ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.08.2020 Справа№ 914/1966/20

Господарський суд Львівської області у складі судді Горецької З.В., розглянувши матеріали заяви Фізичної особи - підприємця Квітки Тараса Володимировича

про забезпечення позову

у справі № 914/1966/20

за позовом: Фізичної особи- підприємця Квітки Тараса Володимировича, м. Ужгород

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна компанія «Еталон»», м. Городок, Львівська область

про стягнення заборгованості за договором № 20-03-20/08 про виконання робіт візуалізаторів в сумі 67 759,56 грн.

Представники сторін не запрошувалися.

встановив:

На розгляд Господарського суду Львівської області фізичною особою - підприємцем Квіткою Тарасом Володимировичем подано позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна компанія «Еталон»» про стягнення заборгованості за договором № 20-03-20/08 про виконання робіт візуалізаторів в сумі 67 759,56 грн.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна компанія «Еталон»» () у розмірі 67 759, 56 грн.

Розглянувши вищевказану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне: в обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань, що виникли на підставі договору виконання робіт візуалізаторів № 20-03-20/08 від 20.03.2020 року, щодо оплати за проведені роботи.

Заявник стверджує, що недобросовісність відповідача, неправдиві обіцянки та ігнорування звернення позивачем та адвокатом, щодо проведення оплати можуть істотно ускладнити виконання рішення суду і призвести до неможливості отримання загальної суми заборгованості за вже виконаними роботами за вищезазначеним договором.

Беручи до уваги викладене вище, позивач у справі (заявник) просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти відповідача у розмірі 67 759, 56 грн.

Статтею 136 ГПК України, передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів. При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору (позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.6.2 постанови від 25.02.2019р. у справі №908/685/18, п.13 постанови від 15.01.2019р. у справі №915/870/18).

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Разом з тим, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову (позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.6.4 постанови від 25.02.2019р. у справі №908/685/18, п.14 постанови від 15.01.2019р. у справі №915/870/18).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.17 постанови від 26.02.2019р. у справі №914/1353/16, в п.6.3. постанови від 25.02.2019р. у справі №924/789/18, в п.14 постанови від 25.02.2019р. у справі №922/2673/18).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в п.6.4 постанови від 25.02.2019р. у справі №908/658/18, п.14 постанови від 15.01.2019р. у справі №915/870/18).

Відповідно до статей 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

За приписами ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд зазначає, що подана позивачем заява про забезпечення позову містить лише посилання на те, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, при цьому, заявником не надано будь-яких доказів, підтверджуючих наявність обставин, з якими пов`язується необхідність застосування заходу забезпечення позову у цій справі.

Враховуючи наведене вище, а також те, що заявником не доведено та належним чином не підтверджено необхідність вжиття заходів забезпечення позову, підстави для задоволення заяви Фізичної особи підприємцем Квіткою Тарасом Володимировичем відсутні.

Керуючись ст. ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви Фізичної особи - підприємця Квітки Тараса Володимировича про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 07.08.2020 р.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку та строки відповідно до ст. ст. 255, 256 ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається - lv.arbitr.gov.ua/sud5015/.

Суддя З.В. Горецька