ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2020м. ДніпроСправа № 904/2247/20

За позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 723 566, 60 грн

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Сергієнко М.О.

Представники:

від позивача: Бойко Н.Л., довіреність № 25-4016 від 17.02.2020, представник;

від відповідача: не з`явився.

ПРОЦЕДУРА

Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажів у розмірі 723 566, 60 грн.

Ухвалою суду від 30.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; задоволено клопотання Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) представників сторін. У зв`язку з цим розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Про дату та час судового засідання постановлено повідомити учасників справи додатково у передбаченому Господарським процесуальним кодексом України порядку з огляду на карантинні заходи, запроваджені постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (із змінами та доповненнями).

28.05.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, яким просить відмовити у задоволенні позову. Також у відзиві викладено клопотання про зменшення штрафу до 50%.

03.06.2020 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій наведено контраргументи щодо клопотання відповідача про зменшення штрафу до 50%.

Ухвалою суду від 24.06.2020 призначено підготовче засідання у справі на 20.07.2020.

15.07.2020 від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд закрити підготовче засідання за відсутності представника позивача та призначити справу до розгляду по суті. Клопотання обґрунтоване тим, що сторони обмінялись заявами по суті справи та надали всі докази на підтвердження обставин, на які вони посилались.

20.07.2020 від відповідача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 20.07.2020, на іншу зручну дату. В обґрунтування клопотання відповідач посилається на установлений постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 (зі змінами станом на 04.04.2020) адаптивний карантин до 31.07.2020 на всій території України, лист Ради суддів України від 11.03.2020 та наказ від 22.06.2020 № 215/Н "Про внесення змін до наказу регіональної філії "Придніпровська залізниця" від 20.03.2020 № 110/Н "Про простій працівників регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", згідно з яким встановлено період простою з 20.03.2020 по 314.07.2020 з 4 денним робочим тижнем (вихідний день понеділок).

Ухвалою суду від 20.07.2020 клопотання позивача про закриття підготовчого засідання залишено без задоволення, оскільки справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; судове засідання відкладено на 04.08.2020.

Ухвалою суду від 04.08.2020 виправлено описку в пункті 1 резолютивній частині ухвали суду від 24.06.2020 та постановлено викласти вказаний пункт у наступній редакції: "Призначити судове засідання на 20.07.2020 о 10:40 год.".

03.08.2020 від відповідача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, призначеного на 04.08.2020, на іншу зручну дату. В обґрунтування клопотання відповідач посилається на установлений постановами Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 (зі змінами станом на 04.04.2020) та № 641 від 22.07.2020 адаптивний карантин до 31.08.2020 на всій території України, а також перебування відповідального представника відповідача за ведення даної справи у щорічній відпустці до 11.08.2020.

Згідно із частинами 1, 2 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

З наданого відповідачем клопотання вбачається, що відповідач є обізнаним про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 04.08.2020. Відповідач вдруге не забезпечив явку свого представника у призначене судове засідання.

Тож, визначені частиною 2 статтею 202 Господарського процесуального кодексу України підстави для відкладення розгляду справи відсутні, у зв`язку з чим клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Таким чином, суд з урахуванням положень частини 1 вказаної статті дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 04.08.2020 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача:

Позивач вказує на те, що відповідач доставив позивачу вантаж із порушенням термінів доставки, встановлених статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, у зв`язку з чим сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу складає 723 566,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на статті 6, 41, 116 Статуту залізниць України, пункти 1.1, 1.2, 2.1, 2.4, 2.9, 2.10 Правил обчислення термінів доставки вантажу, пункт 8 Правил видачі вантажів, статті 307 Господарського кодексу України, 909 Цивільного кодексу України.

Проти задоволення клопотання про зменшення штрафу до 50% позивач заперечує з огляду на необґрунтованість та недоведеність аргументів відповідача.

Позиція відповідача

Відповідач у відзиві просить відмовити у задоволенні позовних вимог, але зі змісту відзиву не вбачається суті заперечень відповідача з приводу позовних вимог.

У поданому відзиві відповідачем також викладено клопотання про зменшення заявленого до стягнення штрафу до 50%.

В обґрунтування клопотання про зменшення розміру штрафу відповідач посилається, зокрема, на стратегічне значення залізниці для економіки та безпеки держави та повідомляє, що з 18 березня 2020 року Укрзалізниця тимчасово припинила перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення у зв`язку з карантином, спричиненим спалахом гострої респіраторної хвороби COVID-19 до прийняття окремого рішення уряду. За твердженням відповідача, за період карантину АТ "Укрзалізниця" зазнало значних матеріальних збитків, але, незважаючи на скрутне фінансове становище, продовжує своєчасно виконувати розрахунки по заробітній платі та з податків і зборів.

Крім того, відповідач зазначає, що наявність у кредитора можливості стягувати з боржника надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення, оскільки неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Тож, на підставі викладеного та враховуючи відсутність у позивача збитків внаслідок прострочення в доставці вантажу, відповідач просить зменшити розмір заявленого штрафу до 50%.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

У грудні 2019 року відповідачем до станції призначення Нікополь Придніпровської залізниці здійснено перевезення вантажу (руда марганцевої), одержувачем яких є позивач Акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів".

Вказані перевезення оформлені залізничними накладними, копії яких містяться в матеріалах справи: №№ 42580100, 42580118, 42580126, 42566372, 42566380, 42566398, 42566406, 42566414, 42566422, 42566430, 42566448, 42311027, 42311035, 42311043, 42403964, 42403972, 42403980, 42403998, 42404004, 42404012, 42404020, 42404038, 42404046, 42404053, 42404061, 42404079, 42404087, 42487264, 42487272, 42723650, 42310961, 42552166, 42552174, 42552182, 42552208, 42552216, 42680355, 42680363, 42687087, 42687095, 42687251, 42687285, 42687293, 42687319, 42723668, 42487322, 42487330, 42487348, 42487355, 42487363, 42487371, 42600148, 42600155, 42600163, 42600171, 42663161, 42663187, 42663195, 42663203, 42663336, 42663344, 42311019, 42559948, 42559955, 42559963, 42559971, 42559989, 42759084, 42759100, 42759126, 42759134, 42759142, 42921890, 42218776, 42218784, 42310946, 42310953, 42311001, 42552190, 42719294, 42719302, 42759001, 42759019, 42759050, 42759068, 42759076, 42794362, 42794370, 42794388, 42680371, 42680389, 42683805, 42683821, 42683839, 42964056, 42964098, 40244253, 40244279, 40244378, 40244428, 40244451, 42759159, 42759167, 42958918, 42958926, 42958975, 42958991, 42959007, 42959015, 42959189, 40373029, 40373045, 40373052, 40373060, 40373086, 42683813, 42758995, 42846543, 42846550, 42846568, 42846576, 42846584, 42846592, 42958942, 40206450, 40206468, 40460370, 40190225, 40190233, 40190241, 40190258, 40460172, 42794347, 42794354, 42794396, 42794404, 42881581, 42881599, 42958835, 42958843, 42958850, 42958884, 42958967, 42985150, 42985168, 40107153, 40107161, 40574964, 40529174, 40529182, 40529190, 40544157, 40544165, 40573644, 40573651 (арк. с.22-176).

Як вбачається із копій залізничних накладних, наданих до позовної заяви, вагони з вантажем були доставлені на адресу позивача із простроченням.

До матеріалів справи позивачем надано розрахунок штрафу (арк. с.13-21).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно із частиною 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України).

Статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 (далі Статут) визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача; накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтрансом затверджені Правила перевезення вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 863/5084, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно зі статтею 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Пунктом 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 865/5086, передбачено, що термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням. Відповідно до підпункту 1.1.1 цього пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю: маршрутними відправками; вагонними відправками та відправками у великотоннажних контейнерах; дрібними відправками та відправками в середньотоннажних контейнерах, термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 320, 200 та 150 км відповідно.

У відповідності до пункту 2.1 Правил обчислення термінів доставки вантажів обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, пунктом 2.4 наведених Правил встановлено, що терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (п. 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів).

Згідно зі статтею 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Приписом статті 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивач за допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу за залізничними накладними, перелік яких наведено в позові, нарахував 723 566, 60 грн штрафу, розрахунок якого визнається судом обґрунтованим.

Відповідно до статті 116 Статуту залізниць України залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, лише якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Відповідно до частин 1, 3 статті 74 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем не спростовано доводів позивача, наведених в обґрунтування позовних вимог, та не доведено обставин, які б слугували підставою для його звільнення від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання щодо своєчасної доставки вантажу.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення штрафу в розмірі 723 566, 60 грн визнаються судом обґрунтованими.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу

Статтею 233 Господарського суду України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності, суд, з урахуванням усіх конкретних обставин справи, має право при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір.

При вирішенні питання про зменшення штрафних санкцій, суд, крім розміру збитків, повинен також враховувати: ступінь виконання зобов`язання, майновий стан сторін, не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, тобто суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Суд також може зменшити розмір штрафних санкцій у разі наявності інших обставин, які мають істотне значення, однак, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а є його правом і виключно у виняткових випадках.

Відповідач обґрунтовує клопотання про зменшення штрафу до 50% стратегічним значенням підприємства для економіки та безпеки держави; значними матеріальними втратами залізниці, понесеними за період карантину, а також тим, що позивачу не завдано збитків затримкою доставки вантажу.

Макроекономічні процеси в державі, пов`язані в тому числі з наслідками запроваджених карантинних заходів, на які посилається відповідач, носять загальний характер та у певній мірі впливають на всіх суб`єктів господарювання. Тому наведені відповідачем обставини не є винятковими і достатніми для зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу. Крім того, розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів встановлено статтею 116 Статуту залізниць України і зменшення розміру такого штрафу Статутом не передбачено.

Відповідно до статті 116 Статуту залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, лише якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів поважності причин неналежного виконання зобов`язань, а також винятковості даного випадку та невідповідності розміру штрафу наслідкам порушення, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення нарахованого штрафу до 50%.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 10 853, 50 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252, п. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18.06.2020, господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про зменшення розміру штрафу відмовити.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи ґедройця, 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Д. Яворницького, 108; ідентифікаційний код ВП 40081237) на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310; ідентифікаційний код 00186520) штраф за несвоєчасну доставку вантажу в розмірі 723 566, 60 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 10 853, 50 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області в строки, передбачені статтею 256 Господарського процесуального кодексу України (з урахуванням приписів пункту 4 розділу Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України № 540-ІХ від 30.03.2020 та положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 731-IX від 18.06.2020).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 05.08.2020.

Суддя В.І. Ярошенко