ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"04" серпня 2020 р. м. Ужгород Справа № 907/154/20

За позовом ОСОБА_1 , м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квасок", с. Поляна Свалявського району

про стягнення 112 500 грн. заборгованості з виплати дивідендів,

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

представники:

Позивача (в режимі відеоконференції) - Пругло М.С., адвокат, ордер серії

АР № 1018547 від 03.08.2020 року

Відповідача - Олійник Р.Б., адвокат, ордер серії АО №1009991 від 27.05.2020 року

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 , м. Київ звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квасок", с. Поляна Свалявського району про стягнення 112 500 грн. заборгованості з виплати дивідендів.

Представник позивача на адресу суду надіслав заяву (клопотання) б/н від 03.08.2020 року, якою просить суд поновити позивачу строк для подання суду позивачем (заяви) клопотання про витребування доказів судом. Вказує на те, що враховуючи поведінку відповідача, позивачем до позовної заяви було додано заяву про забезпечення позову, якою останній просив витребувати документи та інформацію стосовно фінансової діяльності відповідача для розрахунку правильної, зваженої та реальної ціни позову, що фактично складається з суми неотриманих дивідендів позивача. Оскільки, як зазначає, представник позивача, судом таке клопотання не було задоволено, то позивачем вже після прийняття позовної заяви судом 19 травня 2020 року (до першого підготовчого засідання по справі) було подано клопотання про витребування доказів судом з аналогічним переліком документів та інформації. Таке клопотання (яке було подано з обґрунтуванням несвоєчасності подання) також судом було не задоволено з мотивів несвоєчасного подання відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України.

На думку представника позивача, підставами для поновлення строку подання позивачем клопотання про витребування доказів судом, є те, що позивачем одночасно з позовною заявою було подано клопотання про забезпечення позову з аналогічними підставами та переліком витребуваної інформації. Реальність намірів отримати таким шляхом необхідну по справі інформацію підтверджує той факт, що позивачем було подано таке клопотання одразу ж з позовною заявою, а також той факт, що ним сплачено відповідно до законодавства судовий збір за таке клопотання. Позивач намагався таким чином забезпечити суду та сторонам рівні умови у вивченні та розумінні запитуваної клопотанням інформації та документів (без існування можливості відповідача у процесі розгляду справи коригувати будь-які документи та фінансову звітність). Крім того, наголошує, що позивач не подав одночасно з позовом та заявою про забезпечення позову ще й клопотання про витребування доказів судом, оскільки, і клопотання про забезпечення позову, і клопотання про витребування доказів судом мали б один і той самий предмет розгляду - документи та інформація, в той час судом клопотання з однаковими підставами та предметом можуть тлумачитися як зловживання стороною позивача процесуальними правами

Представник позивача стверджує, що за правовою природою зміст клопотання про забезпечення позову та клопотання про витребування доказів судом є тотожними з різницею в порядку й строку розгляду судом, а тому позивачем клопотання про витребування доказів судом подається без дотримання норм ч. 2 ст. 80 ГПК України (з поновленням строку).

Крім того, представник позивача подав заяву (клопотання) в порядку ст. 81 ГПК України про витребування від відповідача доказів, а саме:

- даних бухгалтерської звітності за 2016-2019 роки: бухгалтерський баланс та звіт про прибутки та збитки;

- відомостей основних фондів, інвентарних списків майна із зазначенням дати постановки на баланс та первісної вартості;

- даних про всі активи (нерухомість, запаси, корпоративні права в інших товариствах, векселі, нематеріальних активів тощо);

- розшифровок кредиторської заборгованості, розшифровок дебіторської заборгованості: за строками утворення, за видами дебіторської заборгованості, частка сумнівної заборгованості;

- інформації про готову продукцію;

- інформації про дебіторську заборгованість (із зазначенням прострочена/безнадійна/ведеться претензійно-позовна робота);

- інформації про кредиторську заборгованість (з датами утворення);

- протоколів (рішення) власників ТОВ "Квасок" про розподіл прибутків за результатами діяльності Товариства за період 2007-2020 роки.

У підготовчому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні поданих стороною позивача клопотань про поновлення процесуального строку для подання заяви про витребування доказів та про витребування доказів.

Як стверджує представник позивача, вищенаведеними документами та інформацією підтверджуються фактичні результати діяльності відповідача, а також порядок та розміри нарахування дивідендів.

Також, позивач наполягає, що відповідач має усі запитувані заявником докази, оскільки більшість із вказаних документів - результати його діяльності, а усі інші - мають у копіях зберігатися в архівах Товариства.

За твердженням представника позивача, самостійно отримати вказані докази він не може, оскільки вказані вище документи та інформація містять конфіденційну та комерційну інформацію, а тому не можуть бути отримані ані від відповідача, який ухиляться від її надання, ані від державних органів, так як позивач є лише одним зі співвласників підприємства, а тому не може представляти інтереси Товариства як компетентний орган управління.

Крім того, позивач наголошує, що ним не дотримано строку подання клопотання про витребування доказів, встановленого ч. 2 ст. 80 ГПК України, оскільки ним з дотриманням такого строку було подано заяву про забезпечення позову з аналогічним змістом, проханням та переліком документів і інформації, яке судом задоволено не було, а тому позивач надає клопотання про витребування доказів судом разом із заявою про поновлення процесуального строку.

Відповідач проти задоволення заяви про поновлення процесуального строку для подання заяви (клопотання) про витребування доказів усно заперечив. Зазначає, що заява позивача подана з порушенням строків на її подання та без поважних причин.

Оцінюючи подані представником позивача заяву (клопотання) про поновлення процесуального строку для подання заяви (клопотання) про витребування доказів та заяву (клопотання) про витребування доказів, суд зазначає наступне.

В силу ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюється судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У порядку ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія, стосовно якої пропущено строк. Пропуск встановлено строку на вчинення процесуальної дії не звільняє учасника від обов`язку вчинити таку дію (ч. ч. 4, 5 ст. 119 ГПК).

В даному випадку, відповідач просить поновити процесуальний строк на подання заяви (клопотання) про витребування доказів у справі № 907/154/20, однак суд доходить до висновку про відмову у задоволенні заяви (клопотання) про поновлення процесуального строк, оскільки позивач не навів суду поважність причин неподання учасником справи клопотання про витребування доказів, у встановлений законом строк та не обґрунтував неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від нього.

На підставі ст. 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У порядку ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; 5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази. Суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 110-112 цього Кодексу. Суд може уповноважити на одержання витребуваних ним доказів заінтересовану сторону. Будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Звертаючись до суду із позовною заявою у даній справі № 907/154/20, позивач також подав до суду заяву про забезпечення позову, якою просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом надання суду та учаснику ТОВ "Квасок" ОСОБА_1 завірених копій документів щодо діяльності ТОВ "Квасок".

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову позивач покликався на порушення відповідачем прав позивача, як власника товариства, ненаданням останнім копій документів Товариства про результати діяльності, не надісланням запрошень на усі загальні збори учасників Товариства та не перерахуванням дивідендів.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 09.04.2020 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, оскільки позивачем до заяви про забезпечення позову, не надано жодних доказів, у підтвердження того, що відповідачем вчиняються будь-які дії, які б свідчили про можливе ускладнення чи неможливість виконання рішення суду або позбавлення заявника (позивача) можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову про які просить останній. Крім того, судом наголошено, що зміст заяви позивача про забезпечення позову зводиться до намагань позивача отримати від відповідача документи, необхідні йому для обґрунтування позовних вимог, розрахунку дивідендів та вартості його частки. Однак, порядок витребування доказів у сторони спору визначено положеннями ст. ст. 80, 81 ГПК України щодо витребування доказів, а не положеннями ГПК України про забезпечення позову. Крім того, як вбачається із матеріалів позовної заяви, відповідач не відмовляв позивачу у наданні відповідних документів, за умови ознайомлення з такими на Товаристві.

З аналізу вищенаведених обставин та приписів Господарського процесуального кодексу України вбачається, що позивач, у випадку неможливості самостійно подати суду певні докази може звернутися до суду із відповідним клопотанням, яке має бути подано суду разом із поданням позовної заяви.

При цьому, порядок витребування доказів у сторони спору визначено положеннями ст. ст. 80, 81 ГПК України, а у разі звернення з таким до моменту подання позову до суду - ст. 110-112 ГПК України, а не положеннями ГПК України про забезпечення позову.

Недотримання позивачем порядку звернення до суду із клопотанням про витребування доказів, які не можуть бути подані ним разом із позовною заявою, виключають можливість суду дійти висновку про те, що клопотання позивача про витребування доказів судом подано ним з пропуском встановленого строку саме з причин, що не залежали від заявника, оскільки є вчиненням на власний розсуд дій щодо обрання форми звернення до суду з наміром витребувати докази, які не може подати самостійно.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

За таких обставин, суд доходить висновку, що заява (клопотання) позивача про витребування доказів подана ним з пропуском встановленого ч. 2 ст. ст. 80 ГПК України строку та з причин, що залежали саме від нього, а тому, на підставі ч. 1 ст. 81 ГПК України суд залишає таку заяву без задоволення.

Разом з тим, представник позивача надіслав суду заяву (клопотання) про уточнення позовних вимог, якою просить стягнути з відповідача заборгованість з виплати дивідендів за 2017-2019 року у сумі 112 500 грн.

Суд, розглянувши вказану заяву (клопотання) про уточнення позовних вимог, доходить висновку, що така заява не відповідає вимогам ст. 46 ГПК України, а тому розцінює її як додаткове обґрунтування заявлених позовних вимог.

Представник відповідача на електронну адресу суду надіслав заперечення в порядку ст. 167 ГПК України.

Представник позивача у підготовчому засіданні заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою надання йому можливості ознайомитись із поданими представником відповідача письмовими запереченнями.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, у відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підставі ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку, зокрема, у випадках, визначених ч. 2 ст. 202 цього Кодексу та коли питання визначені ч. 2 ст. 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Частина 2 ст. 182 Господарського процесуального Кодексу України визначає дії судді у підготовчому засіданні.

Зокрема, у підготовчому засіданні суд з`ясовує, чи бажають сторони укласти мирову угоду, передати справу на розгляд третейського суду, міжнародного комерційного арбітражу або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання; встановлює строки для подання відповіді на відзив та заперечення; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Приписами статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено, зокрема, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

При цьому, згідно п. 4 ч. 5 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вищенаведене, з метою належної підготовки справи до розгляду по суті, дотримання рівності сторін та змагальності процесу, суд доходить висновку про відкладення підготовчого засідання на інший термін з врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Разом з тим, приймаючи до уваги позицію представника позивача брати участь у засіданнях по розгляду справи в режимі відеоконференції у Господарському суді Запорізької області, суд виносить ухвалу про участь представника позивача в наступному підготовчому засіданні в режимі відеоконференції, доручивши проведення відеоконференції Господарському суду Запорізької області.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 80, 81, 119, 183, 197, 234 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви (клопотання) представника позивача б/н від 03.08.2020 року (вх. № 02.3.1-03/3693/20 від 04.08.2020 року) про поновлення процесуального строку для подання заяви (клопотання) про витребування доказів у справі № 907/154/20.

2. Заяву представника позивача про витребування доказів б/н 03.08.2020 року (вх. № 02.3.1-03/3692/20 від 04.08.2020 року) залишити без задоволення.

3. Відкласти підготовче засідання на 10 вересня 2020 р. на 14:30 год.

4. Підготовче засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Закарпатської області за адресою: м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2а в залі судових засідань № 1 в режимі відеоконференції.

5. Забезпечення проведення відеоконференції 10.09.2020 року об 14 год. 30 хв. за участю представника позивача Бондарчука Василя Петровича, м. Київ доручити Господарському суду Запорізької області (69001, м. Запоріжжя, вул. Гетьманська, 4).

6. Відповідно до вимог ст. 169 ГПК України встановити учасникам справи обов`язок подавати суду заяви, клопотання і заперечення щодо процесуальних питань тільки у письмовій формі з доказами їх надсилання учасникам справи.

7. Явку уповноважених представників сторін у підготовче засідання визнати обов`язковою.

8. Копію ухвали надіслати учасникам спору та на електронну адресу Господарського суду Запорізької області.

9. Дана ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду на підставі ст. 255 Господарського процесуального кодексу України. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

10. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

У зв`язку перебуванням судді Пригари Л.І. у відпустці 07.08.2020 року та 10.08.2020 року, ухвала суду підписана 11.08.2020 року.

Суддя Пригара Л.І.