ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"10" серпня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1909/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., при секретарі судового засідання Рибці Ю. Е., розглянувши матеріали справи № 916/1909/20

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВРОВЕКТОР ПЛЮС" (21036, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, будинок 2, офіс 404; код - 39286927)

Відповідач: Приватне сільськогосподарське підприємство "Україна" (67514, Одеська обл., Лиманський район, с. Каїри, вул. Нагірна, буд. 3; код - 30480758)

про стягнення 380137,61 грн.

з підстав заборгованості за договором купівлі-продажу

В порядку ч. 13 ст. 8, ч. 2, 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

СУТЬ СПОРУ: 30.06.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕВРОВЕКТОР ПЛЮС" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" (далі - Відповідач) про стягнення 380137,61 грн., з яких: основний борг - 165000,00 грн., пеня - 87 232,94 грн. (п. 8.2. Договору), штраф - 33 000,00 грн. (п. 8.4. Договору), 30% річних - 78 228,45 грн. (п. 8.6. Договору), збитки від інфляції - 16 676,22 грн.

30.06.2020 року суд відкрив провадження по справі, ухвалив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст. 247- 252 ГПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановив відповідачу строк на подання відзиву на позов із врахуванням вимог ст.165 ГПК України та ч.1 ст.251 ГПК України - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія Ухвали про відкриття провадження по справі була направлена Відповідачу за адресою місцезнаходження юридичної особи та отримана ним 21.07.2020 року, а 27.07.2020 року представник Відповідача ознайомився з матеріалами справи.

На підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України у зв`язку із ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В С Т А Н О В И В :

26.03.2018 року між Позивачем (продавець) та Відповідачем (покупець) укладено Договір № 26/03-1 купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу, який визначає умови купівлі-продажу товару (насіння) на умовах відстрочення платежу.

Відповідно до п. 5.5. Договору Сторони визначили та погодили, що оплата Товару згідно даного Договору проводиться наступним чином: 165000,00 грн. оплачується Покупцем в строк до 01 серпня 2018 року.

Згідно п. 3.2. Договору Товар вважається переданим покупцю з моменту підписання видаткових накладних.

Так, на виконання зобов`язань за Договором Позивач передав Відповідачу товар, погоджений сторонами у Додатку № 1 до Договору, а саме: фульвогумін у кількості 1000 літрів загальною вартістю 165000.00 грн., у т.ч. ПДВ., про що свідчить видаткова накладна № 38 від 08.05.2018 року (а.с. 14).

Позов ґрунтується на тому, що свої зобов`язання по оплаті за поставлений товар Відповідач не виконав. Тому, посилаючись на умови Договору та ст. ст. 626, 712, 655, 525, 526, 629, 530, 625 ЦК України Позивач просить суд стягнути з Відповідача: 380137,61 грн., з яких: основний борг - 165000,00 грн., пеня - 87 232,94 грн. (п. 8.2. Договору), штраф - 33 000,00 грн. (п. 8.4. Договору), 30% річних - 78 228,45 грн. (п. 8.6. Договору), збитки від інфляції - 16 676,22 грн.

Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору, відповідно ст. 3 ЦК України.

Згідно п. 1, ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст. 629 ЦК України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це положення кореспондується зі статтею 193 Господарського кодексу України, згідно якої об`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежним виконанням).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, за відсутності в матеріалах справи доказів оплати з боку Відповідача за поставлений Позивачем Товар, на умовах Договору № 26/03-1 від 23.06.2018 року по видатковій накладній № 38 від 08.05.2018 року - суд вважає доведеним наявність боргу відповідача на суму 165000,00 грн.

Позов в цій частині слід задовольнити.

Крім того, згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктами 1, 2 статті 230 ГК України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8.2. Договору за прострочення виконання зобов`язання Покупець зобов`язаний сплатити на користь Продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (діючої в період прострочення), від вартості несплаченого товару за кожен день прострочки.

Згідно п. 8.3. Договору сторони, відповідно до ст. 259 ЦК України, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій становить п`ять років з моменту підписання даного договору. Крім цього, сторони, відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, домовились про те. що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань за даним договором здійснюється протягом п`яти років з моменту підписання даного договору.

П. 8.4. Договору передбачено, що Покупець, у випадку порушення умов оплати вартості товару, сплачує на користь Продавця штраф в розмірі 20% вартості неоплаченого товару.

Також, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Згідно п. 8.6. Договору у разу невиконання чи неналежного виконання Покупцем грошових зобов`язань щодо сплати вартості отриманого товару. Покупець, відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України, сплачує на користь Продавця тридцять відсотків річних від простроченої суми основної заборгованості.

Позивачем, у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору, розраховано пеню, штраф, сплату 30% річних та інфляційні, які підлягають стяшгнгенн. З відповідача. Їх розміри, відповідно, становлять: 87232,94 грн. -пеня; 33000 грн. - штраф; 78228,45 грн. - сплата 30% річних та 16676,22 грн.- інфляційні.

Отже, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 238, 240 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Україна" (67514, Одеська обл., Лиманський район, с. Каїри, вул. Нагірна, буд. 3; код - 30480758) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕВРОВЕКТОР ПЛЮС" (21036, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, будинок 2, офіс 404; код - 39286927): 165000 гривень боргу; 87232 гривні 94 коп. пені; 33000 гривень штрафу; 78228 гривень 45 коп. сплати 30% річних; 16676 гривень 22 коп. інфляційних та 5702 грн. 07 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України

та може бути оскаржено в порядку ст..ст.253-259 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Демешин О.А.

Повний текст складено 10 серпня 2020 р.

Суддя О.А. Демешин