УХВАЛА

30 липня 2020 року

м. Київ

Справа № 910/32643/15

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Пєскова В. Г.

за дорученням судді помічник судді Горейко М. В.

за участю представників:

ТОВ "Хот-Сток": Яценко С. А.

ОСОБА_1.: Оліус Є. В.

АТ "Державний експортно-імпортний банк": Лозовський В. М.

ліквідатора: Баляба О. В. (особисто)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хот-Сток"

на постанову Північного апеляційного господарського суду 29.01.2020

у складі колегії суддів: Полякова Б. М. - головуючого, Коробенка Г. П., Доманської М. Л.

та ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2019

у складі судді Паська М. В.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хот-Сток"

до

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп"

2. ОСОБА_1

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Люкс"

про визнання недійсними результатів аукціону

в межах справи № 910/32643/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп"

про визнання банкрутом

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст та підстави заявлених вимог

1. У провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа № 910/32643/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп" (далі - ТОВ "АВС Логістік Групп", боржник) про банкрутство в порядку, передбаченому статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції Закону № 2343-ХІІ (далі - Закон про банкрутство).

2. 30.11.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Хот-Сток" (далі - ТОВ "Хот-Сток", позивач, скаржник) звернулося до Господарського суду міста Києва в межах провадження у справі про банкрутство № 910/32643/15 з позовною заявою (вих. № 30/11-1 від 30.11.2017) до ТОВ "АВС Логістік Групп" та ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) про визнання недійсними результатів повторного аукціону від 27.10.2017 з продажу майна ТОВ "АВС Логістік Групп" (лот № 1 - земельна ділянка, площею 1,9296 га, кадастровий номер: :01:011:0088, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Хотів, вул. Промислова, 3-Б, цільове призначення земельної ділянки - для розташування другої офісної черги офісно-складського комплексу).

3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2017 заяву ТОВ "Хот-Сток" про визнання недійсними результатів повторного аукціону прийнято до розгляду в межах справи № 910/32643/15 про банкрутство ТОВ "АВС Логістік Групп" та призначено розгляд цієї заяви в судовому засіданні.

4. Згодом, 23.02.2018, ТОВ "Хот-Сток" подано до суду заяву про зміну підстав позову, в якій, окрім раніше заявленої вимоги про визнання недійсними результатів повторного аукціону від 27.10.2017 з продажу майна боржника також заявлено вимогу про визнання недійсним протоколу № 1 повторного аукціону з реалізації майна ТОВ "АВС Логістік Групп", складеного та затвердженого генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Оціночна фірма "Поліінформ" (далі - ТОВ "Оціночна фірма "Поліінформ") Луговським Є. В. 27.10.2017.

5. В обґрунтування заявлених вимог ТОВ "Хот-Сток" посилається на проведення аукціону з порушенням чинного законодавства України, а саме на те, що при організації аукціону було допущено ряд порушень правил проведення аукціону, визначених Законом про банкрутство, а саме: порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником; допуску до участі в аукціоні; допуску до місця проведення аукціону; порядку проведення аукціону тощо.

Також ТОВ "Хот-Сток" вказує на порушення його прав як власника офісно-складського комплексу розташованого на реалізованій на спірному аукціоні земельній ділянці, який було придбано раніше окремо від земельної ділянки , можливість чого було встановлено у постанові Вищого господарського суду України від 28.07.2015 під час розгляду справи № 5011-12/10776-2012.

У зв`язку з наведеним ТОВ "Хот-Сток" вказує, що ліквідатором ТОВ "АВС Логістік Групп" було порушено принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, а відтак неправомірно включено земельну ділянку до майна, що підлягає реалізації на аукціоні та незаконно сформовано її як окремий майновий лот.

6. Нормативно-правовим обґрунтуванням поданої позовної заяви ТОВ "Хот-Сток" визначено приписи статей 42, 44, 49, 58, 59, 61, 64-68 Закону про банкрутство, статей 181, 355, 364, 373, 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).

7. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго-Люкс" (далі - ТОВ "Енерго-Люкс").

Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій

8. ТОВ "Хот-Сток" являється власником офісно-складського комплексу, розташованого на земельній ділянці за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Хотів, вулиця Промислова, З-Б, яка була об`єктом лоту № 1 повторного аукціону з реалізації майна банкрута від 27.10.2017, а саме: нежитлових будівель літ. "А" площею 10 765,7 кв. м, літ. "Б" площею 57,0 кв. м, літ. "В" площею 122,1 кв. м, № І, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Хотів, вулиця Промислова, 3-Б, в тому числі система охоронної сигналізації 2011 року випуску, система вентиляції та кондиціювання складських приміщень (руфтопи) 2010 року випуску, система автоматичної пожежної сигналізації та автоматична установка водяного пожежогасіння 2011 року випуску, телефонна мережа, комп`ютерна мережа 2011 року випуску, система вентиляції офісних приміщень 2011 року випуску, електромережа, слаботочна мережа, підлогомийна машина BR 55/60 WP 2010 року випуску; стелажна система з боковим завантаженням 2010 року; офісна АТС (базовий блок Samsung Office Sery 7400) 2005 року випуску; штабелер поводковий ОМ 2007 року випуску; штабелер поводковий ОМ 2007 року випуску; візок гідравлічний АС-П 240 2007 року випуску; візок гідравлічний АС-П 241 2007 року випуску; візок гідравлічний АС-П 242 2007 року випуску; візок гідравлічний АС-П 243 2007 року випуску; візок гідравлічний АС-П 244 2007 року випуску, що входять до складу вищезазначених нежитлових будівель та являє собою єдиний офісно-складський комплекс.

9. Офісно-складський комплекс було передано ТОВ "Хот-Сток" на підставі рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Одесторг" (далі - ТОВ "Одесторг"), оформленого протоколом № 1-03/06-16 та актів приймання-передачі від 07.06.2016, створеного шляхом виділу з ТОВ "Одесторг", яким вищевказане майно було придбано за 54 116 000,00 грн 21.02.2015 на електронних торгах арештованим майном ТОВ "ABC Логістік Групп" в рамках виконавчого провадження № 36704507 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.10.2012 у справі № 5011-12/10776-2012 про стягнення з ТОВ "ABC Логістік Групп" на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - АТ "Укрексімбанк") заборгованості за кредитним договором.

10. Крім того, на підставі рішення Господарського суду Київської області від 04.08.2017 у справі № 911/850/17, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2017, ТОВ "Хот-Сток" являється власником майна, що є приналежністю та складовою частиною нежитлових будівель за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Хотів, вулиця Промислова, 3-Б, а саме: огорожа разом з автоматичними розсувними воротами; 2 масляних трансформатори ТМ630 10/04 630 кВА з щитом управління; зовнішня і внутрішня системи опалення, в тому числі 2 опалювальних котли "Будерос G334", апаратура управління та теплопроводи подачі і радіатори; технічна споруда для розташування дизель-генератора (літ. Г); 2 резервуари для зберігання протипожежного запасу води об`ємом 500 кв. м; система димовидалення; система блискозахисту; артезіанська водяна свердловина з обладнанням (глибинний насос HDL 2,5/37-1,1, гідроакумулятор 250 л, щит управління); зовнішня і внутрішня системи водопостачання, в тому числі насосна та трубопроводи з арматурою існуючих будівель; бетонна під`їзна площадка (внутрішньомайданчикова бетонна площадка), площею 9,5 тис. кв.м.

11. Отже, ТОВ "Хот-Сток" є власником усього офісно-складського комплексу, а також систем комунікацій за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Хотів, вулиця Промислова, 3-Б, розташованого на земельній ділянці, що була об`єктом оскаржуваного аукціону.

12. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2016 порушено провадження у справі № 910/32643/15 про банкрутство ТОВ "АВС Логістік групп" в порядку статті 95 Закону про банкрутство.

13. Постановою Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 у справі № 910/32643/15 ТОВ "АВС Логістік Групп" визнано банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором боржника призначено голову ліквідаційної комісії ТОВ "АВС Логістік Групп" Балябу Олександра Володимировича (далі - ліквідатор Баляба О. В.).

14. 27.10.2017 на замовлення ліквідатора ТОВ "ABC Логістік Групп" Баляби О. В. організатор аукціону ТОВ "Оціночна фірма "Поліінформ" провів повторний аукціон з реалізації майна банкрута, зокрема, за лотом № 1: земельна ділянка, площею 1,9296 га, кадастровий номер: :01:011:0088, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Хотів, вулиця Промислова, З-Б, цільове призначення земельної ділянки - для розташування другої черги офісно-складського комплексу.

15. Виставлена на продаж зі спірного аукціону земельна ділянка за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Хотів, вул. Промислова, 3-Б була придбана ТОВ "АВС Логістік Групп" у ТОВ "ВВС-ЛТД" за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 09.12.2010 та обтяжена іпотекою АТ "Укрексімбанк" на підставі іпотечного договору від 22.02.2012 № 151312Z3, як окремий об`єкт нерухомості з визначеним кадастровим номером земельної ділянки :01:011:0088. На момент формування ліквідаційної маси ТОВ "АВС Логістік Групп", визнаного банкрутом постановою місцевого суду від 01.02.2016, спірна земельна ділянка перебувала у власності боржника, що підтверджується даними Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 17.03.2017.

16. Переможцем аукціону визнано ОСОБА_1 , який запропонував найбільшу ціну за земельну ділянку - 13 268 032,00 грн, за результатом чого складено протокол повторного аукціону з реалізації майна банкрута № 1 від 27.10.2017.

17 Незгода ТОВ "Хот-Сток", яке приймало участь у зазначеному аукціоні, з його результатами стала підставою звернення до суду в межах справи про банкрутство № 910/32643/15 з позовною заявою до ТОВ "АВС Логістік Групп" та ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів повторного аукціону від 27.10.2017

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

18. Розгляд заявлених ТОВ "Хот-Сток" вимог здійснювався судами неодноразово.

19. Так, після передачі справи на новий розгляд відповідно до постанови Верховного Суду від 18.09.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 відмовлено у задоволені заяви ТОВ "Хот-Сток" про визнання недійсними результатів аукціону, який відбувся 27.10.2017 в межах справи № 910/32643/15 про банкрутство ТОВ "АВС Логістік Групп".

20. Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що допущені в оголошенні про проведення аукціону помилки, не вплинули на результати аукціону, оскільки майно боржника було реалізовано за максимально вищою ціною. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про дотримання строку проведення повторного аукціону з продажу майна банкрута.

21. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 скасовано в частині відмови заяви ТОВ "Хот-Сток" про визнання недійсними результатів аукціону. Прийнято нове рішення в цій частині. Заяву ТОВ "Хот-Сток" про визнання недійсними результатів аукціону - задоволено, визнано недійсними результати аукціону, який відбувся 27.10.2017 в межах справи № 910/32643/15.

22. Апеляційний господарський суд дійшов висновку, що нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу, не укладеного в визначений Законом строк, призвело до необґрунтованого висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування норм статей 55, 73 Закону про банкрутство щодо анулювання результатів аукціону, а також зазначив, що вказаними нормами спеціального Закону прямо передбачено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

23. Постановою Верховного Суду від 09.10.2019 постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

24. За результатами нового розгляду постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2020 ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі № 910/32643/15 залишено без змін.

25. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована оформленням належним чином результатів проведеного аукціону з продажу лоту № 1, тоді як помилки в оголошенні про проведення аукціону є такими, що не можуть впливати на дійсність аукціону. Крім того, судом зазначено, що хоча й у власника нерухомого майна виникає право на придбання земельної ділянки, на якій воно розташоване, законодавцем не вказано, що договір купівлі-продажу земельної ділянки має укладатися саме з власником такого нерухомого майна. Водночас положеннями статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України не передбачено заборони здійснювати продаж нерухомого майна окремо від земельної ділянки, на якій воно розташоване. Отже, положення статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України не вказують на безумовне пріоритетне право ТОВ "Хот-Сток" на придбання земельної ділянки, що була реалізована на спірному аукціоні, а лише зазначають про те, що товариство, якому офісно-складський комплекс було передано як самостійний об`єкт права власності, без земельної ділянки, має право вимагати у нового власника земельної ділянки користуватися нею на тих самих умовах, які існували до проведення аукціону.

26. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що земельна ділянка не була об`єктом спільної часткової власності, та єдиним її власником на момент проведення аукціону було ТОВ "АВС Логістік Групп", що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.03.2017, а відповідно до іпотечного договору № 151312z3 від 22.02.2012 зазначена земельна ділянка була предметом забезпечення щодо виконання майнових зобов`язань боржника перед АТ "Укрексімбанк", а тому її придбання оформлювалось шляхом видачі набувачу нотаріального свідоцтва про придбання нерухомого майна та реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, отже було здійснене належним чином.

27. Крім того, апеляційний господарський суд врахував, що між ТОВ "Хот-Сток" як власником офісно-складського комплексу та ТОВ "АВС Логістік Групп" як власником земельної ділянки 01.06.2016 було укладено угоду про добросусідство, відповідно до умов якої боржник взяв перед скаржником зобов`язання щодо дотримання правил добросусідства, встановлених нормами глави 17 ЗК України.

28. До того ж перед проведенням аукціону ТОВ "АВС Логістік Групп" листом від 28.08.2017 повідомляло ТОВ "Хот-Сток" щодо можливості придбання земельної ділянки на тих самих умовах, на яких земельна ділянка була придбана ТОВ "АВС Логістік Групп". Однак, позивач вказаною пропозицією не скористався.

29. Окрім того судом апеляційної інстанції відзначено, що факт участі ТОВ "Хот-Сток" у спірному аукціоні додатково свідчить про те, що ним була надана згода на можливість придбання зазначеної земельної ділянки як окремого об`єкта права власності на рівних з іншими учасниками аукціону умовах.

30. З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що ліквідатором ТОВ "АВС Логістік Групп" правомірно було реалізовано заставне майно (земельну ділянку), яка належала боржнику, шляхом проведення аукціону з дотриманням норм Закону про банкрутство, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та підстави для визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 27.10.2017 в частині продажу лоту № 1, відсутні.

Короткий зміст вимог та аргументи касаційної скарги

31. Не погоджуючись із наведеними судовими рішеннями ТОВ "Хот-Сток" звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою з вимогою їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовну заяву про визнання недійсними результатів другого повторного аукціону з продажу майна банкрута.

32. Вимоги касаційної скарги обґрунтовані неправильним застосуванням судами попередніх інстанцій положень статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України, які закріплюють припинення права власності у попереднього власника земельної ділянки у разі придбання нерухомості, розташованої на земельній ділянці та перехід права власності на земельну ділянку до нового власника нерухомості, розташованої на такій земельній ділянці, а відтак у ТОВ "АВС Логістік Групп" в особі ліквідатора товариства відсутні правомочності власника земельної ділянки з моменту переходу права власності до ТОВ "Хот-Сток" на весь офісно-складський комплекс розташований на спірній земельній ділянці.

33. Також скаржник вказує, що судом апеляційної інстанції не враховано висновки Верховного Суду України викладені у постанові від 11.02.2015 у справі № 6-2цс15 та Верховного Суду викладені у постановах від 18.12.2019 у справі № 309/2376/15-ц, від 25.11.2019 у справі № 150/300/16, від 31.05.2018 у справі № 29/5005/17496/2011 щодо презумпції єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній споруди та проігноровано обставину набуття права власності на офісно-складський комплекс з інших підстав, відмінних від оформлення договору купівлі-продажу про який зазначається у частині шостій статті 120 ЗК України.

34. Крім того, скаржником до суду касаційної інстанції подано клопотання про передачу справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, а також клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду з метою вироблення єдиного підходу у правозастосуванні статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України.

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

Доводи ТОВ "АВС Логістик Групп"

35. ТОВ "АВС Логістик Групп" подало відзив на касаційну скаргу ТОВ "Хот-Сток", в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін вказуючи на необґрунтованість твердження ТОВ "Хот-Сток" про неправомірність аукціону з продажу земельної ділянки у зв`язку з тим, що остання є власністю позивача, яке набуто без реєстрації автоматично на підставі статей 377 ЦК України та 120 ЗК України внаслідок отримання раніше, до проведення спірного аукціону, у власність нежитлових будівель, які знаходяться на цій земельній ділянці.

36. ТОВ "АВС Логістик Групп" вважає, що перехід від ТОВ "Одесторг" до ТОВ "Хот-Сток" права власності на житлові будівлі, які розташовані на земельній ділянці не призвів до автоматичного і безоплатного переходу права власності на цю ділянку від боржника до ТОВ "Хот-Сток". Скаржник набуваючи право власності на об`єкти нерухомого майна не укладав угоди з ТОВ "Одесторг" та не врегульовував відносин щодо земельної ділянки, а тому фактично відбувся перехід права власності лише на нежитлові споруди. Тому наведені ним в касаційній скарзі аргументи є такими, що ґрунтуються на невірному розумінні норм статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України.

37. ТОВ "АВС Логістик Групп" також вказує, що зміст доводів касаційної скарги свідчить про її обґрунтування в контексті невизнання права власності на спірну земельну ділянку, а не на факті порушення права позивача, яке не обмежується та не змінюється у зв`язку із процедурою зміни власника через проведення аукціону, позаяк ТОВ "Хот-Сток" користується земельною ділянкою для обслуговування об`єктів нерухомого майна, які розміщені на ній, а боржник та переможець торгів не порушували та не порушують право позивача на земельну ділянку.

Доводи АТ "Укрексімбанк"

38. У відзиві на касаційну скаргу АТ "Укрексімбанк" заперечує щодо доводів касаційної скарги ТОВ "Хот-Сток" та просить суд залишити її без задоволення, зазначаючи, що земельна ділянка, яка є об`єктом спірного аукціону не перебувала у спільній частковій власності, а її єдиним власником на момент проведення аукціону було ТОВ "АВС Логістік Групп", у той час як ТОВ "Хот-Сток" отримало у власність офісно-складський комплекс, як самостійний об`єкт права власності без земельної ділянки, якою може користуватися на тих самих підставах, як і до аукціону.

39. За твердженням АТ "Укрексімбанк" посилання касатора на статтю 120 ЗК України та статтю 377 ЦК України, як на підставу припинення права власності ТОВ "АВС Логістік Групп" з моменту переходу права власності до ТОВ "Хот-Сток" на весь офісно-складський комплекс, який розташований на земельній ділянці не відповідає дійсності, позбавлене правового підґрунтя, оскільки наведеними положеннями норм матеріального права не передбачено заборони здійснювати продаж нерухомого майна окремо від земельної ділянки, на якій воно розташоване та не встановлено обов`язку укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки із власником нерухомого майна.

40. АТ "Укрексімбанк", крім того, посилаючись на статтю 42 Закону про банкрутство вказує, що майно банкрута, яке передано в заставу з метою забезпечення виконання зобов`язань має особливий правовий статус під час провадження у справі про банкрутство, оскільки останнє не включається до ліквідаційної маси та використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

Доводи ОСОБА_1

41. ОСОБА_1 у поданому до суду відзиві на касаційну скаргу та додаткових поясненнях до відзиву, аналогічно як і боржник, заперечив щодо доводів касаційної скарги ТОВ "Хот-Сток" та зазначив, що земельна ділянка була реалізована на аукціоні відповідно до законодавства України та постанови Вищого господарського суду України від 28.07.2015 у справі № 5011-12/10776-2012 окремо від нерухомого майна розташованого на ній.

42. ОСОБА_1 стверджує, що спірна земельна ділянка та комплекс розташованих на ній нежитлових будівель є самостійними об`єктами права власності, що виникли з різних правових підстав у ТОВ "АВС Логістік Групп" та ТОВ "Хот-Сток".

43. На думку ОСОБА_1 ТОВ "Хот-Сток" отримало за розподільчим балансом від ТОВ "Одесторг" право на споруди, а не на земельну ділянку, що вбачається із акту від 21.05.2015 № 36704507 в якому вказано про те, що цей акт не є підставою для переходу права власності на земельну ділянку на якій розташоване нерухоме майно придбане ТОВ "Одесторг", а відтак проведений аукціон не порушив жодних прав ТОВ "Хот-Сток" та не змінює його прав й обов`язків.

44. Також у відзиві ОСОБА_1 вказує, що зміна власника земельної ділянки не впливає ніяким чином на правовий статус цієї земельної ділянки по відношенню до ТОВ "Хот-Сток", яке не вчинило жодних дій щодо реєстрації права власності на цю земельну ділянку звертаючи увагу при цьому на те, що спір у цій справі стосується визнання недійсними результатів аукціону, а не відносин права власності на земельну ділянку, який має розглядатися в іншому провадженні.

Позиція Верховного Суду

45. Розглянувши в судовому засіданні 30.07.2020 матеріали касаційної скарги ТОВ "Хот-Сток", заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку щодо наявності підстав для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, з огляду на таке.

46. Згідно зі статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

47. Відповідно до частини шостої статті 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

48. Частиною четвертою статті 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норми права, викладені в постановах Верховного Суду.

49. Як зазначалось вище, предметом судового розгляду у цій справі є позовна заява ТОВ "Хот-Сток" про визнання недійсними результатів повторного аукціону від 27.10.2017 з продажу земельної ділянки ТОВ "АВС Логістік Групп" обґрунтована, з поміж іншого, автоматичним переходом права власності на земельну ділянку до позивача з моменту набуття ним права власності на офісно-складський комплекс розташований на реалізованій на спірному аукціоні земельній ділянці.

50. Із установлених судами у цій справі обставин слідує, що як земельна ділянка за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Хотів, вулиця Промислова, З-Б, так і розташований на ній офісно-складський комплекс перебували в іпотеці АТ "Укрексімбанк" на підставі іпотечного договору від 22.02.2012 № 151312Z3 в забезпечення вимог за кредитним договором.

51. Також судами встановлено, що офісно-складський комплекс розташований на земельній ділянці за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Хотів, вулиця Промислова, З-Б, яка була об`єктом лоту № 1 повторного аукціону з реалізації майна банкрута від 27.10.2017, було придбано ТОВ "Одесторг" 21.10.2015 (тобто до проведення оспорюваного аукціону) за 54 116 000,00 грн окремо від земельної ділянки на електронних торгах арештованим майном ТОВ "ABC Логістік Групп" в рамках виконавчого провадження № 36704507 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 24.10.2012 у справі № 5011-12/10776-2012 про стягнення заборгованості з ТОВ "ABC Логістік Групп" на користь АТ "Укрексімбанк".

52. У подальшому офісно-складський комплекс було передано на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ "Одесторг" та актів приймання-передачі від 07.06.2016 ТОВ "Хот-Сток" створеного шляхом виділу з ТОВ "Одесторг", а відтак позивач є власником усього офісно-складського комплексу, а також систем комунікацій за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Хотів, вулиця Промислова, 3-Б, розташованого на земельній ділянці, що була об`єктом оскаржуваного аукціону.

53. Зміст доводів касаційної скарги ТОВ "Хот-Сток" зводиться до неправильного застосуванням судами попередніх інстанцій положень статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України, які, як вказує скаржник закріплюють припинення права власності у попереднього власника земельної ділянки у разі придбання нерухомості, розташованої на земельній ділянці та автоматичний перехід права власності на земельну ділянку до нового власника нерухомості, розташованої на земельній ділянці.

54. Проаналізувавши предмет та зміст заявлених вимог наведених в заяві ТОВ "Хот-Сток", висновки судів зроблених за результатом розгляду цих вимог, доводи скаржника та аргументи сторін щодо скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність у цій справі виключних правових проблем, які мають значення для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України у разі відчуження земельної ділянки та нерухомого майна як окремих об`єктів нерухомості та щодо процесуальних дій суду у разі визначення позивачем неповного складу відповідачів у спорі виходячи з таких мотивів.

Щодо відчуження земельної ділянки та нерухомого майна як окремих об`єктів нерухомості

55. За змістом позовної заяви ТОВ "Хот-Сток" (з урахуванням заяви про зміну підстав позову) звернення з цією заявою до суду направлено по суті на захист права власності на земельну ділянку, яке, як він стверджує, в нього виникло на підставі норм статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України в зв`язку з придбанням ним офісно-складського комплексу розташованого на реалізованій на спірному аукціоні земельній ділянці.

56. Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

57. В контексті заявлених вимог та підстав поданої касаційної скарги слід зауважити про те, що в інших країнах загальноприйнятним є погляд, згідно з яким земельна ділянка та будинок (споруда, будівля) на ній являють собою єдине ціле, або навіть запроваджується такий підхід, за яким право на земельну ділянку є визначальним, і все, що на ній розташоване, слідує за правом на земельну ділянку.

58. Так, одним із принципів набуття права власності є принцип переходу права власності на об`єкт нерухомості одночасно з переходом права власності на земельну ділянку - принцип "superficies solo cedit" (від лат. збудоване на землі слідує за нею), який заснований на тому, що земля є головною річчю, а інші розташовані на ній об`єкти нерухомості - її складові частини. Правова доля такого об`єкта як єдиного цілого визначається виходячи із операцій, що здійснюються з земельною ділянкою.

59. Механізм відчуження речових прав на житловий будинок, будівлю, споруду та прав на земельну ділянку під ними у національному законодавстві визначений в статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України.

60. Так, відповідно до частин першої, другої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

61. Згідно з частиною першою статті 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

62. Як убачається із наведеного вище порядок переходу права власності на житловий будинок, будівлю, споруду та прав на земельну ділянку під ними є діаметрально протилежним принципу "superficies solo cedit", оскільки за ЦК та ЗК саме земельна ділянка слідує за будинком, спорудою, будівлею, а не навпаки.

63. При застосуванні приписів статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України у судовій практиці сформувався принцип єдності юридичної долі земельної ділянки разом зі збудованим на ній об`єктом нерухомого майна, в основу якого покладено слідування землі за об`єктом нерухомості у разі переходу права власності на такий об`єкт на підставі того чи іншого юридичного факту.

64. Так у постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 у справі № 6-2225цс16 зроблено правовий висновок, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) (частина перша статті 377 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частина друга статті 120 ЗК України закріплює принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За приписом цієї частини визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на відповідні житловий будинок, будівлю чи споруду.

65. Згодом згаданий принцип застосовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16 в якій зазначено, що особа, яка набула право власності на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування всією земельною ділянкою на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача-власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній.

66. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 713/1817/16-ц зроблено висновок, що згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття.

67. За висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 921/158/18, згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Отже, відповідно до зазначених правових норм власники споруди мають право на користування земельною ділянкою, на якій вона розташована

68. З моменту переходу права власності на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно до нового власника у правовідносинах користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, відбувається фактична заміна землекористувача: права й обов`язки землекористувача переходять до нового власника відповідного нерухомого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц).

69. Такий же принцип слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості застосовано у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.10.2019 у справі № 921/99/18, від 18.02.2020 у справі № 907/132/19, від 16.06.2020 у справі № 914/1101/19, від 23.06.2020 у справі № 910/14057/18.

70. Аналогічний підхід відображено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.11.2019 у справі № 150/300/16, від 27.11.2019 у справі № 461/2328/16-ц, від 15.01.2020 у справі № 204/9373/14-ц, від 01.07.2020 у справі № 2-95/12, від 15.07.2020 у справі № 127/2061/16-ц.

71. Наведене розуміння положень статті 120 ЗК України, статті 377 ЦК України як норм, які закріплюють принцип слідування юридичної долі земельної ділянки долі розміщеного на ній об`єкту нерухомості є усталеним та його відмінність із започаткованим в римському приватному праві принципом "superficies solo cedit" полягає в тому, що в його основу покладено слідування землі за об`єктом нерухомості та його спрямованістю фактично є об`єднання юридичної долі двох окремих об`єктів нерухомості (земельної ділянки та житлового будинку, будівлі, споруди), які відповідно до частини першої статті 181 ЦК України є окремими нерухомими речами щодо кожної з яких передбачено окремий режим їх формування, реєстрації як об`єктів цивільних прав.

72. Втім таке розуміння юридичної долі земельної ділянки із застосуванням підходу автоматичного слідування землі за об`єктом нерухомості не завжди відповідає питанням практики та не охоплює собою випадків відчуження земельної ділянки та зведеного на ній об`єкту нерухомого майна як окремих нерухомих речей різним власникам.

73. На підтвердження наведеного свідчить неоднозначна та взаємносуперечлива судова правозастосовча практика судів у вирішенні спорів за подібних правовідносин.

74. Так у справі 714/348/15-ц Герцаївський районний суд Чернівецької області ухвалив рішення від 15.09.2015 про відмову в задоволені позову ОСОБА_5 до відділу Державної виконавчої служби Герцаївського районного управління юстиції, ПП "НИВА-В.Ш.", третя особа ОСОБА_6, про визнання організацію і проведення прилюдних торгів незаконними, визнання постанови та акту прийому-передачі майна недійсним, окрім іншого зазначивши, що дії державного виконавця щодо одночасного звернення стягнення на житловий будинок та на прилеглу до нього земельну ділянку є правомірними. Дана обставина відповідає і вимогам частини першої статті 377 ЦК України, згідно якої до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

75. У справі № 2/2517/1513/12 Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області ухвалив рішення від 27.11.2012 про задоволення позову Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, Приватного підприємства "Спеціалізоване підприємство "Юстиція" та Особа 3 про визнання недійсними прилюдних торгів зазначивши, що під час реалізації окремо земельної ділянки належної боржнику (Особа 3) з прилюдних торгів були порушені вимоги закону щодо реалізації земельної ділянки окремо від розташованого на ній житлового будинку і господарських будівель і споруд, що порушує право позивача на розпорядження предметом іпотеки, яким є зазначене нерухоме майно.

76. Натомість у справі № 200/606/18 за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро", третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з торгів, визнання права власності на земельну ділянку Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровська ухвалив рішення від 23.05.2018, залишене без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 20.03.2019, про відмову у задоволенні позову мотивованого придбанням позивачем на електронних торгах нерухомого майна (гаража) розташованого на земельній ділянці, яку згодом було відчужено іншій особі (ОСОБА 4). В обґрунтування висновків про відсутність підстав для задоволення позову судом зазначено, що окремим лотом була передана на реалізацію земельна ділянка, що розташована у м. Дніпро по вул. Леніна (нова назва - Воскресенська), 27 та прийнята ПАТ "Банк Кредит Дніпро" у власність за вартістю 233 215,50 грн у зв`язку з тим, що треті торги не відбулись за відсутністю покупців.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що ПАТ "Банк Кредит Дніпро" є добросовісним набувачем земельної ділянки, яку набуто на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, які не відбулись, при цьому, позивачем не зазначено про істотні порушення в процедурі проведення прилюдних торгів, питання про скасування акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу чи визнання дій державного виконавця неправомірними не ставилися. Крім того судом враховано, що позивачем ОСОБА_2 з торгів було придбано гараж інформація про який як лот була розміщена на офіційному сайті https://setam.net.ua та є загальновідомою, а під час проведення оцінки для встановлення ринкової вартості гаражу не було враховано вартість земельної ділянки, яка була виставлена іншим лотом, а придбання позивачем з торгів гаража відбулось за ціною удвічі меншою, ніж вартість земельної ділянки, про що йому було достеменно відомо.

До того ж відповідач у поданому відзиві вказав, що ПАТ "Банк Кредит Дніпро" не чинив позивачу перешкод у користуванні гаражем, навпаки, пропонував придбати оспорювану земельну ділянку або укласти з Банком договір оренди, однак на зазначену пропозицію відповіді не надходило. При цьому, позивачем не надано доказів того, що відповідач ухиляється від укладення цивільно-правових угод щодо спірної земельної ділянки.

77. У справі № 7/906/39/13-г за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до Приватного підприємства "Нива-В.Ш." та Малого приватного підприємства "Мета" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Житомирській області та Товариства з обмеженою відповідальністю "Астрал" про визнання прилюдних торгів недійсними та скасування протоколу прилюдних торгів Господарським судом Житомирської області ухвалено рішення від 11.02.2014, залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.04.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 08.07.2014, про відмову у задоволенні позову, визнавши необґрунтованими посилання позивача на допущення порушень на заключному етапі вказаних виконавчих дій, а саме, при реалізації земельної ділянки окремим лотом від будівель, оскільки останній не заперечував щодо цілого ряду виконавчих дій при підготовці й реалізації арештованого майна. Крім того стягувач у виконавчому провадженні (позивач у справі), був повідомлений як про опис й арешт земельної ділянки окремим пунктом від будівель (частини будівлі головного корпусу та складу-гаражів) за актом від 29.03.2012, так і про призначення державним виконавцем оцінки земельної ділянки окремо від вказаних об`єктів нерухомості, проте, таких дій органу ДВС не оскаржив; у поданих запереченнях результатів оцінки земельної ділянки мотивів щодо необхідності оцінки земельної ділянки разом із будівлями та продажу їх одним лотом не навів.

78. У справі № 5011-12/10776-2012 постановою Вищого господарського суду України від 28.07.2015 у задоволенні скарги АТ "Укрексімбанк" на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Міністерства юстиції України щодо передачі на реалізацію описаного та арештованого нерухомого майна без земельної ділянки площею 1,9296 га (кадастровий номер :01:011:0088) відмовлено з посиланням зокрема на те, що положеннями статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України не передбачено жодної заборони здійснювати продаж нерухомого майна окремо від земельної ділянки, на якій воно розташоване.

79. У справі № 910/4798/15 за позовом ТОВ "АВС Логістік Групп" до Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України та Міністерства юстиції України в особі Департаменту державної виконавчої служби, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - АТ "Укрексімбанк" та ТОВ "Одесторг", про визнання недійсними результатів аукціону та протоколу проведення електронних торгів Господарським судом міста Києва ухвалено рішення від 07.07.2015, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015, про відмову у задоволенні позову, з посиланням на те, що системний аналіз положень частин першої та другої статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України (у редакціях, що були чинними на момент проведення спірних торгів), свідчить про те, що виникнення права власності на об`єкт нерухомості не є підставою для автоматичного виникнення права власності на земельну ділянку чи укладення договору оренди земельної ділянки з одночасним відхиленням тверджень позивача стосовно того, що під час проведення спірних торгів обов`язковим було включення до вартості лоту ціни земельної ділянки з огляду на автоматичний перехід права власності на неї до нового власника об`єкту нерухомості.

80. У справі № 661/2100/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Сетам", Громадської організації інвалідів збройних Сил "Прометей" Підприємство "Гермес", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Товариство з обмеженою відповідальністю "Південенерго", Акціонерне товариство "Альфа-Банк" про визнання недійсним електронних торгів від 15.04.2019 та протоколу електронних торгів від 15.04.2019 рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 10.04.2020 відмовлено у задоволенні позову, який обґрунтовувався, зокрема, порушенням статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України у зв`язку із проведенням реалізації будівлі, окремим лотом від земельної ділянки і невключенням вартості земельної ділянки у вартість ціни лоту (будівлі).

81. З огляду на вказане вище вбачається, що відчуження земельної ділянки та зведеного на ній об`єкту нерухомого майна як окремих нерухомих речей різним власникам як результат потенційно породжує новий юридичний спір, оскільки набуваючи у власність житловий будинок, будівлі, споруди розміщені на земельній ділянці власник такого майна має легітимні очікування на набуття у власність або у користування земельної ділянки під придбаним майном від якої неможливо відокремити нерухоме майно без його знецінення, що негативно впливає на оборотоздатність таких об`єктів цивільних прав.

82. Іншою стороною цієї проблеми є те, що продаж різним власникам житлового будинку, будівлі, споруди або земельної ділянки (вартість якої інколи є вищою ніж розміщене на ній нерухоме майно) окремим лотом із застосуванням принципу єдності юридичної долі земельної ділянки разом зі збудованим на ній об`єктом нерухомого майна, може спричинити заниження їх сукупної вартості та як негативний наслідок тягне для власника позбавлення такого майна без отримання справедливої компенсації, що може розцінюватися як порушення права на мирне володіння майном через призму застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

83. Крім того наявність у практиці непоодиноких випадків окремого продажу земельної ділянки або житлового будинку, будівель, споруд розташованих на ній породжує питання обрання ефективного способу захисту порушеного права (визнання права, визнання правочину недійсним тощо), який спроможний забезпечити дотримання балансу інтересів різних власників.

84. У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 490/7071/16-ц (провадження №61-25815св18) зазначено, що "усталеним є розуміння переважного права як такого суб`єктивного цивільного право, яке надає його носієві можливість пріоритетно перед іншими особами набути інше або здійснити існуюче суб`єктивне право".

85. У контексті ефективного способу захисту порушеного права постає питання про поширення на спірні правовідносини конструкції переважних прав та можливості їх захисту за аналогією закону із застосуванням такого способу захисту як переведення прав та обов`язків покупця на позивача.

86. З огляду на вказане вище колегія суддів вважає, що очевидною є необхідність формування єдиної правозастосовчої практики у спорах про визнання недійсними прилюдних торгів з продажу земельної ділянки окремо від житлового будинку, будівлі або споруди, що розміщені на ній (чи навпаки) для забезпечення розумної передбачуваності судових рішень у подібних спорах, а тому справа містить виключну правову проблему і її вирішення необхідне для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Щодо процесуальних дій суду у разі визначення позивачем неповного складу відповідачів у спорі

87. Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

88. Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

89. Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

90. Захисту в судовому порядку підлягають порушене право й охоронювані законом інтереси саме від відповідача (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі № 910/17792/17).

91. Визначення відповідача (відповідачів), предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість установлення належності відповідача (відповідачів) й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження (аналогічні висновки викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц; від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц; від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц; від 12.12.2018 у справах № 570/3439/16-ц та № 372/51/16-ц, від 11.09.2019 у справі № 910/7122/17).

92. Належним відповідачем є така особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, тоді як неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

93. Звідси належним суб`єктним складом відповідачів є склад відповідачів, які дійсно є суб`єктами порушеного, оспорюваного чи не визнаного матеріального правовідношення (постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 14/325"б").

94. Із установлених у цій справі судами обставин убачається, що заявляючи позов про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ТОВ "Хот-Сток" в якості відповідачів визначено власне боржника, яким є ТОВ "АВС Логістік Групп" та переможця торгів ОСОБА_1.

95. Як вказувалось вище, ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.12.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору учасника оспорюваного аукціону - ТОВ "Енерго-Люкс", у той час, як організатора торгів - ТОВ "Оціночна фірма "Поліінформ" - ні в якості відповідача, ні в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору до участі у справі залучено не було.

96. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17 та від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 зроблено висновок, що набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

97. Отже, у разі прийняття судового рішення про скасування (визнання недійсними) електронних торгів за позовом учасника електронних торгів, у сторін договору купівлі-продажу, оформленого за результатами електронних торгів, відповідно виникнуть права та обов`язки щодо повернення всього, що вони одержали на виконання договору.

98. Ухвалюючи судове рішення у справі про визнання недійсним правочину, укладеного за результатами проведення електронних торгів, порушеної за позовом учасника електронних торгів, в якості відповідачів мають залучатись всі сторони правочину (висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17).

99. Аналогічної позиції дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 06.02.2018 у справі № 911/845/17 та від 14.03.2018 у справі № 910/1454/17.

100. Згідно висновку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладеного у постанові від 05.03.2020 у справі № 14/325"б" поняття сторони спору про визнання аукціону та його результантів недійсними, який розглядається судом в межах провадження у справі про банкрутство не є тотожним поняттю учасника (сторони) у справі про банкрутство, оскільки обмежується колом учасників яких стосуються спірні правовідносини. Сторонами спору про визнання аукціону та його результатів недійсними, який розглядається судом в межах провадження у справі про банкрутство є продавець, переможець аукціону та організатор цього аукціону.

101. Варто зауважити, що у практиці Верховного Суду існують різні підходи щодо правових наслідків у разі визначення позивачем у справі про визнання недійсним результатів прилюдних торгів неналежного (неповного) складу відповідачів.

102. Так, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.02.2018 у справі № 911/845/17 зроблено висновок, що відчуження майна на спірних електронних торгах, як угода купівлі-продажу, є багатостороннім правочином і під час подання позову про його оспорення, такий позов подається до решти сторін зазначеного правочину, з якими є матеріально правовий спір та такі сторони мають бути залучені до участі у справі. Водночас, як встановлено судом апеляційної інстанції у цій справі, позивачем подано позов лише до організаторів електронних торгів - Державного підприємства "Сетам" Міністерства юстиції України та Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби, а покупців - переможців торгів позивач не визначив відповідачами у справі та місцевий господарський суд не залучив їх до участі у справі. З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції погодився з висновками апеляційного господарського суду щодо закриття провадження у справі у зв`язку з тим, що переможцями спірних електронних торгів, які були залучені до участі у справі як відповідачі, є фізичні особи.

103. У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 902/644/18 судом касаційної інстанції зазначено, що місцевим господарським судом у порушення вимог частини першої статті 41, статті 45, частини першої статті 48, пункту 1 частини першої статті 177 ГПК України, залучено до участі у справи орган державної виконавчої служби та переможця конкурсу в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, а не в якості співвідповідача. Крім того судом взято до уваги, що переможцем електронних торгів у даних спірних правовідносинах є фізична особа, у зв`язку з чим даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства. Врахувавши наведене, суд касаційної інстанції рішення судів попередніх інстанцій скасував, а провадження у справі закрив.

104. У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 922/3537/17 та від 14.03.2018 у справі № 910/1454/17 суд касаційної інстанції дійшов висновку про скасування прийнятих у справі судових рішень та направлення її на новий розгляд до місцевого господарського суду в зв`язку з незалученням до участі у справі в якості відповідача переможця торгів.

105. У постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.01.2019 у справі № 903/41/18, від 12.03.2019 у справі № 903/237/18 суд касаційної інстанції дійшов висновку про скасування прийнятих у справі судових рішень та направлення її на новий розгляд до місцевого господарського суду в зв`язку з залученням до участі у справі організатора торгів в якості третьої особи, а не в якості одного з відповідачів.

106. У постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 404/1561/16-ц та від 24.07.2019 у справі № 522/5320/15-ц суд касаційної інстанції скасував рішення місцевого та апеляційного суду та направив справу на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки у цій справі в якості відповідачів залучені продавці, тобто лише одна сторона правочину (договору купівлі-продажу, оформленого за результатами торгів), та не залучено в якості відповідача покупця майна.

107. Натомість у постанові від 11.12.2019 у справі № 201/7910/16-ц Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду дійшов висновку про скасування рішень судів попередніх інстанцій з прийняттям нового - про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними результатів аукціону з огляду на незалучення до участі у справі переможця аукціону.

108. У свою чергу Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 20.12.2019 у справі № 344/16707/17 залишив без змін постанову апеляційного суду Івано-Франківської області від 18.07.2018 про відмову у задоволенні позову про визнання електронних торгів недійсними мотивовану пред`явленням позову лише до однієї із сторін правочину та організатора електронних торгів у той час, як переможець конкурсу була залучена до участі у справі як третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

109. Як убачається з наведеного вище, висновки суду касаційної інстанції у вказаних справах суперечать один одному, формують різну судову практику на протязі тривалого часу, що надає правовій проблемі процесуальних дій суду у разі визначення позивачем неповного складу відповідачів виключного характеру.

110. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення ЄСПЛ у справі "BRUMARESCU v. ROMANIA" від 28.10.1999).

111. Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення ЄСПЛ "LUPENI GREEK CATHOLIC PARISH AND OTHERS v. ROMANIA" від 29.11.2016). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення ЄСПЛ "S.W. v. THE UNITED KINGDOM" від 22.11.1995).

112. У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (рішення ЄСПЛ у справі "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996; рішення у справі "Вєренцов проти України" від 11.04.2013).

113. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Аксіс та інші проти Туреччини" (Aksis and Other v. Turkey) зазначено, що очевидні суперечності у прецедентній практиці вищого суду та невиконання механізму, спрямованого на забезпечення гармонізації судової практики стали причиною порушення прав громадян на справедливий судовий розгляд.

114. З точки зору якісного критерію про виключність правової проблеми можуть свідчити наступні обставини: з касаційної скарги вбачається, що судами були допущені істотні порушення норм процесуального права, які унеможливили розгляд справи з дотриманням вимог справедливого судового розгляду; судами була допущена явна й груба помилка у застосуванні норм процесуального права, в тому числі свавільне розпорядження повноваженнями, й перегляд справи Великою Палатою потрібен з метою унеможливлення її повторення у подальшій судовій діяльності; норми матеріального чи процесуального права були застосовані судами першої чи апеляційної інстанцій таким чином, що постає питання щодо дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між приватними та публічними інтересами; наявні колізії в нормах матеріального права, що викликає необхідність у застосуванні аналогії закону чи права, або постає питання щодо дотримання принципу верховенства права. При цьому справа буде мати принципове значення, якщо йдеться про правове питання, яке потребує пояснення і зустрічається у невизначеній кількості справ у разі, якщо надана на нього відповідь піддається сумніву або якщо існують різні відмінні позиції і це питання ще не вирішувалося вищою судовою інстанцією, а також необхідне тлумачення щодо застосування нових законів. Разом з тим не є виключною правовою проблемою правове питання, відповідь на яке є настільки ясною і чіткою, що вона може бути знайдена без будь-яких проблем.

115. Вирішення Великою Палатою Верховного Суду виключних правових проблем, а саме:

- щодо правомірності відчуження земельної ділянки та зведеного на ній об`єкту нерухомого майна як окремих нерухомих речей різним власникам ?;

- щодо ефективного способу захисту порушеного права (визнання права, визнання правочину недійсним тощо), який спроможний забезпечити дотримання балансу інтересів різних власників у подібних спорах ?;

- щодо поширення на подібні правовідносини інституту переважних прав та можливості їх захисту за аналогією закону із застосуванням механізму переведення прав та обов`язків покупця на позивача ?;

- щодо процесуальних дій суду у разі визначення позивачем у спорі про визнання недійсним результатів прилюдних торгів неналежного (неповного) складу відповідачів ?

сприятиме забезпеченню єдності судової практики, впорядкуванню суспільних відносин у цій сфері, дотриманню принципу юридичної визначеності, який є складовою конституційного принципу верховенства права, який вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності.

116. Відповідно до частини п`ятої статті 302 ГПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

117. З огляду на викладене, Верховний Суд у складі колегії Касаційного господарського суду вважає за необхідне передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 235, 302, 303, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Справу № 910/32643/15 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Хот-Сток" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп" та ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Люкс" про визнання недійсними результатів аукціону, яка розглядається в межах справи № 910/32643/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АВС Логістік Групп" передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді О. В. Васьковський

В. Г. Пєсков