номер провадження справи 5/74/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2020 Справа № 908/1132/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП ЦЕНТР" (юридична адреса: 81500, Львівська область, Городоцький район, с. Черлени, вул. Польова, буд. 97; поштова адреса: 81500, Львівська область, м. Городок, а/с 22; )

До відповідача: Фізичної особи - підприємця Нікітенка Олександра Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення 20 335,46 грн.

Без участі представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/1132/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП ЦЕНТР" до Фізичної особи - підприємця Нікітенка Олександра Вікторовича про стягнення 20 335,46 грн.

Ухвалою суду від 08.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/1132/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, розгляд справи по суті призначено з 09.06.2020, запропоновано сторонам надати суду відповідні документи.

09.06.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП ЦЕНТР" до Господарського суду Запорізької області надійшла заява № б/н від 02.06.2020 про долучення до матеріалів справи доказів, які підтверджують витрати позивача на професійну правничу допомогу на загальну суму 7 882,50 грн. Ухвалою суду від 09.06.2020 оголошено перерву у судовому засіданні до 06.07.2020 без виклику (повідомлення) сторін.

Судом встановлено, що 14.05.2020 відповідачем отримано копію ухвали суду від 08.05.2020 про відкриття провадження у справі №908/1132/20, що підтверджується поштовим рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 12.05.2020 №661. Станом на 06.07.2020 документи запропоновані ухвалою від 08.05.2020 від відповідача до суду не надійшли. Ухвалою суду від 06.07.2020 продовжено процесуальний строк розгляду справи №908/1132/20 по суті до 14.08.2020, оголошено перерву до 05.08.2020 о 12 год. 30 хв. без виклику (повідомлення) сторін, запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

05.08.2020 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд досліджує матеріали справи.

Як вбачається з позовної заяви в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 27.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КПП ЦЕНТР" (Постачальник) та Фізичною особою - підприємцем Нікітенком Олександром Вікторовичем (Покупець) укладений договір поставки № 548008, відповідно до якого постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором. На виконання умов договору, постачальник здійснив поставку покупцеві товару на загальну суму 16 155,00 грн., що підтверджується видатковими накладними № FTM00011489/20 від 21.01.2020 на суму 14 330,00 грн. та № FTM00012998/20 від 23.01.2020 на суму 1 825,00 грн. Проте, в порушення умов договору, відповідач оплату за отриманий товар в обумовлений договором строк не здійснив, у зв`язку з чим станом на 26.03.2020 загальний розмір заборгованості відповідача за договором поставки № 548008 від 27.09.2019 склав 16 155,00 грн. 26.03.2020 позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 133 з вимогою здійснити оплату за отриманий товар. Проте, вказана претензія залишена без відповіді та задоволення. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, позивачем нараховано штраф у розмірі 3 231,00 грн., за видатковою накладною № FTM00011489/20 від 21.01.2020 на суму 14 330,00 грн. нараховано пеню за період з 29.01.2020 по 27.04.2020 у розмірі 738,86 грн. та 3 % річних за вказаний період в сумі 106,00 грн., за видатковою накладною № FTM00012998/20 від 23.01.2020 на суму 1 825,00 грн. нараховано пеню за період з 31.01.2020 по 27.04.2020 у розмірі 91,40 грн. та 3 % річних за вказаний період в сумі 13,20 грн. На підставі викладеного, посилаючись на умови договору поставки № 548008 від 27.09.2019, ст. ст. 509, 526, 610, 611, 625, 629, 692 ЦК України, ст. ст. 173-175, 193, 216-218, 224-226, 230-231, 265 ГК України, позивач просить суд позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача 20 335,46 грн. та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 7 882,50 грн.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву запропонований надати ухвалами суду від 08.05.2020, 09.06.2020 та 06.07.2020 до суду не направив. Про дату, час та місце призначеного судового засідання повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали суду. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до положень ст. 165 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 27.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "КПП ЦЕНТР" (Постачальник, позивач) та Фізичною особою - підприємцем Нікітенком Олександром Вікторовичем (Покупець, відповідач) укладений договір поставки № 548008, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Предметом договору є поставка запасних частин, аксесуарів до транспортних засобів та розхідних матеріалів, далі за текстом «товар», за погодженою кількістю, асортиментом та ціною, згідно виставленого рахунку-фактури постачальника (п. 1.2. договору).

Товар передається покупцю партіями на підставі замовлень на кожну партію (далі - замовлення). Замовлення передається засобами факсимільного зв`язку або електронною поштою. У замовленні Покупця зазначається найменування товару, кількість за кожним видом товару (п. 1.3).

Відповідно до розділу 2 договору (кількість та якість товару), товар передається постачальником покупцю за асортиментом, ціною та якістю відповідно до замовлення останнього (п. 2.1). Кількість фактично переданого товару вказується у видатковій накладній, що видається на кожну партію товару (п. 2.2). Якість товару повинна відповідати вимогам державним стандартам та нормам, передбаченим для даного виду продукції (п. 2.3). Постачальник надає покупцю документи, що підтверджують якість товару, відповідно до чинного законодавства (п. 2.4).

Пунктами 3.1.1., 3.1.3. договору визначено, що постачальник зобов`язаний: передати товар покупцю відповідно до його замовлення у строк, в кількості та в асортименті, узгодженому сторонами; забезпечити покупця всіма необхідними супровідними документами на товар, зокрема, видатковими накладними, сертифікатом якості, тощо.

Згідно п.п. 3.3.1. договору, покупець зобов`язаний прийняти товар та своєчасно його оплатити.

Строк поставки товару становить 7 (сім) днів з дати підтвердження замовлення постачальником (п. 4.1).

Товар поставляється засобами та за рахунок постачальника або покупця, згідно домовленості сторін (п. 4.2).

Передача товару оформлюється видатковою накладною, в якій зазначається найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна та загальна вартість (п. 4.3).

Право власності на товар, а також ризик його випадкової загибелі переходить від постачальника до покупця з моменту передачі йому товару (п. 4.4).

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. договору, загальна сума договору визначається за сумою всіх видаткових накладних, виданих постачальником (п. 5.1). Назва, асортимент та ціни за кожну окрему одиницю товару, а також загальна ціна товару вказуються у видатковій накладній, яка є невід`ємною частиною даного договору (п. 5.2).

Пунктом 5.3. договору визначено, що товар передається, на умовах оплати згідно п. 5.5. даного договору з моменту підписання видаткової накладної на товар або декларації (накладної на вантаж) у випадку доставки товару кур`єрськими фірмами.

Як зазначено у п. 5.5. договору, оплата товару здійснюється покупцем на основі даного договору і видаткових накладних до нього шляхом безготівкового перерахунку коштів на рахунок постачальника. Покупець здійснює оплату протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання товару.

Моментом отримання товару вважається момент підписання представником покупця видаткової накладної на проданий товар чи здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (кур`єрським фірмам) в порядку п. 2 ст. 664 Цивільного кодексу України (п. 5.7. договору).

Згідно п. 6.1. договору, у випадку порушення строків оплати товару, встановлених умовами цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожний день прострочення до моменту закінчення такого прострочення, а у випадку, коли прострочення триває - до моменту звернення постачальника до суду.

Відповідно до п. 6.3. договору, у випадку прострочення оплати поставленого товару понад 30 (тридцять) календарних днів покупець окрім пені сплачує постачальнику штраф у розмірі 20 % від вартості неоплаченого товару.

Сплата неустойки (пені, штрафу) не звільняє сторону, винну у порушенні умов цього договору, від відшкодування у повному обсязі понад неустойку іншій сторона договору збитків, що вона зазначала у зв`язку з таким порушенням (п. 6.4. договору).

У пункті 6.6. договору сторони домовились, що позовна давність стосовно пені та штрафів, встановлених договором, становить два роки.

Відповідно до п. 10.1. договору, даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 року.

У випадку, якщо за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до закінчення терміну дії договору від жодної із сторін не надійшло письмове повідомлення про його розірвання, договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік (п. 10.2).

Доказів розірвання вказаного договору або визнання його недійсним сторонами суду не надано, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку що станом на 05.08.2020 договір поставки №548008 від 27.09.2019 є чинним.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю «КПП ЦЕНТР» на адресу Фізичної особи - підприємця Нікітенка О.В. поставлено товар на загальну суму 16 155,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи підписаними та скріпленими печатками обох сторін видатковими накладними, а саме:

- № FTM00011489/20 від 21.01.2020 на суму 14 330,00 грн.

- № FTM00012998/20 від 23.01.2020 на суму 1 825,00 грн.

Таким чином, ФОП Нікітенко О.В. зобов`язаний у рамках виконання умов Договору поставки № 548008 від 27.09.2019 сплатити на користь TОB «КПП ЦЕНТР» грошові кошти у розмірі 16 155,00 грн. з урахуванням можливості відстрочки платежу протягом 7-ми календарних днів з моменту отримання товару.

На підставі викладеного та керуючись п. 5.5. договору, останній день для оплати товару:

- за видатковою накладною № FTM00011489/20 від 21.01.2020 на суму 14 330,00 грн. є 28.01.2020;

- за видатковою накладною № FTM00012998/20 від 23.01.2020 на суму 1 825,00 грн. - 30.01.2020 відповідно.

Однак, в порушення умов договору поставки №548008 від 27.09.2019 відповідач оплату за отриманий товар в не здійснив, внаслідок чого сума основної заборгованості відповідача за договором поставки №548008 від 27.09.2019 становить 16 155,00 грн.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору поставки в частині своєчасної оплати за отриманий товар, 26.03.2020 позивачем на адресу відповідача надіслано претензію № 133 від 26.03.2020 з вимогою протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання цієї претензії здійснити оплату заборгованості у розмірі 16 155,00 грн. та штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару відповідно до п. 6.3. договору на суму 3 231,00 грн.

Однак, вказана претензія залишена ФОП Нікітенком О.В. без відповіді та задоволення.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору поставки № 548008 від 27.09.2019 в частині своєчасної оплати за отриманий товар, керуючись ст. 549, 625 ЦК України, ст. 230 ГК України та п. 6.3. Договору, позивач нарахував відповідачу пеню за видатковою накладною № FTM00011489/20 від 21.01.2020 за період з 29.01.2020 по 27.04.2020 у розмірі 738,86 грн. та 3 % річних за вказаний період в сумі 106,00 грн., пеню за видатковою накладною № FTM00012998/20 від 23.01.2020 за період з 31.01.2020 по 27.04.2020 у розмірі 91,40 грн. та 3 % річних за вказаний період в сумі 13,20 грн.

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу адвоката в сумі 7 882,50 грн.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/1132/20 та додаткові письмові пояснення, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зобов`язанням відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 Цивільного Кодексу України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або ін. подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 662 ЦК України унормовано, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, на підставі дій позивача, який поставив товар, та дій відповідача, який цей товар прийняв, у сторін виникли взаємні права та обов`язки: у позивача - право вимагати оплати за поставлений товар, а у відповідача - обов`язок сплатити вартість отриманого товару.

За приписами ст. 629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконав, оплату за отриманий товар за договором поставки № 548008 від 27.09.2019 на загальну суму 16 155,00 грн. не здійснив, отже, відповідач порушив умови договору.

Отже, факт наявності основного боргу в розмірі 16 155,00 грн. підтверджується матеріалами справи.

Контррозрахунку спірної суми як і доказів сплати суми боргу у повному обсязі відповідачем суду не надано, у зв`язку з чим вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 6.1. договору, у випадку порушення строків оплати товару, встановлених умовами цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожний день прострочення до моменту закінчення такого прострочення, а у випадку, коли прострочення триває - до моменту звернення постачальника до суду.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт порушення зобов`язання відповідачем є доведеним. Перевіривши розрахунок пені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» наданий позивачем до позовної заяви, суд зазначає, що згідно із розрахунком суду, стягненню підлягає пеня за видатковою накладною № FTM00011489/20 від 21.01.2020 на суму 14 330,00 грн. за період з 29.01.2020 по 27.04.2020 включно у розмірі 736,86 грн., з відмовою у стягненні 2,00 грн. та пеня за видатковою накладною № FTM00012998/20 від 23.01.2020 на суму 1 825,00 грн. за період з 31.01.2020 по 27.04.2020 включно у розмірі 91,15 грн., з відмовою у стягненні 0,25 грн.

Таким чином, загальний розмір пені за період з 29.01.2020 по 27.04.2020, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 828,01 грн., з відмовою у стягненні 2,25 грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних наданий позивачем до позовної заяви за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», суд зазначає, що згідно із розрахунком суду за вищевказаними видатковими накладними та той-самий період прострочення, стягненню підлягають 3 % річних за видатковою накладною № FTM00011489/20 від 21.01.2020 на суму 14 330,00 грн. у розмірі 105,71 грн., з відмовою у стягненні 0,29 грн. та за видатковою накладною № FTM00012998/20 від 23.01.2020 на суму 1 825,00 грн. у розмірі 13,16 грн. з відмовою у стягненні 0,04 грн.

Таким чином, загальний розмір 3 % річних за період з 29.01.2020 по 27.04.2020, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 118,87 грн., з відмовою у стягненні 0,33 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У п. 6.3. договору поставки № 548008 від 27.09.2019 сторони визначили, що у випадку прострочення оплати поставленого товару понад 30 (тридцять) календарних днів покупець окрім пені сплачує постачальнику штраф у розмірі 20 % від вартості неоплаченого товару.

За невиконання грошових зобов`язання за договором поставки № 548008 від 27.09.2019 позивачем пред`явлено до стягнення штраф на суму 3 231,00 грн.

Перевіривши розрахунок штрафу в розмірі 20 % від вартості неоплаченого товару, суд прийшов до висновку, що даний розрахунок не порушує норми законодавства та умови договору, виконано вірно та підлягає задоволенню судом на суму 3 231,00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

Інші доводи сторін у відповідних частинах сум до уваги судом не приймаються в силу викладеного.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме на відповідача - 2 101,73 грн.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з позовною заявою та заявою про долучення додаткових доказів, позивач просив стягнути з відповідача 7 882,50 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 1 ст. 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно частин 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність": адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 даного Закону, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 161 ГПК України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У матеріалах справи № 908/1132/20 містяться копії: договору про надання правової допомоги № 19/5 від 27.12.2019; додаткової угоди № 11 від 25.04.2020 до договору про надання правової допомоги № 19/5 від 27.12.2019; акту приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2020 за договором про надання правової допомоги № 19/5 від 27.12.2019 на суму 7 882,50 грн., ордеру Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП ЦЕНТР" на надання правничої допомоги серії ВС № 1025548 від 25.04.2020 на ім`я Венглевського Богдана Богдановича, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЛВ № 000686 на ім`я Венглевського Б.Б., витягу з ЄДРПОУ на адвокатське об`єднання «ЛЮРЦ»

За умовами п. 1.1. договору про надання правової допомоги № 19/5 від 27.12.2019, укладеного між адвокатським об`єднанням «ЛЮРЦ» та клієнтом - Товариством з обмеженою відповідальністю «КПП Центр», в порядку та на умовахё визначених договором, адвокатське об`єднання зобов`язується надавати на підставі звернення Клієнта, правову допомогу, а саме: представляти інтереси Клієнта та вести від імені Клієнта справи, в тому числі судові спори, у судах усіх інстанцій, передбачених законодавством України, зокрема але не виключно у місцевих (районні, районні у містах, міських, міськрайонний, господарських судах, адміністративних судах, а також інших судах), апеляційних (апеляційних судах областей, господарських судах АРК та областей, адміністративних апеляційних судах, а також інших судах), Верховному Суді, в усіх державних органах України, в т.ч. органах Державної податкової служби, органах Державної митної служби, прокуратури, поліції, інших правоохоронних органах, органах місцевого самоврядування, державної виконавчої служби, а також перед іншими підприємствами, установами і організаціями.

Пунктом 2.1. договору № 19/5 від 27.12.2019 визначено, що послуги надаються Адвокатським об`єднанням клієнту шляхом:

- усного консультування;

- складання проектів необхідних процесуальних документів, позовів, скарг, претензій, позовних заяв, тощо;

- надання послуг щодо захисту інтересів Клієнта в органах державної, в т.ч. судової влади, поліції, прокуратури, а також перед іншими підприємствами, установами і організаціями.

Згідно п. 3.1. договору, клієнт оплачує послуги адвокатського об`єднання, передбачені в розділі 1 цього договору у розмірі, визначеному окремою угодою або в актах наданих послуг (виконаних робіт).

Клієнт сплачує адвокатському об`єднанню винагороду у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок об`єднання, або в іншій передбачений законодавством спосіб (п. 3.3. договору).

Пунктом 1 додаткової угоди № 11 від 25.04.2020 до договору про надання правової допомоги № 19/5 від 27.12.2019 (додаткова угода) передбачено, що дана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Адвокатського об`єднання за надання правової допомоги у спорі про стягнення заборгованості з Фізичної особи - підприємця Нікітенка Олександра Вікторовича за поставлений та неоплачений товар згідно договору поставки № 548008 від 27.09.2019.

Згідно п. 2 додаткової угоди, гонорар (вартість послуг) за підготовку документів та ведення справи у судових органах становить 10 000,00 грн. Остаточний розмір гонорару (вартість послуг) за ведення справи визначається сторонами у акті виконаних робіт чи іншому аналогічному документі.

Відповідно до п. 3.1. додаткової угоди, оплата гонорару (наданих послуг) здійснюється протягом 20-ти (двадцяти) днів з дня підписання сторонами акту виконаних робіт чи іншого аналогічного документу. Клієнт може оплатити гонорар авансом.

Як вбачається з п.1. акту приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2020 за договором про надання правової допомоги № 19/5 від 27.12.2019, Адвокатське об`єднання із 25.04.2020 по 02.06.2020 надало Клієнту правову допомогу відповідно до договору про надання правової допомоги № 19/5 від 27.12.2019, та додаткової угоди № 11 від 25.04.2020 у спорі про стягнення заборгованості з Фізичної особи - підприємця Нікітенка Олександра Вікторовича згідно судової справи № 908/1132/20, що слухається у Господарському суді Запорізької області, а Клієнт прийняв надані послуги, а саме:

1) зібрання в клієнта документів та їх аналіз (1 година), з розрахунку витрат на правничу допомогу (2 102,00х0,5х1=1 051,00) = 1 051,00 грн.;

2) опрацювання законодавчої бази та аналіз судової практики зі спірного питання (1,5 години), з розрахунку витрат на правничу допомогу (2 102,00х0,5х1,5= 2 102,00) = 1 051,00 грн.;

3) консультування клієнта щодо перспектив позасудового врегулювання спору та розгляду справи судом, порядку примусового виконання рішення суду (1 година), з розрахунку витрат на правничу допомогу (2 102,00х0,5х1=1 051,00) = 1 051,00 грн.;

4) підготовка позовної заяви та розрахунку штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних витрат (4 години), з розрахунку витрат на правничу допомогу (2 102,00х0,5х3= 2 102,00) = 3 153,00 грн.

Пунктом 2 акту приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2020 сторони визначили, що загальна вартість наданих послуг по правовій допомозі, вказаних у п. 1 цього Акту, становить 7 882,50 грн.

Як вбачається з позовної заяви № 159 від 27.04.2020, у відповідності до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України, Товариство з обмеженою відповідальністю «КПП ЦЕНТР» зазначило, що попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 10 000,00 грн.

Розглянувши надані позивачем процесуальні документи та матеріали справи, суд зазначає наступне.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Розглянувши акт приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2020 за договором про надання правової допомоги № 19/5 від 27.12.2019 суд зазначає, що загальна вартість наданих послуг з правової допомоги сторони зазначили у розмірі 7 882,50 грн. Вказаний розмір також зазначений у п. 2 акту приймання-передачі наданих послуг від 02.06.2020.

Проте, перевіривши розрахунок наданих послуг в акті приймання-передачі від 02.06.2020 по кожному окремому виду роботи суд дійшов висновку, що вказаний документ містить помилки в частині визначення вартості робіт і сума наданих послуг становить 6 306,00 грн.

Жодних пояснень щодо вказаної невідповідності позивачем суду не надано. Позивачем також не надано суду доказів здійснення оплати понесених витрат за надання правової допомоги протягом двадцяти днів з дня підписання сторонами акту виконаних робіт чи іншого аналогічного документу, як це передбачено п. 3.1. додаткової угоди № 11 від 25.04.2020 до договору про надання правової допомоги № 19/5 від 27.12.2019.

Відтак, суду не надано належних та допустимих доказів понесення позивачем судових витрат в сумі 7 882,50 грн. На підставі викладеного, станом на час прийняття рішення у цій справі суд не вбачає підстав для вирішення питання щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в цій частині. Відповідач заперечень щодо вказаного розміру витрат на правову допомогу суду не надав.

Проте суд звертає увагу ТОВ "КПП ЦЕНТР", що позивач не позбавлений права звернутись до суду з відповідною заявою про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в порядку ст. 244 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 130, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Нікітенка Олександра Вікторовича ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КПП ЦЕНТР" (юридична адреса: 81500, Львівська область, Городоцький район, с. Черлени, вул. Польова, буд. 97; поштова адреса: 81500, Львівська область, м. Городок, а/с 22; ) основну заборгованість за договором поставки № 548008 від 27.09.2019 на загальну суму 16 155 (шістнадцять тисяч сто п`ятдесят п`ять) грн. 00 коп., пеню за період з 29.01.2020 по 27.04.2020 включно у розмірі 828 (вісімсот двадцять вісім) грн. 01 коп., 3 % річних за період з 29.01.2020 по 27.04.2020 включно на суму 118 (сто вісімнадцять) грн. 87 коп., штраф у розмірі 3 231 (три тисячі двісті тридцять одна) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 101 (дві тисячі сто одна) грн. 73 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано: 10.08.2020.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.