ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2020 р. Справа№ 910/16198/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Попікової О.В.

Євсікова О.О.

за участю секретаря судового засідання: Костяк В.Д.,

за участю представника(-ів): згідно протоколу судового засідання від 10.08.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційних скарг Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України,

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 про призначення експертизи,

у справі №910/16198/19 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Банк Велес"

до 1. Національного банку України

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

3. Державної казначейської служби України

про стягнення 14 424 106,29 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 призначено по справі №910/16198/19 судову комплексну економічну експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- чи відповідають дані балансової вартості активів АТ "Банк Велес" (ідентифікаційний код 21593719), встановлені в ході інвентаризації майна АТ "Банк Велес" (ідентифікаційний код 21593719), результати якої затверджені рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №698 від 10.05.16., документам первинного бухгалтерського обліку АТ "Банк Велес" (ідентифікаційний код 21593719) станом на дату проведення інвентаризації ?

- яка документально підтверджена балансова вартість чистих активів АТ "Банк Велес" (ідентифікаційний код 21593719) станом на 10.12.2015 ?

Проведення судової експертизи у встановлений законом строк доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Зобов`язано сторони надати на вимогу експерта оригінали всіх, необхідних для проведення експертизи, документів.

Оплату витрат по проведенню судової експертизи покладено на Акціонерне товариство "Банк Велес".

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків, а також за розголошення даних, що стали йому відомі під час проведення експертизи.

Погоджено проведення експертизи у справі №910/16198/19 в строк, який перевищує 90 календарних днів з урахуванням необхідного часу її виконання.

Зупинено провадження у справі №910/16198/19 на час проведення судової експертизи.

Дану ухвалу та матеріали справи надіслано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Суд мотивував ухвалу тим, що для об`єктивного та правильного вирішення спору потрібні спеціальні знання в сфері дослідження балансової вартості активів АТ "Банк Велес", з огляду на що необхідним є призначення у справі судової експертизи. Разом з тим, суд відзначив, що запропоновані позивачем питання в повній мірі нададуть змогу встановити балансову вартість активів АТ "Банк Велес".

Зупинення провадження у справі з посиланням на положення статті 228 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) мотивовано необхідністю вчинення такої процесуальної дії з огляду на направлення матеріалів справи до відповідної експертної установи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, 25.03.2020 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 у справі №910/16198/19 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Крім того, 27.03.2020 Національний банк України, не погодившись з прийнятою ухвалою, також звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 у справі №910/16198/19 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаржники посилаються на неправильне застосування норм процесуального права, неповне з`ясування судом першої інстанції обставин щодо наявності підстав та необхідності призначення судової експертизи, ненадання належної оцінки доводам позивача щодо заявленого клопотання про призначення експертизи.

Скаржники вважають, що експертиза у даній справі призначена судом безпідставно, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не навів мотивів призначення експертизи та не зазначив обставин, які неможливо встановити без висновку експерта, що є прямим порушенням норм процесуального закону. При цьому, судова експертиза призначається тільки у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Скаржники наполягають на тому, що сума балансової вартості активів банку ними не заперечується, тому відсутні підстави призначення експертизи.

Безпідставне призначення судової експертизи є порушенням норм статей 99, 100 ГПК України, Закону України «Про судову експертизу», п.п. 1.5, 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, що має наслідком порушення прав та охоронюваних законом інтересів учасників справи, у тому числі права на розгляд справи судом встановленим законом у розумний строк.

Окрім цього, Національний банк України у скарзі посилається на порушення процедури подачі клопотання про призначення судової експертизи у справі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Банк у відзиві на апеляційні скарги зауважив, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, а зокрема, визначення експертами вартості чистих активів банку надасть можливість позивачу вірно визначити ціну позову (враховуючи його право збільшити чи зменшити розмір позовних вимог), а суду у випадку доведення позивачем факту заподіяння шкоди - визначити розмір такої шкоди на підставі належних доказів. Для з`ясування цих обставин необхідні спеціальні знання, якими суд і сторони не володіють, тому призначення у справі судової експертизи відповідає приписам статті 99 ГПК України, а оскаржувана ухвала прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Державна казначейська служба України згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України не скористалася своїм правом та не надала суду письмового відзиву на апеляційні скарги, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду та витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2020 апеляційні скарги Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Попікова О.В.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 апеляційні скарги Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 у справі №910/16198/19 було залишено без руху у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Після усунення недоліків Національним банком України, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Національного банку України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 про призначення експертизи у справі №910/16198/19. Закінчено проведення підготовчих дій. Розгляд апеляційної скарги призначено на 24.06.2020 на 11:20 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 24.06.2020. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 24.06.2020. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання є необов`язковою.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2020 у зв`язку з перебуванням колегії суддів у відпустці, повідомлено учасників справи, що 24.06.2020 розгляд апеляційної скарги Національного банку України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 у справі №910/16198/19 не відбудеться та судове засідання призначено на 30.06.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.06.2020 відкладено розгляд справи №910/16198/19 на 13.07.2020 о 16:20 год. Зобов`язано Шевченка Юрія Анатолійовича надати належні докази на підтвердження його повноважень діяти від імені Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в порядку представництва чи самопредставництва у відповідності до вимог процесуального закону.

Між тим, в цього судовому засіданні суд повідомив про залишення ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2020 апеляційної скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 у справі №910/16198/19 без руху. Станом на день розгляду справи 30.06.2020 недоліки не усунено.

Представник відповідача-2 зазначив, що сплатити судовий збір не було можливості та усуне допущені недоліки в найкоротший термін.

07.07.2020 через відділ документального забезпечення суду від скаржника - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшла заява про усунення недоліків, додано докази сплати судового збору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 у справі №910/16198/19. Об`єднано розгляд апеляційних Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 у справі №910/16198/19 в одне апеляційне провадження. Розгляд справи ухвалено здійснити в раніше призначеному судовому засіданні 13.07.2020 на 16:20 год.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2020 відкладено розгляд справи №910/16198/19 на 10.08.2020 о 13:50 год. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в письмовій формі до 07.08.2020. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 07.08.2020. Доведено до відома учасників справи, що явка їх представників в судове засідання не є обов`язковою.

Явка представників сторін.

В судове засідання від 10.08.2020 з`явилися представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2.

Представник відповідача-3 у судове засідання від 10.08.2020 не з`явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений у відповідності до ст. 120, 242 ГПК України про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, зокрема залучені поштові повідомлення. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не подав.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши доводи і заперечення, які наведені в апеляційних скаргах та у відзиві, заслухавши думку присутніх учасників справи, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

В провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/16198/19 за позовом Акціонерного товариства "Банк Велес" до Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Державної казначейської служби України про стягнення 14 424 106,29 грн в рахунок відшкодування шкоди, завданої відповідачами-1, 2.

Позов мотивовано тим, що станом на день звернення з даним позовом до суду функціонування позивача не відновлено, доступ до накопичувального рахунку не забезпечено, позивач повністю позбавлений можливості здійснювати операційну та управлінську діяльність. Позивач вважає, що означені наслідки було спричинено діями органів державної влади в особі відповідачів - 1, - 2, протиправність яких встановлена судовими рішеннями.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.19. відкрито провадження у справі № 910/16198/19 та призначено підготовче засідання.

17.02.2020 позивачем подано клопотання про призначення судової експертизи та відповідь на відзив відповідачів -1, -2.

В судовому засіданні 18.02.2020 судом розпочато розгляд справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2020 клопотання про призначення судової експертизи № б/н від 17.02.2020 залишено без розгляду та повернуто Акціонерному товариству "Банк Велес".

03.03.2020 позивач подав до суду клопотання про призначення судової експертизи, в якому просить суд витребувати документи необхідні для проведення судової експертизи. Крім того, позивач подав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання клопотання про призначення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.03.2020 постановлено повернутися до розгляду справи у підготовчому провадженні, продовжити підготовче засідання у цьому ж судовому засіданні, поновити позивачу пропущений процесуальний строк на подачу клопотання про призначення судової експертизи.

03.03.2020 судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 17.03.2020.

17.03.2020 позивачем подано клопотання про призначення судової експертизи, яке є абсолютно ідентичним клопотанню про призначення судової експертизи, поданому 03.03.2020, що підтверджено позивачем в підготовчому засіданні 17.03.2020.

В судовому засіданні 17.03.2020 позивачем підтримано подане ним клопотання про призначення по справі комплексної судової економічної експертизи.

Відповідачі-1, - 2 17.03.2020 проти задоволення вказаного клопотання заперечували. Відповідач-3 явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

У відповідності до поданого клопотання позивач просив суд призначити по справі комплексну економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

- чи відповідають дані балансової вартості активів АТ "Банк Велес", встановлені в ході інвентаризації майна останнього, результати якої затверджені рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 698 від 10.05.16., документам первинного бухгалтерського обліку АТ "Банк Велес" станом на дату проведення інвентаризації?

- яка документально підтверджена балансова вартість чистих активів АТ "Банк Велес" станом на 10.12.15.?

Також позивач просив суд для проведення експертизи витребувати у Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та/або його посадових осіб (ідентифікаційний код 21708016) оригінали та/або належним чином засвідчені якісні копії всіх документів на підставі яких проводилася інвентаризація активів (майна) АТ "Банк Велес", результати якої затверджені рішенням виконавчої дирекції Фонду № 698 від 10.05.2016, зокрема: прибуткові та видаткові накладні, податкові накладні, ордери, звіти матеріально відповідальних осіб, картки складського обліку, касові книжки, матеріали інвентаризації, акти ревізій, табелі, наряди, акти приймання виконаних робіт, трудові договори, розрахункові платіжні відомості, виписки банку, платіжні доручення і вимоги, договори про матеріальну відповідальність, накопичувальні (оборотні) відомості, журнали-ордери, меморіальні ордери за балансовими рахунками, головні книги, реєстри податкових накладних, податкові декларації, баланси та інші первинні і зведені документи бухгалтерського та податкового обліку і звітності тощо.

Як відзначалось судом, позовні вимоги обґрунтовано тим, що станом на день звернення з даним позовом до суду функціонування позивача не відновлено, доступ до накопичувального рахунку не забезпечено, позивач повністю позбавлений можливості здійснювати операційну та управлінську діяльність. Позивач вважає, що означені наслідки було спричинено діями органів державної влади в особі відповідачів - 1, - 2, протиправність яких встановлена судовими рішеннями.

В той же час, відповідачами-1, -2 в межах власних поданих відзивів на позовну заяву було висловлено позицію про недоведеність позивачем розміру понесеної шкоди, через що власне було поставлено під сумнів балансову вартість активів позивача, яка була затверджена Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на рівні 14 424 106,19 грн відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду № 698 від 10.05.2016.

При цьому, позивач наголосив, що будь-яких документів, на підставі яких було проведено інвентаризацію його майна такими суб`єктами оціночної діяльності, як ТОВ "Європейський центр консалтингу та оцінки" та ТОВ "Кредитне Брокерське Агентство", Фонд позивачу не надав, а такі у розпорядженні позивача не знаходилися, що виключає можливість проведення експертизи самостійно позивачем в силу відсутності у його розпорядженні ані оригіналів, ані копії документів, на підставі яких проводилася чи могла бути проведена така інвентаризація (оцінка).

Поряд з цим, Фондом також було відзначено, що за його переконанням розмір шкоди має бути розрахований з урахуванням фінансових зобов`язань позивача.

З`ясувавши зазначені обставини, дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку клопотання позивача задовольнити та призначити у справі судову комплексну економічну експертизу, оскільки враховуючи предмет та підстави позову наявна потреба у спеціальних знаннях, поставивши на розгляд експерта відповідні запитання.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо необхідності призначення судової експертизи, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Виходячи зі змісту статті 99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно до статті 100 Господарського процесуального кодексу України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Відповідно ст. 106 ГПК України, комплексна експертиза проводиться не менш як двома експертами з різних галузей знань або з різних напрямів у межах однієї галузі знань.

Аналіз положень статей 73, 99 ГПК України дозволяє зробити висновок про те, що висновок експерта складається за результатами проведення судової експертизи та є одним із видів доказів у справі; експертиза призначається судом за його власною ініціативою або за клопотанням учасника справи у випадку, коли суд вважає, що має дійсну потребу у спеціальних знаннях для встановлення певних фактичних даних, що входять до предмета доказування.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень.

Визначення, чи потребує вирішення спірного питання застосування спеціальних знань експертів, чи ні, віднесено до компетенції суду. У разі, коли суд потребує висновків фахівця з питань, що відносяться до предмету доказування, тобто, у разі, коли висновок експерта не можуть змінити інші засоби доказування, він вправі призначити експертизу.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Дульський проти України" від 01.06.2006 (заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, зокрема вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Враховуючи наведені обставини у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, про обґрунтованість доводів позивача в клопотанні про призначення судової експертизи, з якими погодився суд першої інстанції та наявність підстав для проведення у цій справі комплексної судової експертизи.

Витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, таким чином, витрати на проведення експертизи у справі № 910/16198/19 правомірно покладено на Акціонерне товариство "Банк Велес".

Оскільки учасниками судового процесу не досягнуто згоди стосовно експертної установи, якій слід доручити проведення судової експертизи в даній справі, оскільки відповідачі проти призначення експертизи заперечували, суд дійшов висновку визначити експертну установу самостійно та проведення судової експертизи у встановлений законом строк доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Що стосується клопотання в частині витребування доказів від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, суд дійшов обґрунтованого висновку, що таке витребування є передчасним, оскільки позивачем не доведено вжиття ним заходів відповідно до процедури визначеної ст. 102 ГПК України, зокрема, у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено, заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

За змістом пункту 2 частини 1 статті 228 та пункту 6 частини 1 статті 229 ГПК України вбачається, що призначення судом експертизи надає суду право з власної ініціативи чи за заявою учасника справи зупинити провадження у справі на час проведення експертизи, про що суд постановляє ухвалу.

Зупинення провадження у справі це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху судового процесу.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, зумовленим неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом. (Така правова позиція викладена у Постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2018 у справі №910/9883/17).

Колегія суддів вважає, що з урахуванням вищевикладеного, приписів ч.1 ст. 99, п. 2 ч. 1 ст. 228, п. 6 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції правомірно та обґрунтовано зупинив провадження у справі на час проведення експертизи. Суд першої інстанції реалізував своє процесуальне право на зупинення провадження у справі, передбачене пунктом 2 частини 1 статті 228 ГПК України і такі процесуальні дії місцевого суду не можуть вважатися порушенням норм процесуального права, яке тягне за собою наслідки у вигляді скасування оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку. (Такі висновки узгоджуються з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відповідно до Постанови від 10.04.2019 у справі №909/482/18 у подібних правовідносинах).

Аргументи скаржників про допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права при призначенні експертизи, оскільки сума балансової вартості активів банку ними не заперечується, суд апеляційної інстанції не примає до уваги, позаяк у даному випадку призначення судом експертизи має на меті з`ясування обставин, що мають значення для справи, встановлення яких потребує спеціальних знань у сфері іншій ніж право.

Поміж тим, в цій частині заслуговують на увагу пояснення позивача про те, що визначення експертами вартості чистих активів банку надасть можливість позивачу вірно визначити ціну позову (враховуючи його право збільшити чи зменшити розмір позовних вимог). Використати своє право на здійснення експертного висновку самостійно позивач не має можливості, оскільки в його розпорядженні відсутні документи на підставі яких було проведено інвентаризацію майна суб`єктами оціночної діяльності - ТОВ «Європейський центр консалтингу та оцінки» і ТОВ «Кредитне брокерське Агенство». Фонд вказаних документів не надав.

Що стосується доводів скаржників з приводу того, що безпідставне призначення судової експертизи є порушенням норм процесуального закону, оскільки носить характер зловживанням процесуальними правами і спрямоване на затягування вирішення спору по суті, колегія суддів такі доводи відхиляє та вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до практики ЄСПЛ, питання про те, чи є розумним строк розгляду справи, повинен оцінюватись в контексті конкретних обставин справи і з урахуванням критеріїв, встановлених практикою Суду, зокрема, складність справи, дій заявника й учасників справи, а також важливості можливого результату судового процесу для заявника (Рішення ЄСПЛ від 26.10.2000 у справі "Кудла проти Польщі").

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 229 ГПК України, зупинення провадження у справі, у зв`язку з призначенням судової експертизи, здійснюється на час проведення експертизи.

Отже, зупинення місцевим судом, провадження у цій справі, у зв`язку з призначенням судової комплексної економічну експертизи балансової вартості активів банку встановлених в ході інвентаризації майна АТ "Банк Велес" та з`ясування документально підтвердженої балансової вартості чистих активів АТ "Банк Велес", до завершення експертного дослідження та надання суду висновку експерта відповідає вимогам статті 114 ГПК України щодо обрання судом "розумних строків" розгляду справи та не становить порушення судом такої засади (принципу) господарського судочинства, як розумність строків розгляду справи судом.

Таким чином, доводи скаржників про порушення судом першої інстанції принципу швидкого та ефективного розгляду справи упродовж розумного строку з посиланням на безпідставність призначення у даній справі судової експертизи, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки судом, враховуючи предмет заявленого позову та пояснення учасників справи, для об`єктивного та правильного вирішення спору, встановлено необхідність спеціальних знань в сфері дослідження балансової вартості активів АТ "Банк Велес", з огляду на що необхідним є призначення у справі судової експертизи.

Що стосується аргументів Національного банку України про порушення позивачем процедури подачі клопотання про призначення судової експертизи у справі, колегія суддів зазначені доводи не приймає до уваги, порушення вимог процесуального закону в цій частині судом апеляційної інстанції не встановлено.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, доводи апеляційного оскарження відповідачів -1, -2 є необґрунтованими, підстав для зміни чи скасування оскарженої ухвали у даній справі колегія суддів не вбачає.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін.

Судові витрати.

Оскільки підстав для скасування ухвали у справі та задоволення апеляційної скарги немає, судовий збір за подання апеляційної скарги слід покласти на скаржників - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Національний банк України.

Керуючись Главою 1 Розділу IV «Апеляційне провадження» Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.03.2020 у справі №910/16198/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови суду складено та підписано - 11.08.2020.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.В. Попікова

О.О. Євсіков