ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020м. ДніпроСправа № 904/5516/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Симбірьової К.В.

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Державного вищого навчального закладу "Український державний хіміко-технологічний університет", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 189 710,57 грн.

Представники:

від позивача: Локотков Б.О. довіреність № 870 від 08.11.2020.

від відповідача: Савко Д.Ю. довіреність № 19-30-01 від 12.02.2020.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Державного вищого навчального закладу "Український державний хіміко-технологічний університет" про стягнення 189 710,57 грн., з яких: 164 418,76 грн. - заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 21 081,64 грн. - пеня, 1 900,25 грн. - 3% річних, 2 309,92 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії за державні кошти № 03173-00 від 03.10.2018 в частині оплати за поставлену електроенергію.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

18.12.2019 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що позивачем був виставлений відповідачу рахунок та надані акти приймання передачі продукції № 11/3-40/09/11/1 за листопад 2018 року на загальну суму 1 036 506,08 грн. Однак, у зв`язку із неможливістю своєчасного проходження тендерних процедур та виниклою заборгованістю було досягнуто домовленість між сторонами про уточнення переданої продукції та надано акти з дробленням суми боргу за листопад на 2 акти: № 111/3-40/09/12/1 на суму 457 947,57 гривень та № 111/3-40/09/12/1 за період з 01.12.2018 по 10.12.2018 на загальну суму 544869,33 грн., при цьому такий рахунок містив у собі вартість використаної енергій як за листопад, так і за грудень. Далі у січні 2019 року позивач знов надає відповідачу остаточний рахунок № 111/3-40/09/12/1 та акт приймання передачі продукції за весь грудень місяць на загальну суму 1 029 782,14 грн. у якому вказує, що 130 729,58 грн. вже сплачені на момент формування рахунку. При цьому, на підтвердження того, що рахункок № 111/3-40/09/12/1 за період з 01.12.2018 по 10.12.2018 містив оплату як за листопад, так і за грудень, свідчить той факт, що весь рахунок за грудень менші, ніж рахунок виставлений за 10 днів грудня. Тобто у зв`язку із помилкою у виставлених рахунках виникла певна плутанина. В цілому рахунки за грудень та листопад приблизно трохи більше одного мільйона гривень, що також підтверджує факт не типовості рахунка за період з 01 по 10 грудня та те, що він містив борг за листопад місяць. Далі 11.12.2018 та 19.12.2018 були здійсненні платежі у розмірі 544 869,33 грн. та 457 947,57 грн. на загальну суму 1 002 816,90 грн. Отже за листопад місяць відповідач винен позивачу 33 689,18 грн. (1 036 506,08 грн. - 1 002 816,90 грн.). При цьому у рахунку № 111/3-40/09/12/1 від 01.01.2019 позивач не зазначив, що відповідачем за грудень сплачено 544 869,33 грн., а зазначив про оплату лише 130 729,58 грн., що зовсім не відповідає документам, які додано до відзиву, та підтверджує той факт, що у рахунку за грудень були включені показники за листопад місця. Якщо від суми боргу, вказаному у позові (164 418,76 грн.), відняти суму, зазначену позивачем у рахунку від 01.01.2019 (130 729,58 грн.), отримуємо 33 689,18 грн., що повністю співпадає із різницею недоплати за листопад місяць за версією відповідача про помилку у виставлених рахунках - 1 036 506,08 грн. (згідно рахунку за листопад) - 1 002 816,90 гривень (оплати здійсненні 11.12.2019 та 19.12.2019 544 869,33 грн. та 457 947,57 грн.) - 33 689,18 грн. У зв`язку із плутаниною у документах позивач помилково подав позов на суму, що значно перевищує суму боргу за листопад 2018 року. У зв`язку із викладеним, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 130 729,58 грн. а також відмовити у задоволенні позову в частині нарахування пені, 3% та інфляції, які нараховані на суму, яка була сплачена у грудні 2018 року.

Ухвалою суду від 20.01.2020 перейдено від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/5516/19 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 17.02.2020.

14.02.2020 позивач подав до суду відповідь на відзив.

Ухвалою від 17.02.2020 відкладено підготовче засідання на 16.03.2020.

16.03.2020 під час підготовчого засідання відповідач подав додаткові докази для долучення до матеріалів справи, а позивач просив продовжити строк розгляду справи для опрацювання поданих документів.

Ухвалою від 16.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 19.04.2020 включно та відкладено підготовче засідання на 15.04.2020.

Ухвалою суду від 15.04.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 18.05.2020.

18.05.2020 позивач подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 18.05.2020 відкладено розгляд справи по суті на 10.06.2020.

Ухвалою від 10.06.2020 відкладено розгляд справи по суті на 08.07.2020.

08.07.2020 у судове засідання з`явились представники позивача та відповідача, в судовому засіданні оголошено перерву до 30.07.2020.

При дослідженні матеріалів справи була встановлена наявність декількох рахунків на оплату за листопад 2018 року, виставлених позивачем, із зазначенням різних сум. Крім того, у судовому засіданні 08.07.2020 представник позивача пояснила, що частина коштів, сплачених відповідачем за грудень 2018 року, була зарахована в оплату за листопад 2018 року. 14.07.2020 позивач подав до суду додаткові пояснення, вказавши відповідну суму, сплачену за грудень 2018 року, яка (за його твердженням) була зарахована в оплату за листопад 2018 року. Однак належних та допустимих доказів відповідного зарахування (довідка, підписана головним бухгалтером тощо) до пояснень додано не було.

У судовому засіданні 30.07.2020 відповідач категорично заперечував наявність заборгованості, зазначаючи, що заборгованість повністю погашена, як за листопад, так і за попередні місяці (які не є предметом спору) та за грудень 2018 (за який кошти перераховані на виконання рішення суду).

Ухвалою суду від 30.07.2020 відкладено розгляд справи по суті на 05.08.2020.

05.08.2020 у судове засідання з`явились представники позивача та відповідача.

05.08.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 06.08.2020.

06.08.2020 у судове засідання з`явились представники позивача та відповідача.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2018 між Акціонерним товариством "ДТЕК Дніпровські електромережі" (постачальник) та Державним вищим навчальним закладом "Український державний хіміко-технологічний університет" (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії за державні кошти № 03173-00 (далі - договір).

Постачальник зобов`язується у 2018 році постачати споживачу електричну енергію у точку (точки) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 4927,0 кВт, величини якої по об`єктах споживача визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплатити постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка (точки) продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію, визначена додатками «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» та/або «Загальна схема електропостачання», які є невід`ємними частинами даного договору (п. 1.1. договору).

Найменування товару: ДК 021:2015:09310000-5 Електрична енергія (електрична енергія). Кількість обсягу електричної енергії, яку постачальник зобов`язується постачати споживачу, визначається згідно із додатками до договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», «Порядок розрахунків» та «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» (п. 1.2. договору).

Обсяги закупівлі електричної енергії споживачем можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та на підставі скоригованого додатку "Обсяги постачання електричної енергії споживачу» (п. 1.3. договору).

Ціна цього договору становить 1 299 311,22 грн., в тому числі ПДВ 216 551,87 грн. з урахуванням вартості активної, реактивної електричної енергії та інших видів нарахувань, визначених умовами договору, у тому числі: за рахунок загального фонду 863 377,00 грн., в тому числі ПДВ 143 896,17 грн.; за рахунок спеціального фонду 411 934,22 грн., в тому числі ПДВ 68 655,70 грн.; кошти, надходження яких очікується за рахунок відшкодувань орендарями 24 000,00 грн., в тому числі ПДВ 4 000,00 грн. Реєстрація юридичних зобов`язань по коштам, які надійшли за рахунок відшкодувань, здійснюється по мірі надходження коштів на реєстраційний рахунок. Ціна цього договору може бути змінена за взаємною згодою сторін без зміни обсягу споживання активної електричної енергії. Тариф на електричну енергію визначається нормативними документами в сфері електроенергетики відповідно до чинного законодавства. Якщо зміни тарифів, зменшення обсягу фактично спожитої електричної енергії за період дії цього договору призведуть до зміни ціни договору, ця ціна підлягає коригуванню шляхом оформлення додаткової угоди відповідно до діючого законодавства (п. 3.1. договору).

Прогнозована вартість активної електричної енергії визначається як добуток прогнозованого обсягу споживання активної електричної енергії за даними додатку «Обсяги постачання електричної енергії споживачу» на тариф, що діяв на дату укладення цього договору. Вартість фактично спожитої електричної енергії визначається як добуток обсягу електричної енергії, визначеного за фактичними показами розрахункових засобів обліку у розрахунковому періоді та підтверджених актом прийняття-передавання товарної продукції, на тариф, що діяв протягом цього розрахункового періоду. Сума прогнозованої плати за перетікання реактивної електроенергії визначається виходячи із фактичної вартості плати за перетікання реактивної електроенергії відповідного розрахункового періоду у році, що передує року укладення цього договору. Сума фактичної плати за перетікання реактивної електроенергії визначається розрахунковим шляхом згідно додатку до договору «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії» (п. 3.2. договору).

Розрахунки за придбану електричну енергію проводяться споживачем на підставі рахунка на оплату спожитої у розрахунковому періоді електричної енергії. Порядок проведення розрахунків наведений у додатку до договору "Порядок розрахунків" (п. 4.1. договору).

На підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов додатка „гГафік зняття показів засобів обліку електричної енергії" оформлюються такі документи: акт прийняття - передавання товарної продукції (форма наведена в додатку до договору); акт результатів замірів електричної потужності. За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку покази надаються окремо за кожною точкою обліку (п. 4.2. договору).

Облік електроенергії, спожитої споживачем та/або субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами Правил улаштування електроустаткування (далі - ПУЕ) та Правил користування електричною енергією (далі ПКЕЕ). Для розрахункового обліку електричної енергії мають використовуватися засоби обліку, які пройшли повірку і відповідають вимогам Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки та погоджені постачальником (п. 4.4. договору).

Строк постачання електричної енергії визначений пунктом 1.1. цього договору (п. 5.1. договору).

Місце постачання електричної енергії: за місцем знаходження об`єктів споживача (п. 5.2. договору).

Споживач зобов`язаний: оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші платежі згідно з умовами додатків „Порядок розрахунків" та „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії"; виконувати умови цього договору; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" (п.п. 6.1.1, 6.1.2., 6.1.6. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором (п. 7.1. договору).

За внесення платежів, передбачених пунктами 6.1.1, 6.1.6 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком „Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання, та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення. Суми пені, 3% річних та інфляційних втрат зазначаються в окремому розрахунковому документі (пп. 1 п. 7.2.2. договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по договору. Термін дії цього договору, а також його умови можуть бути переглянуті за узгодженням сторін, на підставах та у відповідності до законодавства в сфері електроенергетики та державних закупівель. Сторони цього договору домовилися, що відповідно до статті 631 ЦКУ, умови цього договору застосовуються до відносини між ними, які виникли до його укладання і діють з 01.08.2018 по 31.12.2018 включно. Сторони цього договору домовилися, що у відповідності до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», дія договору може продовжуватися на строк» достатній для проведенні процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (п. 10.1. договору).

За містом пункту 1 додатку 3 до договору "Порядок розрахунків" (далі додаток 3) розрахунковий період для визначення обсягу спожитої електричної енергії становить один місяць, а саме: з 01 числа розрахункового місяця по останній день розрахункового місяця.

Відповідно до п. 2 додатку 3 споживач здійснює повну оплату вартості обсягу використання електричної енергії, заявленого на розрахунковий період, за формою попередньої оплати.

Попередня оплата здійсніться до 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду у розмірі повної вартості договірної величини споживання електричної енергії згідно з додатком до договору «Обсяги постачання електричної енергії споживачу» на підставі самостійно отриманого у постачальника рахунка (п. 2.1. додатку 3).

Остаточний розрахунок за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплата рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеня, 3% річних, індекс інфляції та інші платежі (за надання споживачу додаткових послуг, суми завданих споживачем збитків тощо) згідно з умовами цього договору, здійснюється на рахунки постачальника, вказані у розділі 10 договору, на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків протягом п`яти операційних днів з дня їх отримання. У разі неявки споживача (уповноваженого представника споживача) для отримання рахунків, постачальник направляє рахунки споживачу рекомендованим листом на адресу (юридичну або поштову), що вказана у договорі. У такому разі рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення. Під час визначення суми платежу в остаточному розрахунку за поточний розрахунковий період постачальником мають бути враховані суми проведених попередніх платежів за використання електричної енергії в поточному розрахунковому періоді. Рахунки на оплату можуть надаватися споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника через персональну сторінку споживача на web-сайті постачальника за допомогою інтернет-сервісу «Личный кабинет юридического клиента» або електронною поштою, факсимільним зв`язком, поштовим зв`язком, кур`єром, чи іншими способами з використанням новітніх інформаційних технологій у системі електронного документообігу у порядку, визначеному чинним законодавством (п. 2.2. додатку 3).

Позивач зазначає, що на виконання умов договору в листопаді 2018 року поставив відповідачу електричну енергію у кількості 611 253 кВт год, на підтвердження чого надав підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт про використану електричну енергію споживача за листопад 2018 (а.с. 17-18).

Згідно із зазначеним актом про використану електричну енергію за листопад 2018, відповідачу було виставлено рахунок № 111/3-40/09/11/1 від 01.12.2018 на оплату поставленої в листопаді 2018 року електроенергії в кількості 611 253 кВт год вартістю 1 036 506,00 грн. з ПДВ (а.с. 15).

Позивач зазначає, що вказаний рахунок листом № 30681/1001 від 20.06.2019 (а.с. 16) було направлено на адресу відповідача. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 16), відповідач отримав вказаний лист разом із рахунком 24.06.2019.

Однак, як зазначає позивач, відповідач по виставленому рахунку за спожиту активну електроенергію сплачував частково, внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача перед позивачем за поставлену у листопаді 2018 активну електроенергію у розмірі 164 418,76 грн.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч.1 ст. 275 Господарського кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленої електричної енергії в сумі 164 418,76 грн. відповідач не надав.

Відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що позивачем був виставлений відповідачу рахунок та надані акти приймання передачі продукції № 11/3-40/09/11/1 за листопад 2018 року на загальну суму 1 036 506,08 грн. Однак, у зв`язку із неможливістю своєчасного проходження тендерних процедур та виниклою заборгованістю було досягнуто домовленість між сторонами про уточнення переданої продукції та надано акти з дробленням суми боргу за листопад на 2 акти: № 111/3-40/09/12/1 на суму 457 947,57 гривень та № 111/3-40/09/12/1 за період з 01.12.2018 по 10.12.2018 на загальну суму 544869,33 грн., при цьому такий рахунок містив у собі вартість використаної енергій як за листопад, так і за грудень. Далі у січні 2019 року позивач знов надає відповідачу остаточний рахунок № 111/3-40/09/12/1 та акт приймання передачі продукції за весь грудень місяць на загальну суму 1 029 782,14 грн. у якому вказує, що 130 729,58 грн. вже сплачені на момент формування рахунку. При цьому, на підтвердження того, що рахункок № 111/3-40/09/12/1 за період з 01.12.2018 по 10.12.2018 містив оплату як за листопад, так і за грудень, свідчить той факт, що весь рахунок за грудень менші, ніж рахунок виставлений за 10 днів грудня. Тобто у зв`язку із помилкою у виставлених рахунках виникла певна плутанина. В цілому рахунки за грудень та листопад приблизно трохи більше одного мільйона гривень, що також підтверджує факт не типовості рахунка за період з 01 по 10 грудня та те, що він містив борг за листопад місяць. Далі 11.12.2018 та 19.12.2018 були здійсненні платежі у розмірі 544 869,33 грн. та 457 947,57 грн. на загальну суму 1 002 816,90 грн. Отже за листопад місяць відповідач винен позивачу 33 689,18 грн. (1 036 506,08 грн. - 1 002 816,90 грн.). При цьому у рахунку № 111/3-40/09/12/1 від 01.01.2019 позивач не зазначив, що відповідачем за грудень сплачено 544 869,33 грн., а зазначив про оплату лише 130 729,58 грн., що зовсім не відповідає документам, які додано до відзиву, та підтверджує той факт, що у рахунку за грудень були включені показники за листопад місця. Якщо від суми боргу, вказаному у позові (164 418,76 грн.), відняти суму, зазначену позивачем у рахунку від 01.01.2019 (130 729,58 грн.), отримуємо 33 689,18 грн., що повністю співпадає із різницею недоплати за листопад місяць за версією відповідача про помилку у виставлених рахунках - 1 036 506,08 грн. (згідно рахунку за листопад) - 1 002 816,90 гривень (оплати здійсненні 11.12.2019 та 19.12.2019 544 869,33 грн. та 457 947,57 грн.) - 33 689,18 грн. У зв`язку із плутаниною у документах позивач помилково подав позов на суму, що значно перевищує суму боргу за листопад 2018 року. У зв`язку із викладеним, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 130 729,58 грн. а також відмовити у задоволенні позову в частині нарахування пені, 3% та інфляції, які нараховані на суму, яка була сплачена у грудні 2018 року.

Господарський суд зазначає, що належних доказів досягнення між сторонами домовленості про уточнення переданої продукції з дробленням суми боргу за листопад на 2 акти, у зв`язку із неможливістю своєчасного проходження тендерних процедур та виниклою заборгованістю відповідач до суду не надав.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні").

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів (п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи) (п. 2.2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг (п. 2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку).

Господарський суд зазначає, що Акт № 111/3-40/09/12/1 на суму 457 947,57 грн., на який посилається відповідач у своєму відзиві, в матеріалах справи відсутній, натомість відповідач надав до суду акт № 111/3-40/09/11/1 на суму 457 947,57 грн. (а.с. 50), відповідно до якого кількість спожитої електроенергії становить 198 687 кВт год.

Відповідач на підтвердження своїх доводів, наведених у відзиві, подав до суду копії актів прийняття-передавання товарної продукції:

- за листопад 2018 року № 111/3-40/09/11/1 про поставку електроенергії у кількості 198 687 кВт год на суму 457 947,57 грн. з ПДВ (а.с. 50);

- № 111/3-40/09/12/1 за період з 01.12.2018 по 10.12.2018 про поставку електроенергії у кількості 412 566 кВт год на загальну суму 578 558,51 грн. (а.с. 51).

За своєю правовою природою акти прийняття-передавання товарної продукції є первинними документами, оскільки підтверджують факти підприємницької діяльності, що впливають на стан майна, містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Таким чином, до оформлення актів прийняття-передавання товарної продукції застосовуються вимоги, встановлені діючим законодавством.

Господарський суд зазначає, що акт прийняття-передавання товарної продукції за листопад 2018 року № 111/3-40/09/12/1 (а.с.50) не містить дати його складання, у зв`язку із чим неможливо стверджувати, що вказаний акт було складено після підписання сторонами акту про використану електричну енергію споживача за листопад 2018 та виставлення рахунку № 111/3-40/09/11/1 від 01.12.2018 (а.с.15,49).

Надані відповідачем до суду копії актів прийняття-передавання товарної продукції за листопад 2018 року № 111/3-40/09/12/1 та № 111/3-40/09/12/1 за період з 01.12.2018 по 10.12.2018 (а.с.50,51) відповідачем не підписані та містять лише відтиск печатки позивача, однак в той же час не містять підпису уповноваженого представника позивача.

У зв`язку із чим відповідно до норм чинного законодавства України надані відповідачем копії актів прийняття-передавання товарної продукції за листопад 2018 року № 111/3-40/09/12/1 та № 111/3-40/09/12/1 за період з 01.12.2018 по 10.12.2018 (а.с.50,51) не можуть бути достатніми та достовірними доказами здійснення передбачених ними господарських операцій.

До того ж, акт № 111/3-40/09/12/1 за період з 01.12.2018 по 10.12.2018 на загальну суму 578 558,51 грн., складений на виконання договору № 03556-00 від __12.2018, в той час коли договір, внаслідок неналежного виконання якого виник спір, має номер 03173-00 та укладений сторонами 03.10.2018.

Також господарський суд зазначає, що на підтвердження своїх доводів, наведених у відзиві, відповідач надав до суду копії виставлених позивачем рахунків:

- № 111/3-40/09/12/1 від 19.12.2018 на оплату поставленої у період з 01.12.2018 по 10.12.2018 електроенергії у кількості 397 949 кВт год вартістю 544 869,33 грн. (а.с. 53);

- № 111/3-40/09/11/1 від 11.12.2018 на оплату поставленої у листопаді 2018 року електроенергії у кількості 198 687 кВт год вартістю 457 947,57 грн. (а.с. 54).

З викладеного вбачається, що номери наданих відповідачем рахунків (№ 111/3-40/09/12/1 та № 111/3-40/09/11/1) та періоди постачання електричної енергії за ними повністю збігаються із номерами наданих відповідачем актами прийняття-передавання товарної продукції (№ 111/3-40/09/12/1 та № 111/3-40/09/11/1). Однак, відповідно до акту прийняття-передавання товарної продукції № 111/3-40/09/12/1 за період з 01.12.2018 по 10.12.2018 було поставлено електроенергію у кількості 412 566 кВт год на загальну суму578 558,51 грн. (а.с. 51), в той час коли відповідно до рахунку № 111/3-40/09/12/1 від 19.12.2018 оплаті підлягає електрична енергія поставлена у період з 01.12.2018 по 10.12.2018 у кількості397 949 кВт год вартістю 544 869,33 грн. (а.с. 53).

Господарський суд зазначає, що сума зазначених відповідачем 2 рахунків: № 111/3-40/09/12/1 за листопад 2018 року (на суму 457 947,57 грн.) та № 111/3-40/09/12/1 за період з 01.12.2018 по 10.12.2018 (на загальну суму 544 869,33 грн.) дорівнює 1 002 816,90 грн., в той час коли відповідно до рахунку № 111/3-40/09/11/1 від 01.12.2018, виставленого на підставі підписаного сторонами та скріпленого їх печатками акту про використану електричну енергію споживача за листопад 2018, вартість спожитої у листопаді 2018 року електроенергії становить 1 036 506,08 грн.

Також, господарський суд зауважує, що рахунок № 111/3-40/09/12/1 від 19.12.2018 (а.с. 53) виставлено позивачем на оплату поставленої у період з 01.12.2018 по 10.12.2018 електроенергії у кількості 397 949 кВт год вартістю 544 869,33 грн. за договором № 03556-00 від 11.12.2018, в той час коли договір (у справі, що розглядається) має номер 03173-00 та укладений сторонами 03.10.2018.

Позивач подав до суду письмові пояснення, в яких зазначив, що оскільки споживачем не було надано даних про споживання електричної енергії за розрахунковий період листопад 2018, відповідачу було надано рахунок № 111/3-40/09/11/1 від 11.12.2018 на суму 457 947,57 грн. за розрахунковий період листопад 2018, визначений за середньодобовим обсягом споживання, який відповідач сплатив у повному обсязі. В подальшому, згідно наданих даних про споживання електричної енергії, а саме акту про використану електричну енергію за розрахунковий період листопад 2018, споживачу було проведено перерахунок. Так, 27.12.2018 споживачу було надано рахунок № 111/3-40/09/11/1 за листопад 2018 на суму 1 036 506,08 грн. Оскільки, відповідачем за розрахунковий період грудня 2018 були сплачені кошти більші, ніж виставлені позивачем у рахунку за грудень 2018, утворився значний надлишок суми у розмірі 414 139,75 грн. яка і була зарахована за листопад 2018 року. Таким чином, заборгованість по рахунку № 111/3-40/09/11/1 за використану у листопаді 2018 електричну енергію складає 164 418,76 грн.

Господарський суд наголошує, що в матеріалах справи міститься підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт про використану електричну енергію споживача за листопад 2018, відповідно до якого позивач в листопаді 2018 року поставив відповідачу електричну енергію у кількості 611 253 кВт год. Згідно із зазначеним актом про використану електричну енергію за листопад 2018, було виставлено рахунок № 111/3-40/09/11/1 від 01.12.2018 на оплату поставленої в листопаді 2018 року електроенергії в кількості 611 253 кВт год вартістю 1 036 506,00 грн. з ПДВ (а.с. 15).

Тобто рахунок № 111/3-40/09/11/1 від 01.12.2018 виставлений на оплату електроенергії в кількості 611 253 кВт год, що повністю відповідає кількості спожитої відповідачем у листопаді 2018 року електричної енергії, відповідно до підписаного сторонами та скріпленого їх печатками акту про використану електричну енергію споживача за листопад 2018 (а.с. 17-18).

Відповідач надав до суду платіжні доручення на підтвердження оплати заборгованості. Господарський суд зазначає, що частина наданих відповідачем платіжних доручень врахована судом при визначенні основної заборгованості за спірним договором № 03173-00 від 03.10.2018, інша залишкова частина наданих відповідачем платіжних доручень, спрямована на оплату рахунків, виставлених по договору № 03556-00 від 11.12.2018.

З огляду на викладене, заперечення відповідача спростовується матеріалами справи.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 164 418,76 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 21 081,64 грн. за період з 03.07.2019 по 20.11.2019.

Відповідно до пп. 1 п. 7.22. договору за внесення платежів, передбачених пунктами 6.1.1, 6.1.6 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком „порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання, та 3% річних від суми боргу. Сума боргу сплачується споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення. Суми пені, 3% річних та інфляційних втрат зазначаються в окремому розрахунковому документі.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч.4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Договором передбачено стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання.

Судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача, та встановлено що він виконаний правильно.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 1 900,25 грн. за період з 03.07.2019 по 20.11.2019 та інфляційні втрати у розмірі 2 309,92 грн. за період з вересня 2019 року по жовтень 2019 року.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно перерахунку, виконаного господарським судом, розмір 3% річних є більшим, ніж заявлено позивачем. Разом з тим, суд позбавлений права збільшувати розмір позовних вимог. Пред`явлення вимог в меншому розмірі є правом позивача. Враховуючи викладене, суд розглядає вимоги про стягнення 3% річних в заявленому позивачем розмірі.

Розмір інфляційних втрат позивачем розраховано правильно.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 189 710,57 грн., з яких: 164 418,76 грн. - заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 21 081,64 грн. - пеня, 1 900,25 грн. - 3% річних, 2 309,92 грн. - інфляційні втрати.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2 845,66 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу "Український державний хіміко-технологічний університет" (49005, Дніпропетровська область, м. Дніпро, просп. Гагаріна, буд. 8, ідентифікаційний код 02070758) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, Дніпропетровська область, м. Дніпро, шосе Запорізьке, буд. 22, ідентифікаційний код 23359034) 189 710,57 грн., з яких: 164 418,76 грн. - заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 21 081,64 грн. - пеня, 1 900,25 грн. - 3% річних, 2 309,92 грн. - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 845,66 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Повне рішення складено 13.08.2020

Суддя І.В. Мілєва