УХВАЛА

м. Київ

11.08.2020Справа № 910/2236/13

Господарський суд міста Києва у складі колегії суддів: Головуючий суддя Маринченко Я.В., суддя Привалов А.І., суддя Стасюк С.В., за участі секретаря судового засідання Денисевича А.Ю., розглянувши матеріали

за скаргою Державного авіаційного підприємства «Україна»

на рішення головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасова Євгена Володимировича у справі №910/2236/13

за позовом Державного авіаційного підприємства «Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «МАРС РК»

про стягнення 1499858,28 грн

за участі представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

від ВДВС - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «МАРС РК» про стягнення 1499858,28 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі №910/2236/13 затверджено укладену між сторонами мирову угоду у справі, відповідно до якої відповідач визнав та зобов`язався погасити заборгованість (здійснити оплату грошових коштів з метою ліквідації заборгованості за Договором від 14.01.2010 №1750 щодо оренди окремого індивідуально визначеного майна - вертольота МІ-8МТВ-1, що є предметом розгляду у судовому засіданні по справі №910/2236/13) у розмірі 965075,25 грн в п`ять етапів, відповідно до порядку, визначеного сторонами у мировій угоді. Стягувачем за вказаною ухвалою визначено - Державне авіаційне підприємство «Україна», боржником - Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія «МАРС РК». Строк пред`явлення ухвали до виконання визначено - 1 рік.

28.07.2020 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Державного авіаційного підприємства «Україна» надійшла скарга на рішення головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасова Євгена Володимировича у справі №910/2236/13, в якій скаржник просив визнати рішення державного виконавця щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 13.05.2020 неправомірним; скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 13.05.2020 та зобов`язати головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасова Євгена Володимировича прийняти ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі №910/2236/13 до примусового виконання та відкрити виконавче провадження.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/878 від 28.07.2020 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи у зв`язку з відпусткою головуючого судді Трофименко Т.Ю.

28.07.2020 за наслідками проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №910/2236/13 була передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Маринченка Я.В., судді Бойка Р.В. та судді Спичака О.М.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/941 від 04.08.2020 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи у зв`язку з відпусткою суддів Бойка Р.В. та Спичака О.М., які приймали участь у колегіальному розгляді справи №910/2236/13.

28.07.2020 за наслідками проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №910/2236/13 була передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Маринченка Я.В., судді Привалова А.І. та судді Стасюка С.В.

За приписами ст.339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч.1 ст.342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2020 скаргу Державного авіаційного підприємства «Україна» прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 11.08.2020.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду скарги були повідомлені у встановленому законом порядку.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судовими рішеннями є, зокрема, ухвали.

Згідно приписів ч.2 ст.192 Господарського процесуального кодексу України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Частиною 4 статті 192 Господарського процесуального кодексу України укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського процесуального кодексу України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою.

Згідно з ч.2 ст.193 Господарського процесуального кодексу України ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

При цьому, відповідно до ч.3 ст.193 Господарського процесуального кодексу України у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Згідно із ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Законом України «Про виконавче провадження» регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу ст.1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Звернувшись із розглядуваною скаргою скаржник стверджує, що головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасовим Євгеном Володимировичем при прийнятті повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, у зв`язку із пропуском строку для пред`явлення ухвали до виконання, було порушено норми чинного законодавства, оскільки за твердженнями заявника, останнім не пропущено передбачений законом строк.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 зазначеної статті Закону, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

В частинах 1, 5 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом. Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов`язки виконавців. Так, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Так, судом встановлено, що 21.11.2013 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції Проц В.С. відкрито виконавче провадження №40829299, про що державним виконавцем винесено відповідну постанову.

08.12.2014 постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві державним виконавцем було повернуто Державному авіаційному підприємству «Україна» ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі №910/2236/13, у зв`язку з відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення.

В подальшому, 04.11.2015 головним державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції Бережною О.О. було відкрито виконавче провадження №49187871, про що державним виконавцем винесено відповідну постанову.

04.09.2018 постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві державним виконавцем було повернуто Державному авіаційному підприємству «Україна» ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі №910/2236/13, у зв`язку з відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення.

31.03.2020 скаржник повторно звернувся до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі №910/2236/13.

13.05.2020 головним державним виконавцем Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасовим Євгеном Володимировичем було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, яке мотивоване тим, що стягувачем пропущено строк пред`явлення ухвали до виконання.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Як вбачається зі змісту ухвали Господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі №910/2236/13, строк пред`явлення її до виконання визначено - 1 рік.

Так, згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла до 05.10.2016) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Разом з тим, згідно з приписами ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент винесення оскаржуваного повідомлення) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як вбачається з п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016, який набрав чинності з 05.10.2016, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Так, судом встановлено, що 04.09.2018 постановою про повернення виконавчого документа стягувачеві державним виконавцем було повернуто Державному авіаційному підприємству «Україна» ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі №910/2236/13, у зв`язку з відсутністю майна на яке можливо звернути стягнення.

Так, оскільки державним виконавцем було повернуто виконавчий документ стягувачу 04.09.2018, враховуючи положення чинного законодавства, стягувач вправі повторно пред`явити виконавчий документ до виконання у строк до 04.09.2021.

Тобто у даному випадку стягувачем не пропущено визначений законодавством трирічний строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим суд доходить до висновку про наявність підстав для визнання неправомірним рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та необхідності скасування оскаржуваного повідомлення.

Щодо вимоги скаржника про зобов`язати головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасова Євгена Володимировича прийняти ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі №910/2236/13 до примусового виконання та відкрити виконавче провадження, то суд відмовляє у задоволенні скарги в цій частині з огляду на наступне.

Положеннями ч.2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (в тому числі, зобов`язувати орган виконавчої служби прийняти виконавчий документ до виконання та вчиняти визначені Законом України «Про виконавче провадження» заходи, що спрямовані на примусове виконання рішень), а за результатами розгляду скарги суд може лише зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Порядок звернення до органу виконавчої служби із виконавчим документом визначений положеннями Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких обов`язок державного виконавця із прийняття до виконання такого виконавчого документу виникає лише у випадку звернення стягувача із відповідною заявою до органу виконавчої служби, відповідності виконавчого документу, заяви про відкриття виконавчого провадження та доданих до неї документів, вимогам законодавства, зокрема ст.26 цього Закону.

Судом встановлено, що 13.05.2020 оригінал ухвали Господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі №910/2236/13 було повернуто стягувачу.

Тобто, станом на дату розгляду даної скарги спірний виконавчий документ не перебуває на виконанні у органу виконавчої служби.

Таким чином, до моменту одержання від стягувача заяви про примусове виконання рішення з доданими до неї документами, які визначені ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», з боку державного виконавця не має місця ухилення від вчинення дій щодо прийняття повторно до виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі №910/2236/13.

А вимога скаржника про зобов`язати головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасова Євгена Володимировича прийняти ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі №910/2236/13 до примусового виконання та відкрити виконавче провадження носить умовний характер, адже пов`язана з подачею стягувачем оригіналу виконавчого документу та заяви про його примусове виконання.

За таких обставин вимога скаржника про зобов`язати головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасова Євгена Володимировича прийняти ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.09.2013 у справі №910/2236/13 до примусового виконання та відкрити виконавче провадження, є передчасною та такою, що не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скарга Державного авіаційного підприємства «Україна» підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ч.2 ст.232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Державного авіаційного підприємства «Україна» на рішення головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасова Євгена Володимировича у справі №910/2236/13 - задовольнити частково.

Визнати рішення головного державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасова Євгена Володимировича щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 13.05.2020 неправомірним.

Скасувати повідомлення державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Черкасова Євгена Володимировича від 13.05.2020 про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в передбаченому законом порядку.

Дата підписання: 11.08.2020

Головуючий суддя Я.В. Маринченко

Судді А.І. Привалов

С.В. Стасюк