ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1592/20

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтранс ЛТД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Національні Будівельні Стратегії"

про стягнення 160 738,65 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

Без виклику представників сторін.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтранс ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Національні Будівельні Стратегії" про стягнення 160 738,65 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки, ціна позову у справі № 911/1592/20 не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, справа є не складною з огляду на наявні в ній матеріали, суд, в силу ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 03.06.2020 року відкрито провадження у справі № 911/1592/20, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Відтак, оскільки, відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

встановив:

01.08.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецтранс ЛТД" (далі - позивач, Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Національні Будівельні Стратегії" (далі - відповідач, Замовник) було укладено Договір № 61-08/19 на надання послуг будівельними машинами, механізмами та автотранспортом (далі - Договір).

Згідно п. 1 Договору Замовник доручає, а Виконавець бере на себе обов`язок надавати транспортні послуги вантажними автомобілями, механізмами, будівельними машинами (далі - Техніка) згідно умов даного Договору.

Вартість послуг викладено в Додатку № 1 від 01.08.2019 року до Договору - Специфікації. Мінімальне замовлення техніки складає 8 годин (п. 1.2 Договору).

Замовник щоденно підписує змінні рапорти відповідно до відпрацьованого Технікою часу на підставі яких Виконавець оформляє документи. Сторони підписують Акт виконаних робіт (п. 3.1 Договору).

Послуги виконуються по передплаті, на підставі рахунків-фактур (п. 3.2 Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами (п. 3.3 Договору).

Термін дії даного до 31.12.2019 року. Після закінчення терміну дії даного Договору, він може бути пролонгований за згодою відповідними Додатками до Договору (п. 9.1 Договору).

Як зазначає позивач, ним за період з 06.08.2019 року по 12.09.2019 року було виставлено відповідачу до оплати наступні рахунки: № 932 від 05.08.2019 року на суму 94 000,00 грн., № 947 від 07.08.2019 року на суму 165 787,50 грн., № 1082 від 27.08.2019 року на суму 66 187,50 грн., № 1097 від 29.08.2019 року на суму 64 600,00 грн., № 1106 від 02.09.2019 року на суму 68 437,50 грн., № 1135 від 09.09.2019 року на суму 64 400,00 грн., № 1150 від 10.09.2019 року на суму 63 000,00 грн. на загальну суму 586 412,50 грн.

На виконання умов Договору, за означений період позивачем відповідачу надано послуг на загальну суму 586 412,50 грн., що підтверджується Актами здачі-приймання робіт (надання послуг): № 120 від 06.08.2019 року на суму 94 000,00 грн., № 129 від 16.08.2019 року на суму 45 487,50 грн., № 132 від 16.08.2019 року на суму 120 300,00 грн. № 138 від 27.08.2019 року на суму 66 187,50 грн., № 143 від 30.08.2019 року на суму 18 000,00 грн., № 147 від 02.09.2019 року на суму 68 437,50 грн., № 151 від 09.09.2019 року на суму 46 600,00 грн., № 152 від 09.09.2019 року на суму 64 400,00 грн., № 169 від 12.09.2019 року на суму 63 000,00 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками (копії наявні в матеріалах справи).

Однак, як стверджує позивач, відповідач в порушення п. 3.2 Договору, своєчасно та в повному обсязі свої зобов`язання з оплати отриманих послуг не виконав, розрахувався частково за період з 06.08.2019 року по 20.02.2020 року на загальну суму 454 412,50 грн., що підтверджується платіжними доручення наявними в матеріалах справи, у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість в сумі 132 000,00 грн.

В ході розгляду спору, позивачем було надіслано відповідачу Акт звірки взаєморозрахунків, який залишено відповідачем без відповіді та задоволення (докази надіслання наявні в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами Договір за правовою природою є договором про надання послуг, за яким, згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача в сумі 132 000,00 грн., яка відповідачем не заперечена і не спростована.

У зв`язку з простроченням відповідачем строків оплати наданих послуг, позивач просить стягнути з відповідача 22 332,13 грн. пені на підставі п. 4.1.1 Договору, 3 140,07 грн. 3% річних та 3 266,45 грн. інфляційних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України за загальний період з 10.09.2019 року по 27.05.2020 року.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 зазначеного Закону.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

За порушення термінів платежів, передбачених цим Договором, Замовник сплачує на користь Виконавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день затримки оплати (п. 4.1.1 Договору).

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом досліджено та встановлено, що позивачем нараховані пеня, 3% річних та інфляційні по кожному періоду на суми заборгованості, існування якої у відповідні періоди відповідачем не заперечено та не спростовано, по кожному Акту окремо з врахуванням усіх оплат. Пеня нарахована у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за період, що не перевищує шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Також, позивачем в позові заявлено до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 000,00 грн. В обґрунтування відповідного клопотання позивач, посилаючись на те, що для отримання правової допомоги по вивченню і огляду доказів, консультацій з приводу заходів досудового врегулювання спору, юрисдикції та підсудності справи, ставок судового збору, складанню та написанню позовної заяви, здійсненню арифметичних розрахунків, направленню позову з додатками відповідачу, він звертався до адвоката, на підтвердження чого надав суду Договір № Ю-01-05/2020 від 04.05.2020 року про правову допомогу, укладений з адвокатом Черепахіним Д.С., свідоцтво Черепахіна Д.С. про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3410. Факт здійснення відповідних витрат, на погоджену сторонами в договорі суму 16 000,00 грн., підтверджується виставленим позивачу рахунком на оплату № 1/Ю-01-05/2020 від 05.05.2020 року на суму 16 000,00 грн. та платіжним дорученням № 338 від 07.05.2020 року на суму 16 000,00 грн.

Приписами ст. 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, оскільки позов задоволено повністю, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 000,00 грн. підлягають відшкодуванню відповідачем повністю.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 2 411,08 грн.

Таким чином, судові витрати покладаються на відповідача в загальній сумі 18 411,08 грн. (2 411,08 грн. судового збору + 16 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу).

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтранс ЛТД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Національні Будівельні Стратегії" про стягнення 160 738,65 грн.. задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Національні Будівельні Стратегії (07301, Київська обл., Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Шолуденко, буд.18А, приміщення 185, ідентифікаційний код 35548443) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецтранс ЛТД" (08140, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Білогородка, вул. Богатирська, буд. 2В, ідентифікаційний код 37606208) 132 000 (сто тридцять дві тисячі) грн. 00 коп. основного боргу, 22 332 (двадцять дві тисячі триста тридцять два) грн. 13 коп. пені, 3 140 (три тисячі сто сорок) грн. 07 коп. 3% річних, 3 266 (три тисячі двісті шістдесят шість) грн. 45 коп. інфляційних та 18 411 (вісімнадцять тисяч чотириста одинадцять) грн. 08 коп. судових витрат.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 03.08.2020 р.

Суддя Т.П. Карпечкін