтверджують обсяг та вартість поставленого товару на суму 408 112, 50 грн.

Матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем послуг спецтехнікою на суму 408 112, 50 грн, внаслідок чого у відповідача виникло зобов`язання вказані послуги оплатити.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У зв`язку з частковою оплатою товару відповідачем сума боргу становить 408 112, 50 грн.

Щодо заперечень відповідача з приводу відсутності підпису на товарно-транспортних накладних з боку відповідача чи проставлення на них підпису інших осіб ніж ОСОБА_1 чи проставлення підпису вчиненого не ОСОБА_1 , суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів того, що він звертався до правоохоронних органів з приводу привласнення третіми особами належного йому майна чи підробки підписів з боку третіх осіб. Також, суд наголошує, що ОСОБА_1 згідно Наказу № 1 від 26.07.2019 директора ТОВ " КВАРТА ГРУП" був призначений керівником робіт на об`єкті відповідача, проте з наказу не вбачається, що тільки вказана особа має право приймати товарно-матеріальні цінності і що саме його підпис засвідчує належне прийняття відповідачем поставленого товару. Крім того, в договорі відсутнє застереження, що повноваженою особою відповідача є лише керівник робіт на об`єкті. І як уже зазначалось вище судом, частина видаткових накладних була підписана відповідачем без зауважень, а інша частина (не підписані видаткові накладні) вважається погодженою, оскільки, відповідачем у визначені договором та нормативними актами строки не заявлено будь-яких претензій.

Заперечення відповідача, що йому несвоєчасно надавались первинні документи, зокрема, товарно-транспортні накладні, не є підставою для відмови у позові. В будь-якому випадку, згідно умов договору, несвоєчасне надання первинних документів позивачем не є підставою для не оплати товару, оскільки, договором передбачено 100% попередня оплата за товар. У зв`язку з цим суд відхиляє дане заперечення як необґрунтоване.

Отже, заперечення відповідача та додані ним до матеріалів справи документи не спростовують обов`язку оплатити надані послуги та сплатити штрафні санкції, в зв`язку з неналежним виконанням умов договору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи доведено прострочення з боку відповідача зобов`язання з оплати вартості поставленого товару, в зв`язку з чим, суд вважає вимоги позивача про стягнення 408 112, 50 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення 3% річних в сумі 2 443, 68 грн та пені у розмірі 20 539, 66 грн за період з 15.12.2019 по 25.02.2020, та штраф у розмірі 127 308, 60 грн (у редакції заяви про зменшення позовних вимог).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Так, відповідно до ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до п.6.2. договору у разі прострочення сплати послуг виконавця більш ніж на 10 календарних днів, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення.

У разі прострочення сплати послуг виконавця більш ніж 30 календарних днів, замовник, крім суми боргу та неустойки, сплачує виконавцеві додатковий штраф в розмірі 30% від вартості наданих послуг.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок пені, 3% річних та періоду їх нарахування, та встановлено, що розрахунок періоду визначений позивачем не правильно.

Відповідно до розрахунку, позивач зазначає, що з 23.01.2020 по 30.01.2020 кількість днів 8, з 31.01.2020 по 25.02.2020 кількість днів 26, проте вірною кількістю днів є 7 та 25 днів.

Згідно розрахунку суду сума пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 20 016, 76 грн.

Також, згідно розрахунку суду сума 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 2 379,40 грн.

Щодо нарахованого позивачем штрафу, суд вважає розрахунок обґрунтованим, а тому сума штрафу стягується з відповідача у розмірі, визначеному позивачем - 127 308, 60 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частин 1, 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами, за визначенням частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Щодо заперечень відповідача з приводу відсутності підпису на товарно-транспортних накладних з боку відповідача чи проставлення на них підпису інших осіб ніж ОСОБА_1 чи проставлення підпису вчиненого не ОСОБА_1 , суд зазначає, що відповідачем не надано суду доказів того, що він звертався до правоохоронних органів з приводу привласнення третіми особами належного йому майна чи підробки підписів з боку третіх осіб. Також, суд наголошує, що ОСОБА_1 згідно Наказу № 1 від 26.07.2019 директора ТОВ " КВАРТА ГРУП" був призначений керівником робіт на об`єкті відповідача, проте з наказу не вбачається, що тільки вказана особа має право приймати товарно-матеріальні цінності і що саме його підпис засвідчує належне прийняття відповідачем поставленого товару. Крім того, в договорі відсутнє застереження, що повноваженою особою відповідача є лише керівник робіт на об`єкті. І як уже зазначалось вище судом, частина видаткових накладних була підписана відповідачем без зауважень, а інша частина (не підписані видаткові накладні) вважається погодженою, оскільки, відповідачем у визначені договором та нормативними актами строки не заявлено будь-яких претензій.

Заперечення відповідача, що йому несвоєчасно надавались первинні документи, зокрема, товарно-транспортні накладні, не є підставою для відмови у позові. В будь-якому випадку, згідно умов договору, несвоєчасне надання первинних документів позивачем не є підставою для не оплати товару, оскільки, договором передбачено 100% попередня оплата за товар. У зв`язку з цим суд відхиляє дане заперечення як необґрунтоване.

Отже, заперечення відповідача та додані ним до матеріалів справи документи не спростовують обов`язку оплатити надані послуги та сплатити штрафні санкції, в зв`язку з неналежним виконанням умов договору.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 408 112, 50 грн основного боргу, пені в розмірі 20 016, 76 грн, 3% річних в розмірі 2 379,40 грн та штраф в розмірі 127 308, 60 грн.

Згідно з приписами статей 78-79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Надаючи оцінку доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994р. Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (SERYAVINOTHERS v. UKRAINE) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КВАРТА ГРУП" (01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС БУДІВЕЛЬНИКІВ УКРАЇНИ" (02000, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 17/52, поверх 4, ) 408 112 (чотириста вісім тисяч сто дванадцять) грн 50 коп. основного боргу, 2 379 (дві тисячі триста сімдесят дев`ять) грн 40 коп. трьох відсотків річних, 20 016 (двадцять тисяч шістнадцять) грн 76 коп. пені, 127 308 (сто двадцять сім тисяч триста вісім) грн 60 коп. штрафу та 8 438 (вісім тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн 39 коп. витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 06.08.2020.

Суддя І.О. Андреїшина