ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" липня 2020 р. Справа № 921/634/19

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Матущака О.І.,

Якімець Г.Г.,

розглянув заяву товариства з обмеженою відповідальністю Магістр-Д б/н від 28.07.2020 (вх.№01-05/2120/20 від 30.07.2020)

про забезпечення позову

на стадії апеляційного провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю Захід-Агротранс б/н від 12.02.2020

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.01.2020 суддя: Сидорук А.М. м. Тернопіль, повний текст рішення складено 27.01.2020

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Магістр-Д, м.Тернопіль

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Захід-Агротранс, Тернопільська область м. Ланівці

про стягнення 4 610 244,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

04.10.2019 в Господарський суд Тернопільської області звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Магістр-Д (далі по тексту ТОВ Магістр-Д) до товариства з обмеженою відповідальністю Захід-Агротранс (далі по тексту ТОВ Захід-Агротранс) про стягнення 4 610 244,07 грн., з яких: 4 236 476,53 грн. основної заборгованості за договором №36 від 02.02.2018 з урахуванням додаткової угоди від 02.05.2019, 180 573,78 грн. пені та 193 193,76 грн. 0,1% процентів за кожен день прострочення, які нараховані в період з 20.06.2019 по 30.09.2019, протягом якого відповідач прострочив взяті на себе грошові зобов`язання.

Правовими підставами позову зазначає ст.ст. 525, 526 ЦК України.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 21.01.2020 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ Захід-Агротранс на користь ТОВ Магістр-Д 4 236 476,53 грн. боргу; 193 193,76 грн. 0,1% процентів за кожен день прострочення, нарахованих на суму простроченого платежу; 180 573,78 грн. пені; 69 153,68 грн. судового збору та 4 050,00 грн. витрат на професійну правову допомогу.

В межах строку апеляційного оскарження цього рішення суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, а тому в силу положень ч. 1 ст. 241 ГПК України оскаржуване рішення господарського суду не набрало законної сили.

У даній апеляційній скарзі ТОВ Захід-Агротранс просить скасувати рішення місцевого господарського суду про задоволення позову та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ Захід-Агротранс б/н від 12.02.2020 на рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.01.2020 в справі №921/634/19.

13.05.2020 до Західного апеляційного господарського суду від позивача ТОВ Магістр-Д надійшла заява, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ТОВ Захід-Агротранс (79067, м. Львів, вул. Богданівська, 15А, ) і знаходяться у нього чи в інших осіб, в розмірі, який співмірний ціні позову 4 236 476,53 грн.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2020 вказану заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Магістр-Д» б/н від 13.05.2020 про вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агротранс» у межах суми заявлених позовних вимог задоволено повністю. Накладено арешт у межах ціни позову 4 236 476,53 грн. на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агротранс» (79067, м. Львів, вул. Богданівська, 15-А, код ЄДРПОУ - 38422892), що належать або підлягають передачі або сплаті товариству з обмеженою відповідальністю «Захід-Агротранс» і знаходяться у нього чи в інших осіб.

30.07.2020 до Західного апеляційного господарського суду від ТОВ «Магістр-Д» надійшла заява, в якій позивач просить вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ТОВ «Захід-Агротранс» (79067, м. Львів, вул. Богданівська, 15-А, код ЄДРПОУ - 38422892) і знаходяться у нього чи в інших осіб, в розмірі, який співмірний ціні позову 4 236 476,53, грн.

В обґрунтування вказаної заяви про забезпечення позову зазначає, що після накладення державним виконавцем на підставі ухвали Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2020 арешту на грошові кошти ТОВ «Захід-Агротранс», які відкриті в АТ «Сбербанк», АТ «Кредобанк», Тернопільська філія АТ «Комерційний банк «Приватбанк», АТ «Комерційний банк «Глобус», АТ «Укргазбанк», відповідач відкрив новий рахунок в АТ «РВС Банк», на який надходять грошові кошти від реалізації транспортних засобів, в обхід чинному забезпеченню, виконавче провадження щодо якого передчасно закінчене державним виконавцем.

Також, заявник покликається на постанову Касаційного господарського суду від у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №922/2163/17 в якій зазначено, що реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, являється достатньо обґрунтованим припущенням для забезпечення позову.

Апеляційний господарський суд, здійснюючи оцінку обґрунтованості заяви позивача приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Позивач у заяві про забезпечення позову зазначає, що після накладення державним виконавцем на підставі ухвали Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2020 арешту на грошові кошти ТОВ «Захід-Агротранс», які відкриті в АТ «Сбербанк», АТ «Кредобанк», Тернопільська філія АТ «Комерційний банк «Приватбанк», АТ «Комерційний банк «Глобус», АТ «Укргазбанк», відповідач відкрив новий рахунок в АТ «РВС Банк», на який надходять грошові кошти від реалізації транспортних засобів, в обхід чинному забезпеченню, виконавче провадження щодо якого передчасно закінчене державним виконавцем. Вказує на недостатність грошових коштів, які знаходяться на рахунках, що арештовані.

Здійснюючи оцінку обґрунтованості заяви позивача від 30.07.2020 про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ТОВ «Захід-Агротранс» (79067, м. Львів, вул. Богданівська, 15-А, код ЄДРПОУ - 38422892) і знаходяться у нього чи в інших осіб, в розмірі, який співмірний ціні позову 4 236 476,53, грн., апеляційним судом встановлено, що аналогічна заява судом вирішена шляхом прийняття ухвали Західним апеляційним господарським судом від 15.05.2020, якою задоволено заяву позивача та забезпечено позов шляхом накладення арешту у межах ціни позову 4 236 476,53 грн. на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Агротранс», що належать або підлягають передачі або сплаті йому і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В заяві про забезпечення позову позивач вказує на те, що у нього є підстави вважати, що відповідачем вчиняються дії, спрямовані на виведення грошових коштів, отриманих від реалізації транспортних засобів через рахунок у АТ «РВС Банк» (як відкриття нового рахунку у банку) незважаючи на накладений державним виконавцем арешт на кошти на підставі ухвали Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2020 на рахунки відповідача в інших установах банків.

Вирішуючи оцінку заходу забезпечення позову накладенням арешту на грошові кошти відповідача в конкретно визначеному банку, судом враховано прийняту ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2020 про забезпечення позову, винесену в цій ж справі, на підставі заяви позивача від 13.05.2020 про забезпечення позову, а також те, що діючим ГПК України не надано право господарському суду при зазначених обставинах виносити повторно аналогічного змісту ухвалу з вказівкою конкретної установи банку і наступних установ банку, в яких відповідач відкриває рахунки. Ухвала апеляційного суду від 15.05.2020 в цій справі про забезпечення позову є чинною.

Суд зазначає, що після прийняття ухвали Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2020 про забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, ці правовідносини перейшли під регулювання Закону України «Про виконавче провадження». Обставини, про які зазначає позивач в заяві про забезпечення позову врегульовані ч. 4 ст. 52 Закону «Про виконавче провадження».

Окрім того, особа, що не згідна з діями ДВС не позбавлена права на їх оскарження.

З цих фактично встановлених обставин апеляційним судом, підстав для задоволення заяви позивача від 30.07.2020 про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача немає.

Інші доводи заявника щодо задоволення заяви не тягнуть за собою інших висновків, ніж ті, що викладені вище.

Обговорюючи заходи забезпечення позову, передбачені в ст.137 ГПК України - накладенням арешту на майно відповідача, які наводить позивач у заяві від 30.07.2020, апеляційним судом враховано наступні фактичні обставини по справі.

Предметом спору в цій справі є майнова вимога позивача до відповідача про стягнення грошових коштів.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічні правові висновки щодо застосування ст. ст. 136, 137 Господарського процесуального кодексу України наведені в постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Частиною першою статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зі змісту цієї норми вбачається, що необхідними елементами «обов`язку доказування» є: 1)певне міркування особи щодо обставин, якими вона підтверджує свої вимоги або заперечення; 2)подання відповідних доказів, які підтверджують ці обставини.

Отже, до надання відповідних доказів на обґрунтування заявлених вимог або заперечень, будь які висловлені особою міркування будуть собою являти припущення, які не мають під собою жодного доказового значення.

Зазначене узгоджується з вимогами процесуального закону щодо оцінки доказів про те, що встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

З огляду на наведене, подана позивачем заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду у даній справі у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування нових заходів щодо забезпечення позову, окрім вже існуючих, які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

У зв`язку з цим апеляційний господарський суд відхиляє доводи позивача в цій частині, оскільки такі ґрунтуються на припущеннях, які не обґрунтованими та не свідчать про неефективність забезпечення позову, яке вжите на підставі ухвали Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2020 у даній справі.

Також, позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача без наведення конкретного переліку такого майна, його вартості та співмірності з предметом позову, обмежившись долученими до заяви витягами з Реєстру прав на нерухоме майно.

Апеляційний господарський суд звертає увагу на те, що зі змісту пункту першого частини першої статті 137 ГПК України вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно, суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися майном, тому може застосуватись у справі, в якій заявлено майнову вимогу. При цьому арешт майна має стосуватися майна, що належить до предмета спору.

Відповідна правова позиція викладена також в постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі №915/870/18, від 05.09.2019 у справі №911/527/19, від 10.10.2019 у справі №904/1478/19, від 12.05.2020 у справі №910/14149/19.

Враховуючи те, що предметом позовних вимог у даній справі є стягнення грошових коштів, а позивач просить про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, суд апеляційної інстанції доходить до висновку, що у такому випадку немає зв`язку між обраним позивачем заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги у справі №921/634/19, оскільки накладення арешту на майно має стосуватися майна, що належить до предмета спору.

Отже, вимоги заявника, наведені у заяві про забезпечення позову щодо накладення арешту на майно відповідача, неспівмірні із його позовними вимогами, а тому відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на майно відповідачів.

Посилання заявника на постанову Касаційного господарського суду від у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №922/2163/17, як на підставу застосування заходів забезпечення позову, відхиляються колегією суддів, оскільки відповідна оцінка наданих заявником доказів на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, здійснюється судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням обставин конкретної справи. Обставини про які йдеться в цій постанові не є аналогічними в цій справі.

Керуючись статтями ст.ст. 136, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю Магістр-Д б/н від 28.07.2020 про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті ТОВ «Захід-Агротранс» (79067, м. Львів, вул. Богданівська, 15-А, код ЄДРПОУ - 38422892) і знаходяться у нього чи в інших осіб, в розмірі, який співмірний ціні позову 4 236 476,53, грн.

Ухвала про відмову в забезпеченні позову може бути оскаржено до Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду в порядку ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя С.М. Бойко

Судді О.І. Матущак

Г.Г. Якімець

Повний текст ухвали складено та підписано 31.07.2020