ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020м. ДніпроСправа № 904/2866/20

за позовом Фермерського господарства "Лани Полісся", с. Спаське Чернігівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудпівдень", м. Дніпро

про стягнення 197 207,04 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Фермерське господарство "Лани Полісся" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудпівдень" заборгованість у розмірі 197 207,04 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 140 160,00 грн.;

- пеня у розмірі 44 924,16 грн.;

- 3 % річних у розмірі 5 114,88 грн.

- інфляційні втрати у розмірі 7 008,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки сільськогосподарської продукції від 11 березня 2018 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлену продукцію. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані три відсотки річних у сумі 5 114,88 грн. та інфляційні збитки у розмірі 7 008,00 грн. за період з квітня 2019 року по травень 2020 року.

На підставі пункту 4.2. договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 44 924,16 грн. за загальний період з 01.04.2019 по 01.06.2020.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №904/2866/20 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою господарського суду від 02.06.2020 відкрито провадження у справі.

Враховуючи приписи частини тринадцятої статті 8, статті 12, частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги малозначний характер справи та незначну складність, її розгляд було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (49098, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Любарського, будинок 159) відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

Направлена на адресу відповідача ухвала суду повернута підприємством зв`язку з відміткою: "неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача" №973 (а.с. 53-55).

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження, телефон, адресу електронної пошти.

При цьому, такі дані є офіційними та повідомляються юридичною особою для забезпечення комунікації та зв`язку із нею зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За таких обставин, суд вважає, що виконав всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

11 березня 2018 року Фермерське господарство "Лани Полісся" (постачальник), в особі голови Герасименко Світлани Володимирівни та Товариство з обмеженою відповідальністю "Бартрансагро" (покупець), в особі директора Патерлевича Дмитра Олеговича було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції, відповідно до умов якого (п.1.1.) постачальник зобов`язується продати (поставити), а покупець - прийняти та оплатити кукурудзу українського походження врожаю 2018 року.

Згідно п.1.2 договору постачальник гарантує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом виконання зобов`язання перед будь-якими фізичними або юридичними особами, державними органами і державою, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження передбаченого чинним законодавством України.

Відповідно до п. 1.3 договору предметом поставки є кукурудза у кількості 300 т. на загальну вартість 1 200 000,00 грн.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що якість товару, що підлягає поставці, повинна відповідати наступним вимогам: вологість - не більше 14,5%, сміттєва домішка - не більше 2,0%, зернова домішка - не більше 10%, биті зерна - не більше 5%, пошкоджені зерна - не більше 5%, амброзія - не більше 5 шт/кг. Інші показники якості товару - відповідно до ДСТУ 4525:2006.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2, 2,3 договору визначено, що строком поставки товару є - 15.03.2019; товар може передаватись покупцю окремими партіями, але повний його обсяг, визначений у цьому договорі, має бути поставлений у термін, встановлений у п.2.1 даного договору. Датою поставки товару вважається дата оформлення зерновим складом у місці постачання складського документа на ім`я покупця. Якість та кількість товару, що поставляється за цим договором, зазначається зерновим складом.

11 березня 2019 року постачальником було виставлено рахунок на оплату №5 у сумі 1 200 000,00 грн (а.с.10).

15 березня 2019 року постачальником було відвантажено кукурудзу у кількості 147,54 т, вартістю 590 160,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №5 від 15 березня 2019 року (а.с. 8).

15 березня 2019 року покупцем було сплачено 450 000,00, що підтверджується копією виписки з банку за 15.03.2019 (а.с. 9).

Згідно п.3.1 договору оплата товару здійснюється у наступному порядку:

- 80% оплати контрактної партії товару шляхом перерахування коштів на банківській рахунок постачальника протягом 3 (трьох) банківських днів з дати погрузки контрактної партії товару на автотранспорт покупця; - 20% оплати контрактної партії товару здійснюється покупцем протягом 3 (трьох ) банківських днів з дати реєстрації податкової накладної. Оригінал документів необхідно відправити поштою або кур`єром за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77.

У відповідності до п. 3.1 договору податкова накладна №7 від 15.03.2020, була зареєстрована постачальником на підставі квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку користування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних № від 27 березня 2019 року, відповідно до якої загальна сума, що підлягає сплаті складає 590 160,00 грн. (а.с.11,12).

Оплата залишку суми 140 160,00 грн. (590 160,00 грн. - 450 000,00 грн.) покупцем до сих пір не здійснена.

Відповідно до п.4.2. договору визначено, що за прострочення оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Строк дії договору встановлюється з дня його підписання сторонами і до 31 грудня 2019 року, а у випадку несвоєчасного виконання сторонами своїх договірних обов`язків до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань.

12 грудня 2019 року на адресу ТОВ "Бартрансагро": 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77, було направлено претензію вих. №22 від 12.12.2019 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням. Даний лист було повернуто підприємством зв`язку назад у кінці грудня 2019 року, з зазначенням "за зазначеною адресою даного суб`єкта не зареєстровано".

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.01.2020 позивачем було з`ясовано, що ТОВ "Бартрансагро", було перейменовано на ТОВ "Трансбудпівдень", та змінено місцезнаходження з: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77 на: 49098, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, вул. Любарського, б.159.

Фермерським господарством "Лани Полісся" було вчасно та належним чином виконано свої зобов`язання перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансбудпівдень", (колишня назва - "Бартрансагро") відповідно до договору поставки сільськогосподарської продукції від 11 березня 2019 року, що підтверджується видатковою накладною №5 від 15 березня 2019 року, податковою накладною від 15.03.2019, яка була зареєстрована постачальником 27 березня 2019 року, квитанцією про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.03.2019.

31.01.2020 позивачем до ТОВ "Трансбудпівдень", рекомендованою кореспонденцією була направлена претензія №45-01/20 від 30.01.2020 на адресу: 49098, вул. Любарського, б. 159, м. Дніпро.

Відповідно до змісту претензії позивач вимагав від боржника у 7-денний термін від дня отримання цієї вимоги перерахувати на поточний рахунок Фермерського господарства "Лани Полісся" UA1102769 грошові кошти у сумі 187 800,96 грн. Протягом 20 днів з моменту отримання даної претензії надіслати на адресу кредитора відповідь на цю претензію.

Відповідно до рекомендованого повідомлення №826 претензію ТОВ "Трансбудпівдень" отримало 04.02.2020 (представником Романова ).

Відповідь на претензію від ТОВ "Трансбудпівдень" до ФГ "Лани Полісся" не надходила.

Позивач просить стягнути заборгованість за поставлений товар у сумі 140 160,00 грн, що і є причиною виникнення спору.

Предметом доказування у цій справі є обставини, пов`язані з неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки сільськогосподарської продукції від 11 березня 2018 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлену продукцію, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами пункту 3.1 договору поставки від 11.03.2018 оплата вартості 20% контрактної вартості товару мала відбутись протягом 3 (трьох) банківських днів з дати реєстрації податкової накладної, яка була зареєстрована постачальником 27 березня 2019 року, тобто у строк до 01.04.2019 включно.

У встановлений договором строк умови договору щодо оплати вартості поставленого товару відповідачем не виконані.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість заявлених вимог по стягненню заборгованості у розмірі 140 160,00, строк оплати якої настав.

Крім вимоги про стягнення основного боргу позивачем також заявлена вимога про стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляції.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Частиною першою статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом пункту 4.2 договору, у випадку прострочення оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Заявлена до стягнення позивачем пеня у сумі 44 924,16 грн. розрахована за загальний період з 01.04.2020 по 01.06.2020 (а.с.4).

За умовами пункту 3.1 договору поставки зобов`язання мало бути виконано протягом 3 (трьох) банківських днів з дати реєстрації податкової накладної, яка була зареєстрована постачальником 27 березня 2019 року.

Тож, з урахуванням наведеного, останнім днем оплати вартості поставленого товару є 01.04.2019.

Відтак згідно зі статтею 253 Цивільного кодексу України початок перебігу строку починається, в даному випадку - з 02.04.2019 (квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних № від 27.03.2019).

Таким чином, з урахуванням встановленого строку оплати товару - 01.04.2019, прострочка виконання зобов`язання в частині оплати починається з 02.04.2019.

При цьому за змістом ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Тому розмір пені має бути розрахований за загальний період з 02.04.2019 по 02.10.19 (шість місяців), який буде складати 24 426,24 грн. (розрахунок пені виконано за допомогою програми "Законодавство" та міститься в матеріалах справи).

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені до стягнення позивачем 3% річних у сумі 5 114,88 грн розраховані за загальний період з 01.04.2019 по 01.06.2020.

За результатом перевірки здійсненого позивачем арифметичного розрахунку 3% річних встановлено порушення аналогічні тим, що й при обчисленні пені.

Таким чином, три відсотки річних за загальний період з 02.04.2019 по 01.06.2020 складають 4 914,22 грн. (розрахунок трьох відсотків річних виконано за допомогою програми "Законодавство" та міститься в матеріалах справи).

Також позивачем заявлено до стягнення позивачем втрати від інфляції у сумі 7008,00 грн. розраховані за загальний період з квітня 2019 року по травень 2020 року.

Перевіркою наданого позивачем розрахунку втрат від інфляції судом встановлено, що позивачем при обчисленні розміру втрат від інфляції не враховані місяці, в яких наявна дефляція.

Між тим, статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену порядком проведення індексації грошових доходів населення. Правова позиція Верховного Суду щодо порядку здійснення розрахунку втрат від інфляції викладена в постанові від 26 червня 2020 року у справі № 905/21/19.

За розрахунком суду втрати від інфляції за спірний період складають 4765,44грн. (140160,00грн. х 103,4% - сукупний індекс інфляції за період з квітня 2019 року по травень 2020 року).

За таких обставин законними й обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення на його користь із відповідача 174 265,90 грн, з яких: 140160,00грн. - основний борг, 24 426,24 грн. - пеня, 4914,22 грн. - 3% річних, інфляційні втрати - 4765,44грн.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Через недотримання норм частини 4 статті 126 ГПК України за змістом частини 5 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Зі змісту пункту 6 статті 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, відповідач не надав. Між тим, суд дослідив додані до заяви про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази та не встановив недотримання позивачем (його представником) вимог частини 3 статті 126 ГПК України.

Разом з тим, аналіз наведених норм частини 4 статті 126 ГПК України, а також норм статті 129 цього кодексу, дає підстави для висновку що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Відповідно до ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Як вказує позивач, у зв`язку із розглядом у Господарському суді Дніпропетровської області справи № 904/2866/20, ним були понесені судові витрати у загальному розмірі 8 000,00 грн.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №07-01/20 від 17.01.2020 укладений між Адвокатським бюро "Мірошниченко та партнери" (бюро) та Фермерським господарством "Лани Полісся" (клієнт) (а.с. 29-31), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №000201 від 08.09.2017 (а.с.33), ордер про надання правничої (правової) допомоги серії ЧН №086203 від 18 травня 2020 року адвокатом Мірошниченко О.А. у Господарському суді Дніпропетровської області (а.с. 29-31).

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору клієнт доручає бюро, а бюро бере на себе зобов`язання про надання клієнту за плату правової допомоги в порядку, обсязі та на умовах, визначених договором.

За надання правової допомоги, відповідно до даного договору, клієнт сплачує бюро вартість послуг у фіксованій сумі або у процентному відношенні залежно від ціни позову, відповідно до домовленості сторін та згідно Рекомендацій щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Чернігівської області від 10.01.2020 №84. Крім цього, сторони можуть домовитися про додатковий гонорар (премію), якщо для клієнта прийнято позитивне рішення. Позитивним результатом вважається також закінчення справи мировою угодою та залишення справи без розгляду за заявою іншою сторони у справі, перерахуванням суми боргу на розрахунковий рахунок клієнта (п.4.1).

Оплата послуг бюро здійснюється відповідно до виписаних рахунків-фактур, не пізніше 3-х банківських днів, шляхом перерахування коштів на рахунок бюро, що зазначений у договорі (п.4.2).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє 31.12.2020 року, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань даним договором.

15 травня 2020 року Адвокатським бюро "Мірошниченко та партнери" складено рахунок - фактуру №СФ-0000059 про сплату ФГ "Лани Полісся" суми 8000,00 грн. за надання адвокатських послуг за договором №07-01/20 від 17.01.2020 (а.с.34).

Також, Адвокатським бюро "Мірошниченко та партнери" складено калькуляцію виконаних робіт станом на 28.05.2020 відповідно до якої: - консультація з питань стягнення заборгованості з боржника по договору поставки сільськогосподарської продукції, збір доказів для підготовки позовної заяви, в т.ч. підготовка претензії відповідачу: 4 год х 800 = 3200,00 грн.; - підготовка проекту позовної заяви про стягнення боргу та штрафних санкцій : 6 год х800,00 грн. = 4800,00 грн.; - вартість 1 години роботи адвоката бюро = 800,00 грн.

Всього вартість наданих послуг з правової допомоги по договору №07-01/20 від 17.01.2020 станом на 28.05.2020 становить 8000,00 грн.

31 травня 2020 року сторонами підписано акт №ОУ-0000047 про те, що виконавцем були проведені такі роботи (надані такі послуги) по рахунку №СФ-0000059 від 15.05.2020: - за адв. послуги зг. Дог.№07-01/20 від 17.01.2020 - 1 шт. у сумі 8 000,00 грн. та зазначено, що сторони претензій одна до одної не мають (а.с.35).

На підтвердження оплати понесених витрат позивачем надано платіжне доручення №94 від 19.05.2020 у розмірі 8 000,00 грн.

Враховуючи розумність розміру судових витрат, їх необхідність та дійсність, відсутність обгрунтованих заперечень щодо їх розміру з боку відповідача, в силу приписів ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу адвоката позивача підлягають стягненню з відповідача у розмірі 7069 грн.36 коп. - пропорційно розміру задоволених вимог.

Судовий збір покладається на відповідача у сумі 2 613,98грн. (174 265,90 грн х1,5%) пропорційно задоволеним позовним вимогам відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Фермерського господарства "Лани Полісся" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудпівдень" про стягнення заборгованість у розмірі 197 207,04 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансбудпівдень" (49098, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Любарського, будинок 159, ідентифікаційний код 39770020) на користь Фермерського господарства "Лани Полісся" (16142, Чернігівська область, Сосницький район, с. Спаське, вул. Горького, буд. 3, ідентифікаційний код 36956253) основний борг у сумі 140160 (сто сорок тисяч сто шістдесят) грн. 00 коп., пеню у сумі 24 426,24 (двадцять чотири тисячі чотириста двадцять шість) грн. 24 коп., три відсотка річних у сумі 4 914 (чотири тисячі дев`ятсот чотирнадцять) грн. 22 коп., 3% річних, інфляційні втрати у сумі 4765 (чотири тисячі сімсот шістдесят п`ять)грн.44коп, витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 2613 (дві тисячі шістсот тринадцять) грн. 98 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7069 (сім тисяч шістдесят дев`ять)грн.36 коп., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням пункту четвертого розділу Х "Прикінцеві положення" та підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення підписано 11.08.2020

Суддя Н.М. Євстигнеєва