Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2020 м. Івано-ФранківськСправа № 909/585/20

Господарський суд Івано-Франківської області у складі: судді Фанди О.М., секретаря судового засідання Поліводи С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром"

до відповідача: Державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод"

про стягнення заборгованості в сумі 320 976 грн 66к.

за участю:

від позивача: Куриляк Ярина Ярославівна - юрисконсульт першої категорії, (довіреність № 75/68 від 15.01.2020 року; паспорт серія НОМЕР_1 від 16.01.2008 року)

від відповідача: представники не з`явились

установив: Комунальне підприємство "Івано-Франківськводоекотехпром" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості, що виникла внаслідок невиконання договору розстрочення боргу № 504 від 10.06.2019 року в сумі 320 976 грн 66 к.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору розстрочення боргу № 504 від 10.06.2019 року.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 08.07.2020 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження та ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін .Розгляд справи по суті призначено на 05.08.2020 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просить суд позов задовольнити.

Відповідач повноваженого представника в судове засідання не направив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, про що свідчить долучене до матеріалів справи поштове повідомлення (вх.№10123/20 від 16.07.2020 року), відзив на позов та будь яких клопотань по справі суду не надав.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість учасникам справи щодо обґрунтування їх правової позиції по суті справи та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Як вбачається із ч.4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

При розгляді даної справи суд також керується положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. про те, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку, що кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини від 07 липня 1989 р. у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення позивача, об`єктивно оцінивши відповідно до приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України в сукупності всі докази, які мають значення для вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

04 березня 2015 рок між Комунальним підприємством "Івано-Франківськводоекотехпром" (по договору - виробником/по справі - позивачем) та Державним підприємством "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (по договору - споживачем/по справі - відповідачем) укладено Договір №504 про надання послуг централізованого водопостачання і водовідведення (далі по тексту - Основний договір).

Зазначений договір підписано сторонами та скріплено їх печатками.

Відповідно до п.1.1. Основного договору виробник (позивач) зобов`язується надавати споживачу (відповідачу) послуги централізованого водопостачання і водовідведення у обсягах зазначених в Додатку № 1, який являється невід`ємною частиною даного договору, а споживач (відповідач) зобов`язується своєчасно оплачувати надані йому послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені цим договором.

10 червня 2019 року між Комунальним підприємством "Івано-Франківськводоекотехпром" (по договору - кредитором/по справі - позивачем) та Державним підприємством "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (по договору - боржник/по справі - відповідачем) укладено Договір розстрочення боргу № 504, який підписано сторонами та скріплено їх печатками.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору розстрочення боргу № 504 від 10.06.2019 р., відповідач визнав за собою заборгованість перед позивачем в сумі 264 454, 40 гри, боргу, що склалася станом на 01.06.2019р., внаслідок несплати наданих йому послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, згідно Договору №504 "Про надання послуг централізованого водопостачання та водовідведення№ від 04.03.2015 року та зобов`язався протягом 12 (дванадцяти) місяців до 31.15.2020 року оплатити дану заборгованість, згідно графіку визначеного в п.1.3 вищевказаного Договору розстрочення боргу № 504.

Згідно п. 2.2. Договору розстрочення боргу № 504 відповідач зобов`язався своєчасно оплачувати поточні платежі згідно укладеного з позивачем Основного договору № 504 від 10.06.2019 р.

Однак, взяті на себе зобов`язання відповідач не виконав. Станом на 01.06.2020 р. існує заборгованість за невиконання договору розстрочення боргу № 504 від 10.05.2020 р. за період від 01.06.2019 р. по 31.05.2020 р. у сумі 320 976.66 грн. Вказана обставина зумовила позивача звернутись з позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд дійшов наступних висновків.

В силу ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами у справі виникли зобов`язальні відносини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Спірний договір, укладений між сторонами, є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання(ст.614 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме п. 1.2. Договору розcтрочення боргу, відповідач визнав за собою заборгованість за надані позивачем послуги централізованого водопостачання та водовідведення згідно договору № 405 від 10.06.19 в сумі 264 454 грн 40к. Їх оплату не здійснював у відповідні строки, а тому станом на момент подання позову у відповідності до розрахунку заборгованості долученого до матеріалів справи заборгованість складає 320 976 грн 66к.

Суд, здійснивши перевірку нарахування суми заборгованості, прийшов до висновку про обгрунтованість їх нарахування та таких, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин , які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З аналізу наведеного вище, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог та таких, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

За правилами п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України судовий збір по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 11, 202, 509, 525, 526, 530, 626-629, 901 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 2, 74, 77, 86, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240-241, 252 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

позов Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" до Державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" про стягнення заборгованості в сумі 320 976 грн 66к. - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" (вул. Хриплинська , 11, м. Івано-Франківськ, 76002, код 07552205) на користь Комунального підприємства "Івано-Франківськводоекотехпром" (вул. Ботанічна, 2, м. Івано-Франківськ, 76011, код 32360815) - 320 976 грн 66к. (триста двадцять тисяч дев`ятсот сімдесят шість гривень) заборгованості за невиконання договору розстрочення боргу №504 від 10.06.2019 року та 4 814 грн 65к. (чотири тисячі вісімсот чотирнадцять гривень шістдесят п`ять копійки) - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційну скаргу може бути подано до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.08.2020

Суддя Фанда О. М.