Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.08.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/395/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу без виклику сторін справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпромпостач"

до відповідача: Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)

про стягнення заборгованості в сумі 49 793 грн 94 к.

без виклику представників сторін

установив: Товариство з обмеженою відповідальністю "Газпромпостач" (далі позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (далі відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 49 793 грн 94 к.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №03-2019г/284 постачання природного газу від 29.11.2018, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість в частині здійснення оплати за прийнятий природний газ в сумі 49 793 грн 94к.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 18.05.2020 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження та ухвалив здійснювати розгляд справи відповідно до приписів ст.252 ГПК України за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами та встановив сторонам строк для подання заяви у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з відповідним обґрунтуванням. Вказаною ухвалою надано відповідачу строк подачі суду (протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з дня вручення цієї ухвали) відзиву на позовну заяву і всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду).

Водночас з 12 березня до 22 червня 2020 року на усій території України установлено карантин (Постанова Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" від 11.03.2020 № 211" з подальшими змінами та доповненнями).

Так, відповідні обмежувальні протиепідемічні заходи в м. Івано-Франківську встановлені рішенням Івано-Франківської міської ради від 16.03.2020 "Про невідкладні дії щодо забезпечення обмежувальних заходів та заходів безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2".

16.03.2020, збори суддів Господарського суду Івано-Франківської області прийняли рішення про встановлення особливого режиму роботи Господарського суду Івано-Франківської області на час дії карантину, відповідно до якого рекомендовано, зокрема, забезпечити відкладення розгляду всіх судових справ на період дії карантину.

Крім того, п. 4 Прикінцевих положень ГПК України (із змінами та доповненнями) передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Пунктом 2 розділу II (Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СOVID-19) №731-IX від 18.06.2020 року, який набрав чинності 17.07.2020 року встановлено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Позивач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі ухвалою суду від 16.04.20, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (вх. № 6614/20 від 06.05.2020).

Відповідач відзив на позов та будь-яких клопотань по справі суду не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (вх.№6873/20 від 14.05.2020).

Враховуючи вищевикладені обставини, оскільки поштова кореспонденція направлялась позивачу за його місцем реєстрації, зазначеним в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду справи та забезпечення реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Як вбачається із ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення сторін належним чином про розгляд судової справи для реалізації ними конституційного права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Крім того, судом взято до уваги, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 р. у справі Смірнова проти України). Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи Федіна проти України від 02 вересня 2010 р., Смірнова проти України від 08 листопада 2005 р., Матіка проти Румунії від 02 листопада 2006 р., Літоселітіс проти Греції від 05 лютого 2004 р. та інші).

Розглянувши та дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

23 жовтня 2018 року Головним територіальним управлінням юстиції в Івано-Франківській області (код ) на сайті уповноваженого органу Prozorro (https://prozorro.gov.ua) було оголошено про проведення відкритих торгів на закупівлю Газового палива (природний газ) Код ДК 021:2015:09120000-6 Газове паливо, закупівля № UA-2018-10- 23-001091-аfba3ec3dafd3487488a663c4195f9ca4 (розміщена на сайті Prozorro https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2018-10-23 -001091 -а).

09 листопада 2018 року відбувся аукціона, у якому ТОВ "Газпромпостач" прийняло участь у даних відкритих торгах.

За результатами розгляду тендерних пропозицій учасників, які прийняли участь в аукціоні, Тендерний комітет Головного територіального управління юстиції в Івано- Франківській області протоколом №48 від 13.11.2018 року засідання тендерного комітету було пізнано переможцем торгів ТОВ "Газпромпостач" та прийнято рішення про намір укладення І :зговору, який в свою чергу був опублікований на Prozorro (14.11.2018 року).

В свою чергу, між ТОВ "Газпромпостач" та Головним територіальним управлінням юстиції в Івано-Франківській області було укладено договір на постачання природного газу № І . 3-2019г/284 від 29.11.2018 року (далі по тексту - договір № 03-2019г/284; Договір).

За умовами договору ТОВ "Газпромпостач" зобов`язується поставити Головному територіальному управлінню юстиції в Івано-Франківській області газ природний (ДК 021:20-6 (газове паливо)), а Головне територіальне управління юстиції в Івано-Франківській області зобов`язується своєчасно оплачувати ТОВ "Газпромпостач" вартість природного газу на мовах, передбачених Договором.

26 грудня 2019 року укладено Податкову угоду №2, якою продовжено строк дії договору № 03-2019г/284 на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі (з урахуванням змін, внесених додатковими угодами до договору).

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 09 жовтня 2019 року № 870 "Деякі питання територіальних органів Міністерства юстиції", Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) є правонаступником Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, Головного територіального правління юстиції у Чернівецькій області.

27.01.2020 року було укладено додаткову угоду №3 до поговору № 03-2019г/284 між ТОВ «Газпромпостач» () - "Постачальник", Головним територіальним управлінням юстиції () - "Первісний Споживач" та Південно-Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) і ) - "Новий Споживач", згідно якої було замінено сторону "Первісний Споживач" - "Головне територіальне управління юстиції в Івано-Франківській області" на сторону "Новий Споживач" - "Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)".

Крім того, умовами даної додаткової угоди було погоджено, що "Новий Споживач" стає стороною Договору і є повним правонаступником "Первісного Споживача" відносно його прав та обов`язків згідно Договору № 03-2019г/284.

Таким чином, відповідачем за даним позовом по договору постачання природного газу № 03-2019г/284 є Південно-Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано- Франківськ) ().

Відповідно до п. 4.2. Договору постачання природного газу № 03- 2019г/284 (далі - Договір) ціна за 1000 кубічних метрів газу зазначена в п.З.5. договору № 03- 2019г/284. Ціна, за період в якому у Відповідача виникла заборгованість, встановлена у додатковій угоді №1 від 22.11.2019 року до договору № 03-2019г/284.

Уклавши вказаний вище договір постачання природного газу, кожна із сторін взяла на себе зобов`язання, зокрема позивач поставити природний газ, а відповідач оплатити його на умовах визначених вказаним вище договором.

Відповідно до п.2.9. Договору, визначення (звіряння) фактичного обсягу поставленого (спожитого) природного газу між Сторонами здійснюється в наступному порядку:

- "п.п. 2.9.1. Договору - за підсумками розрахункового періоду Споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (протранспортованого) природного газу Споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та Споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

- п.п. 2.9.2. Договору - на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника.

- п.п. 2.9.3. Договору - споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання- передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником Споживача та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

- п.п.2.9.4. Договору - У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу Споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється Постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних Постачальника.

- п.п.2.9.5. Договору - у випадку не повернення Споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним, такий акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.»

Відповідно до п.3.2. Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 22.11.2019 року), ціна 1000 (однієї тисячі) кубічних метрів Газу без урахування податку на додану вартість, тарифів на його транспортування по території України і розподіл природного газу становить 8370,00 грн., крім того ПДВ - 1674,00 грн. Всього з ПДВ - 10044 грн 00 к.

Відповідно до п.3.4. Договору, місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу та загального обсягу фактично поставленого (спожитого) газу, визначеного згідно з розділом II цього Договору.

Згідно п.4.2. Договору, оплата газу здійснюється Споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості спожитого обсягу газу сплачується до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до п.4.3. Договору, датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок Постачальника.

Згідно п.п.5.4.2. Договору, Споживач зобов`язується оплачувати Постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених Договором.

За результатами споживання природного газу за січень 2020 року, позивачем було поставлено в адресу відповідача природний газ загальним обсягом 26,86847 тис.куб.м на загальну суму 269 866,91 грн., про що між позивачем та відповідачем було складено та підписано акт прийому - передачі природного газу за січень 2020 року від 31.01.2020 року. Граничний термін оплати - 10.02.2020 року. Копія вказаного акту знаходиться в матеріалах справи.

27 квітня 2020 року відповідачем було здійснено часткову оплату природного газу за січень 2020 року в розмірі 220 072,97 грн. Проте, решта сума заборгованості в сумі 49 793,94 грн. (269 866,91 грн. - 220 072,97 грн. = 49 793,94 грн.) залишилась не оплаченою, що зумовило позивача звернутись з позовом до суду.

За наведеного, суд враховує наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з приписами ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а у відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтями 525, 526, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відтак, в силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У силу приписів ч. ч. 2-3 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" cпоживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів. У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом.

Суд зазначає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Господарським процесуальним кодексом.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 ГПК України).

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується документально та визнається відповідачем, вимога про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений природній газ в сумі 49 793грн 94 к. обгрунтована та підлягає задоволенню.

З урахуванням ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір по справі слід відшкодувати позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись статтями ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" , ст. 11, 202, 509, 525, 526, 530, 626, 629 Цивільного кодексу України, ст. 265 Господарського кодексу України, ст. 73, 74, 86, 129, 185, 165, 232, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпромпостач" до Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про стягнення заборгованості в сумі 49 793 грн 94 к. - задовольнити.

Стягнути з Південно-західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (вул. Грюнвальдська, буд. 11, м. Івано-Франківськ,76018, код 43316386) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газпромпостач" (вул. Червоноармійська, буд. 9/2, м. Київ, 01004, код 36424636) - 49 793 грн 94 к. (сорок дев`ять тисяч сімсот дев`яносто три гривні дев`яносто чотири копійки) заборгованості по Договору постачання природного газу №03-2019г/284 від 29.11.2018 року та 2102 грн 00к. (дві тисячі сто дві гривні) - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Фанда О. М.