РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2020Справа № 910/6402/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕНТАМ"

до Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

про стягнення 140 751,67 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сентам" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про стягнення 140751,67 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним набуттям відповідачем коштів у розмірі 140751,67 грн за банківською гарантією № 21444/19-ТГ від 06.11.2019, яка надавалася позивачем для забезпечення його тендерної пропозиції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2020 суд ухвалив: позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Сентам» залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви: надати до суду відомості щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви; зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

02.06.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, з огляду на те, що у справі № 910/6402/20 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи клопотання позивача, суд доходить висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, враховуючи, що предметом позову у даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

24.06.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав того, що кошти за банківською гарантією були набуті правомірно. Разом з тим, відповідач вказує на обрання позивачем неналежного способу захисту прав, оскільки, у позивача відсутні підстави вимагати від відповідача повернення зазначених коштів у зв`язку з тим, що вони не належать позивачу на праві власності та не вибували з його володіння.

03.08.2020 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримав позовні вимоги.

04.08.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли письмові пояснення, до яких долучено клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін.

05.08.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач підтримав доводи, викладені ним у відзиві.

За наслідками розгляду клопотання відповідача про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, суд прийшов до висновку про відмову у його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 6 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін за одночасного існування таких умов:

- предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд зазначає, що предметом позову є стягнення 140751,67 грн., що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування (як було визначено судом в ухвалі про відкриття провадження у справі від 09.06.2019) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Разом з тим, суд звертає увагу відповідача, що при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, сторони наділені повним обсягом передбачених законом процесуальних прав та можливостей, зокрема щодо права на ознайомлення з матеріалами справи, надання письмових пояснень та доказів.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для здійснення розгляду справи № 910/6402/20 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, тому відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем та відповідачем у поданих ними процесуальних документах, суд

ВСТАНОВИВ:

04.10.2019 на веб-порталі Уповноваженого органу («Рrozzoro») було розміщено оголошення про проведення відкритих торгів UA-2019-10-04-000532-а: предмет закупівлі: послуги з прибирання, замовник: Філія «Оператор газорозподільної системи України» АТ «Укртрансгаз».

Протоколом тендерного комітету № 2R00/19/925-д від 02.12.2019 ТОВ «Сентам» визнано переможцем процедури закупівлі «Послуги з прибирання оголошення» UA-2019-10-04-000532-а та прийнято рішення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем процедури закупівлі.

Протоколом № 2R00/19/931-ск від 11.12.2019 відхилено тендерну пропозицію переможця - ТОВ «Сентам» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 30 (переможець не надав документи, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Разом з тим, судом встановлено, що на виконання вимог тендерної документації, позивачем було надано банківську гарантію № 21444/19-ТГ від 06.11.2019 на суму 140751,67 грн.

Відповідно до банківської гарантії № 21444/19-ТГ від 06.11.2019 АТ «Банк інвестицій та заощаджень» зобов`язалося протягом п`яти банківських днів сплатити суму гарантії в розмірі 140751,67 грн, після одержання паперового оригіналу оформленої належним чином (підпис уповноваженої особи, печатка Бенефіціара) першої письмової вимоги Бенефіціара, без необхідності для Бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, за умови, що в тексті вимоги буде зазначено, що сума, яка вимагається, повинна бути сплачена у зв`язку з тим, що настала одна з таких обставин: Принципал відкликав свою тендерну пропозицію після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними та/або Принципал, який став переможцем процедури торгів, не підписав договір про закупівлю та/або Принципал - переможець процедури торгів не надав у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» документів, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 2, 3, 5, 6 і 8 частини першої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» та/або Принципал-переможець процедури торгів не надав забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Банківською гарантією № 21444/19-ТГ від 06.11.2019 передбачено, що вимога повинна бути надана через: ПАТ «АБ «УКРГАЗБАНК», місцезнаходження: юридична адреса: Україна, 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, поштова адреса: Україна, 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 16-22, SWIFT-код: UGASUAUK, іменованого надалі «Банк Бенефіціара», що підтвердить дійсність підписів на вимозі, і повноваження осіб, що підписали вимогу.

Судом встановлено, що листом № 130/40310/2019 від 23.12.2019, АТ «Укртрансгаз» через ПАТ АБ «Укргазбанк» повідомило АТ «Банк інвестицій та заощаджень» про надання письмової вимоги № 2001ВИХ-19-5427 від 19.12.2019 на суму 140751,67 грн за банківською гарантією № 21444/19-ТГ від 06.11.2019. Даним листом ПАТ «АБ «УКРГАЗБАНК» підтвердило дійсність підписів заступника генерального директора з загальних питань Бенефіціара Кирпот О.І. та головного бухгалтера Бенефіціара Чернявського В.А. та печатки на вимозі.

Відповідно до Письмової вимоги за банківською гарантією № 21444/19-ТГ від 06.11.2019 року АТ «Укртрансгаз» зазначило про необхідність сплати Гарантом грошових коштів у розмірі 140 751,67 грн протягом п`яти банківських днів після одержання письмової вимоги, у зв`язку з тим, що: Принципал (Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕНТАМ») не надав у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України від 25.12.2015 №922 «Про публічні закупівлі» документів, що підтверджують відсутність підстав передбачених ст. 17 Закону № 922, а саме: не надано інформацію про наявність або відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, чинну станом на дату надання її переможцем торгів.

Листом № 03-1/2-4/7752 від 27.12.2019 АТ «Банк інвестицій та заощаджень» повідомило ТОВ «Сентам» про надходження письмової вимоги № 2001ВИХ-19-5427 від 19.12.2019 на суму 140751,67 грн за банківською гарантією № 21444/19-ТГ від 06.11.2019.

08.01.2020 АТ «Банк інвестицій та заощаджень» перерахувало на рахунок АТ «Укртрансгаз» грошові кошти у розмірі 140751,67 грн (призначення платежу: оплата по гарантії № 21444/19-ТГ від 06.11.2019 року, без ПДВ (вимога № 2001ВИХ-19-5427 від 19.12.2019)).

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, зокрема, що письмова вимога № 2001ВИХ-19-5427 від 19.12.2019 була підписана неуповноваженими особами, разом з тим, частиною першою та третьою статті 17 Закону (п. п. 2, 3, 5, 6, 8) не передбачено надання переможцем торгів інформації про наявність або відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, чинної на дату надання її переможцем торгів, тому зважаючи на зазначені порушення, грошові кошти у розмірі 140751,67 грн за банківською гарантією № 21444/19-ТГ від 06.11.2019, яка надавалася позивачем для забезпечення його тендерної пропозиції - отримані відповідачем без правової підстави.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що ненадання принципалом у передбачений строк документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема, документів, що підтверджують відсутність заборгованості зі сплати податків і зборів є умовою, що вказує на належне представлення гарантії, тобто, кошти за банківською гарантією були набуті правомірно. Разом з тим, відповідач вказує на обрання позивачем неналежного способу захисту прав, оскільки, у позивача відсутні підстави вимагати від відповідача повернення зазначених коштів у зв`язку з тим, що вони не належать позивачу на праві власності, відтак, не вибували з його володіння.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» цей Закон установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.

Публічна закупівля (далі - закупівля) - придбання замовником товарів, робіт і послуг у порядку, встановленому цим Законом (ст. 1 Закону України «Про публічні закупівлі»).

За змістом ст. 32 вказаного Закону, рішення про намір укласти договір про закупівлю приймається замовником у день визначення переможця, та протягом одного дня після прийняття такого рішення замовник оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір та надсилає його переможцю. Усім іншим учасникам електронною системою закупівель автоматично надсилається повідомлення із зазначенням найменування та місцезнаходження переможця торгів. Учасник, якого не визнано переможцем торгів за результатами оцінки та розгляду його пропозиції, може звернутися через електронну систему закупівель до замовника з вимогою щодо надання інформації про пропозицію переможця торгів, у тому числі щодо зазначення її переваг порівняно з пропозицією учасника, який надіслав звернення, а замовник зобов`язаний надати йому відповідь не пізніше ніж через п`ять днів з дня надходження такого звернення. Замовник укладає договір про закупівлю з учасником, який визнаний переможцем торгів протягом строку дії його пропозиції, не пізніше ніж через 20 днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації та пропозиції учасника-переможця. З метою забезпечення права на оскарження рішень замовника договір про закупівлю не може бути укладено раніше ніж через 10 днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

Як встановлено судом, протоколом тендерного комітету № 2R00/19/925-д від 02.12.2019 ТОВ «Сентам» визнано переможцем процедури закупівлі «Послуги з прибирання оголошення» UA-2019-10-04-000532-а та прийнято рішення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем процедури закупівлі.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про публічні закупівлі» замовник має право зазначити в оголошенні про проведення процедури закупівлі та в тендерній документації вимоги щодо надання забезпечення тендерної пропозиції.

Як встановлено судом, на виконання вимог тендерної документації, позивачем було надано банківську гарантію № 21444/19-ТГ від 06.11.2019 на суму 140751,67 грн, відповідно до якої АТ «Банк інвестицій та заощаджень» зобов`язалося протягом п`яти банківських днів сплатити суму гарантії в розмірі 140751,67 грн, після одержання паперового оригіналу оформленої належним чином (підпис уповноваженої особи, печатка Бенефіціара) першої письмової вимоги Бенефіціара, без необхідності для Бенефіціара обґрунтовувати свою вимогу, за умови, що в тексті вимоги буде зазначено, що сума, яка вимагається, повинна бути сплачена у зв`язку з тим, що настала одна з таких обставин: Принципал відкликав свою тендерну пропозицію після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними та/або Принципал, який став переможцем процедури торгів, не підписав договір про закупівлю та/або Принципал - переможець процедури торгів не надав у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» документів, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 2, 3, 5, 6 і 8 частини першої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» та/або Принципал-переможець процедури торгів не надав забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Відповідно до ч. 3 статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» переможець торгів у строк, що не перевищує п`яти днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір, повинен надати замовнику документи, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 2, 3, 5, 6 і 8 частини першої цієї статті.

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про публічні закупівлі» у разі відмови переможця торгів від підписання договору про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації або неукладення договору про закупівлю з вини учасника у строк, визначений цим Законом, або ненадання переможцем документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону, замовник відхиляє тендерну пропозицію такого учасника та визначає переможця серед тих учасників, строк дії тендерної пропозиції яких ще не минув.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, що забезпечення тендерної пропозиції не повертається у разі, зокрема, ненадання переможцем у строк, визначений в абзаці другому частини третьої статті 17 цього Закону, документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону.

За таких обставин, оскільки позивачем не було подано замовнику документів, що підтверджують відсутність підстав, передбачених статтею 17 цього Закону (документів, що підтверджують відсутність заборгованості зі сплати податків та зборів), у замовника в силу наведених приписів закону та умов банківської гарантії № 21444/19-ТГ від 06.11.2019 виникло право вимагати виконання гарантом умов банківської гарантії.

Тобто, настання зазначеного в банківській гарантії № 21444/19-ТГ від 06.11.2019 гарантійного випадку є умовою, що вказує на належне представлення такої гарантії.

Разом з тим, Банківською гарантією № 21444/19-ТГ від 06.11.2019 передбачено, що вимога повинна бути надана через: ПАТ «АБ «УКРГАЗБАНК», місцезнаходження: юридична адреса: Україна, 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, поштова адреса: Україна, 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 16-22, SWIFT-код: UGASUAUK, іменованого надалі «Банк Бенефіціара», що підтвердить дійсність підписів на вимозі, і повноваження осіб, що підписали вимогу.

Судом було встановлено, що листом № 130/40310/2019 від 23.12.2019, АТ «Укртрансгаз» через ПАТ АБ «Укргазбанк» повідомило АТ «Банк інвестицій та заощаджень» про надання письмової вимоги № 2001ВИХ-19-5427 від 19.12.2019 на суму 140751,67 грн за банківською гарантією № 21444/19-ТГ від 06.11.2019. Даним листом ПАТ «АБ «УКРГАЗБАНК» підтвердило дійсність підписів заступника генерального директора з загальних питань Бенефіціара Кирпот О.І. та головного бухгалтера Бенефіціара Чернявського В.А. та печатки на вимозі.

Тобто, отримавши письмову вимогу гарант підтвердив належність представлення за вказаною вимогою. Разом з тим, позивачем не надано доказів визнання у судовому порядку відповідної вимоги такою, що не підлягає виконанню.

Так, відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

- повернення виконаного за недійсним правочином;

- витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

- повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

- відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Разом з тим, норми даної статті підлягають застосуванню, коли одна сторона безпідставно утримує майно іншої сторони та при цьому в неї відсутнє відповідне договірне зобов`язання з повернення цього майна.

При тому, набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним.

Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Відповідні висновки про застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду України від 03.06.2015 №6-100цс15 та постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 927/468/17, від 07.05.2018 у справі № 921/512/17-г.

Суд зазначає, що норми розділу 83 Цивільного кодексу України (Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) є загальними нормами, що регулюють зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, що можуть слугувати засобом регулювання правовідносин за відсутності спеціальних норм.

При цьому, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14, відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

З огляду на викладене, враховуючи, що грошові кошти у визначеному розмірі були перераховані АТ «Банк інвестицій та заощаджень» відповідачу на виконання умов договору про надання банківської гарантії № 21444/19-ТГ від 29.10.2019, що свідчить про наявність правової підстави, яку не було в установленому порядку скасовано, визнано недійсною, змінено, припинено, суд приходить до висновку про відсутність підстав для застосування статті 1212 Цивільного кодексу України.

Разом з тим, суд зазначає, що грошові кошти у розмірі 140751,67 грн, які перераховані відповідно до платіжного доручення № 249544 від 08.01.2020 та які позивач просить повернути йому як безпідставно набуті, були власністю АТ «Банк інвестицій та заощаджень», відтак, не належали позивачу та, відповідно, не вибували з його володіння.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева