СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" серпня 2020 р. Справа № 913/459/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.,

за участю секретаря судового засідання Ярітенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛД" (вх.№209 Л/2) на рішення господарського суду Луганської області від 09.12.2019 (рішення ухвалено суддею Лісовицьким Є.А. у приміщенні господарського суду Луганської області 09.12.2019 о 14:46 год.; повне рішення складено 17.12.2019) у справі №913/459/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурінтехсервіс", м.Полтава,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛД", м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 1708052,13 грн.

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ "Бурінтехсервіс" звернулося до господарського суду Луганської області з позовною заявою до ТОВ "АЛД", в якій просило стягнути з відповідача заборгованість за договором на надання сервісних послуг з приготування, обробки, контролю та регулюванню параметрів бурових промивальних рідин при проведенні робіт по будівництву пошукової свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі від 21.08.2017 №8 в загальній сумі 1708052,13 грн., в тому числі: 1576720,41 грн. - заборгованість за договором; 93179,96 грн. - інфляційні нарахування; 38151,76 грн. - 3% річних.

Рішенням господарського суду Луганської області від 09.12.2019 (з урахуванням додаткового рішення від 23.12.2019) позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором в сумі 1576720,41 грн., інфляційні втрати в сумі 85492,75 грн., 3% річних в сумі 38151,76 грн., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено; здійснено розподіл судових витрат пропорційно до задоволених позовних вимог.

Суд першої інстанції зазначив, що загальна сума за Актами здачі - приймання виконаних робіт, яка підлягає сплаті відповідачем, складає 5446726,76 грн., в тому числі: за актом № 1 від 14.09.2017 на суму 198186,96 грн., за актом № 2 від 31.10.2017 на суму 1005998,70 грн., за актом № 3 від 23.01.2018 на суму 3399254,93 грн., за актом № 4 від 24.01.2018 на суму 843286,17 грн.; відповідач частково розрахувався за виконану позивачем роботу в сумі 3870006,35 грн., що підтверджується банківськими виписками; відповідачем не оплачені роботи у розмірі 733434,24 грн., зазначені в Акті здачі - приймання виконаних робіт № 3 від 23.01.2018 та у розмірі 843286,17 грн., зазначені в Акті здачі - приймання виконаних робіт № 4 від 24.01.2018 (всього 1576720,41 грн.); оскільки відповідачем не в повному обсязі сплачено вартість виконаних позивачем робіт, він зобов`язаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми; за підрахунками суду, які здійснені за допомогою "Юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство", інфляційні втрати за період прострочення з 03.02.2018 по 01.06.2019 на суму боргу 733434,24 грн. з урахуванням індексу інфляції за період з березня 2018 року по травень 2019 року складають 85492,75 грн., з огляду на викладене, інфляційні втрати, заявлені позивачем до стягнення в сумі 93179,96 грн., задоволено судом частково. - в сумі 85492,75 грн.; 3% річних стягнуто у заявленій позивачем сумі 38151,76 грн. з посиланням на обґрунтованість її нарахування.

Відповідач із рішенням не погодився, в межах встановленого законом строку подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі; стягнути з ТОВ "Бурінтехсервіс" на користь ТОВ "АЛД" понесені останнім судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінку обставинам щодо не підтвердження позивачем наявності заборгованості саме первинними документами, а брав до уваги лише підписані акти, не надав правову оцінку додатку №5 до договору, який детально розкриває цифри, зазначені в п.5.3 договору; апелянт не погоджується з висновком суду про те, що відповідачем було надано судовому експерту не всі необхідні документи; під час дії договору Акт здачі-приймання виконаних робіт №4 від 24.01.2018 на суму 843286,17 грн. на адресу відповідача не направлявся, тому у позивача відсутні законні підстави для посилання на п.5.8 договору, строк дії якого закінчився. За твердженням заявника скарги, в даній справі було доведено первинними документами та судово-економічною експертизою, що підрядник не надав послуг навіть на ту суму, що була сплачена.

До апеляційної скарги додано попередній розрахунок сум судових витрат, згідно з яким витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції визначено заявником у розмірі 15800,00 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.01.2020 відкрито провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 18.02.2020, встановлено строк до 11.02.2020 для подання позивачем відзиву на апеляційну скаргу, а також для подання учасниками справи заяв, клопотань тощо.

11.02.2020, тобто в межах установленого судом строку, позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що в Акті здачі - приймання виконаних робіт №4 від 24.01.2018 відображено вартість фактично витрачених хімреагентів на обробку бурового розчину за період понад встановлені терміни на буріння та кріплення свердловини згідно з п.5.10 договору; вказаний акт складено на підставі підписаних представником замовника добових зведень; додаток №5 до договору, на який посилається апелянт, визначено собівартість робіт; на стадії підписання договору відповідачу пропонувалося укласти його на умовах оплати по факту, однак відповідач відмовився від даної пропозиції, тому сторонами було встановлено фіксовану оплату, а саме - незалежно від того, скільки буде витрачено хімреагентів при виконанні робіт по кожному етапу, відповідач оплачує 4220833,09 грн., а у разі перевищення фактичних витрат часу на буріння та кріплення додатково оплачує вартість фактично витрачених хімреагентів на обробку бурового розчину за період понад встановлені договором терміни; також позивач погоджується із неврахуванням судом першої інстанції висновку експерта, оскільки, за твердженням позивача, відповідач вибірково надав документи на експертизу, при цьому поставлені на вирішення експертизи питання не мають значення для даної справи; також позивач вважає безпідставними посилання відповідача на закінчення строку дії договору, оскільки згідно зі ст.599 ЦК України, ч.1 ст.202 ГК України, умовою припинення зобов`язань є їх виконання, проведене належним чином; окрім того, роботи з використанням відповідних хімреагентів було проведено саме під час дії договору. Позивач просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

У судовому засіданні 18.02.2020, в якому були присутні представники обох сторін, оголошено перерву до 05.03.2020.

27.02.2020 позивач надав клопотання (вх.№1982) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якому просив приєднати до справи докази понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 12500,00 грн.

03.03.2020 відповідач звернувся з заявою в порядку ч.8 ст.129 ГПК України (вх.№2179), в якій просив надати ТОВ "АЛД" строк п`ять днів після ухвалення постанови судом апеляційної інстанції для визначення розміру судових витрат, які ТОВ "АЛД" сплатило або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, та надання відповідних доказів (договорів, рахунків тощо).

03.03.2020 відповідач надав пояснення, в яких із посиланням на практику Верховного Суду зазначає, що суд має дослідити, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального надання відповідних послуг за договором. Відповідач наполягає на тому, що він як замовник сплачував наперед аванс за необхідну кількість хімреагентів, яка наперед була визначена в додатку №5 до договору, при цьому ним сплачено 3870006,35 грн., тоді як підрядник фактично виконав робіт за договором на суму 2773222,27 грн., зокрема, відповідач стверджує, що позивачем не доведено обґрунтованості вимог щодо стягнення коштів на суму 843286,17 грн., вказану в акті №4.

У судовому засіданні 05.03.2020, в якому були присутні представники обох сторін, колегія суддів дійшла висновку про призначення судово-економічної експертизи та запропонувала сторонам, які проти проведення такої експертизи не заперечували, надати перелік питань, що мають бути поставлені експерту. У зв`язку з цим в судовому засіданні оголошено перерву до 10.03.2020.

Позивач надав відповідь на пояснення відповідача (06.03.2020 електронною поштою без електронного цифрового підпису та 10.03.2020 безпосередньо в судовому засіданні), в якій стверджує, що відповідачем не проводилася авансова оплата хімреагентів, необхідних для відповідного етапу робіт, а здійснювалася оплата за сервісні послуги, при цьому порушувалися встановлені договором строки; додаток до акту здачі-приймання виконаних робіт №4 від 24.01.2018 складено на підставі відомостей робочого проекту та добових зведень, підписаних представниками обох сторін.

Відповідач звернувся з заявою (06.03.2020 електронною поштою без електронного цифрового підпису та 10.03.2020 безпосередньо в судовому засіданні, вх.№ 2342), в якій просить поставити експерту наступні питання:

1.Яка кількість промивальної речовини та її компонентів (хімічних реагентів) в розрізі кожної окремої речовини була використана під час надання послуг підрядником в межах дії договору №8 від 21.08.2017 відповідно до відомостей, які містяться у первинних документах, зокрема, щоденних добових зведеннях?

2.Яка загальна вартість промивальної речовини та її компонентів (хімічних реагентів), які були фактично використані підрядником під час надання послуг в межах дії договору №8 від 21.08.2017?

3.Яка загальна вартість послуг з інженерно-технічного супроводу, які були фактично надані підрядником в межах дії договору №8 від 21.08.2017?

4.Яка загальна вартість послуг, які були фактично надані підрядником в межах дії договору №8 від 21.08.2017?

Позивач надав клопотання (06.03.2020 електронною поштою без електронного цифрового підпису та 10.03.2020 безпосередньо в судовому засіданні, вх.№ 2339), в якому зазначає, що на вирішення експертизи, на його думку може бути поставлене питання:

"Чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурінтехсервіс", розмір заборгованості за надані сервісні послуги з приготування, обробки, контролю та регулювання параметрів бурових промивальних рідин при проведенні робіт по будівництву пошукової свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі впродовж проектних 45 діб буріння та кріплення свердловини та впродовж додаткових 42 діб буріння та кріплення свердловини (у розмірі фактично витрачених хімреагентів на обробку бурового розчину за період понад встановлені (проектні) терміни на буріння та кріплення свердловини згідно п.5.10 договору) за договором №8 від 21.08.2017 на надання сервісних послуг з приготування, обробки, контролю та регулювання параметрів бурових промивальних рідин при проведенні робіт по будівництву пошукової свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі від 21.08.2017 за період з 05.09.2017 по 30.11.2017?",

або питання:

"Чи підтверджується документально кількість та вартість фактично витрачених хімреагентів на обробку бурового розчину за період понад встановлені (проектні) терміни на буріння та кріплення свердловини, вказані у додатку №1 до договору, а саме, за період перевищення фактичних витрат часу на буріння та кріплення свердловини понад встановлені у Робочому проекті терміни на буріння та кріплення (сторінка 132 розділ 13 "Тривалість будівництва свердловини", сторінка 205 "Основні показники буріння" таблиця 1 паспорту робочого проекту) впродовж додаткових 42 діб буріння та кріплення свердловини (згідно з п.5.10 договору), зазначена у додатку №1 до акту здачі-приймання виконаних робіт №4 від 24.01.2018?"

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.03.2020 призначено у справі №913/459/19 судово-економічну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. На вирішення експертів поставлено такі питання:

1.Якою є кількість та вартість фактично використаних хімреагентів на обробку бурового розчину за весь період виконання робіт з будівництва свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі - відповідно до добових зведень?

2.Якою є кількість та вартість фактично використаних хімреагентів на обробку бурового розчину впродовж проектних 45 діб буріння та кріплення свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі - відповідно до добових зведень (з визначенням конкретних дат початку та закінчення робіт з буріння та кріплення)?

3.Якою є кількість та вартість фактично використаних хімреагентів на обробку бурового розчину за період понад встановлені у додатку №1 до договору (проектні) терміни на буріння та кріплення свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі, а саме, за період перевищення фактичних витрат часу на буріння та кріплення свердловини понад встановлені у робочому проекті терміни на буріння та кріплення (сторінка 132 розділ 13 "Тривалість будівництва свердловини", сторінка 205 "Основні показники буріння" таблиця 1 паспорту робочого проекту) впродовж додаткових 42 діб буріння та кріплення свердловини (згідно з п.5.10 договору), зазначена у додатку №1 до акту здачі-приймання виконаних робіт №4 від 24.01.2018 - відповідно до добових зведень (з визначенням конкретних дат початку та закінчення робіт з буріння та кріплення)?

Зобов`язано ТОВ "Бурінтехсервіс" здійснити оплату за проведення експертизи у триденний строк з дня отримання рахунку за надання експертних послуг, докази оплати невідкладно надати Східному апеляційному господарському суду та Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. Бокаріуса. Матеріали справи №913/459/19 для проведення дослідження направлено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Провадження у справі № 913/459/19 зупинено.

24.07.2020 до Східного апеляційного господарського суду надійшов висновок експертів №6461/7450-7451, складений за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи, разом із матеріалами даної справи № 913/459/19, в якому зазначено, що:

- вартість фактично використаних хімреагентів на обробку бурового розчину, відповідно до добових зведень ТОВ "Бурінтехсервіс", за весь період виконання робіт з будівництва свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі становить 1536595,70 грн., без врахування вартості хімічної речовини Celpol в кількості 0,500т. (оскільки вартість даної речовини сторонами у додатку №5 до договору не визначено);

- вартість фактично використаних хімреагентів на обробку бурового розчину, відповідно до добових зведень ТОВ "Бурінтехсервіс", впродовж проектних 45 діб термінів буріння та кріплення свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі становить 730674,80 грн.;

- вартість фактично використаних хімреагентів на обробку бурового розчину, відповідно до добових зведень ТОВ "Бурінтехсервіс", впродовж додаткових 42 діб буріння та кріплення свердловини становить 805920,90 грн., без врахування вартості хімічної речовини Celpol в кількості 0,500т.

Ухвалою суду від 03.08.2020 поновлено провадження у справі, повідомлено учасників справи, що її розгляд відбудеться 11.08.2020. Дату розгляду справи визначено з огляду на те, що шістдесятиденний строк розгляду апеляційної скарги, встановлений ч.1 ст.273 ГПК України, закінчується 13.08.2020.

07.08.2020 позивач надав письмові пояснення, у яких із посиланням на висновок судової експертизи зазначає, що вартість фактично використаних хімреагентів на обробку бурового розчину, відповідно до добових зведень ТОВ "Бурінтехсервіс" впродовж додаткових 42 діб буріння та кріплення свердловини становить 877812,17 грн., тобто більше за суму, розраховану позивачем (877481,67 грн.). До пояснень додано оригінали платіжних доручень на загальну суму 60145,92 грн. на підтвердження оплати позивачем проведення експертизи (т.4, а.с. 37 - 40), згідно з рахунком, наданим науково-дослідним інститутом судових експертиз ім. Засл. проф. Бокаріуса (т.4, а.с.41).

У судовому засіданні 11.08.2020, в якому представники обох сторін підтримали викладену ними письмово правову позицію, оголошено перерву до 13.08.2020 о 14:30 годині.

12.08.2020 представник відповідача надав заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу (вх.№7543), в якій просить стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 22677,00 грн. До заяви додано копію додаткової угоди №3 від 06.01.2020 до договору про надання правової допомоги №30/08-1 від 30.08.2019, копію детального опису робіт на виконання договору станом на 11.08.2020, копію акту наданих послуг №2 від 11.08.2020 на суму 22677,00 грн., докази сплати вказаної суми ТОВ "АЛД", а також копії посадочних документів на підтвердження вартості проїзду представника ТОВ "АЛД", адвоката Алдошиної П.В., з м.Києва до м.Харкова і у зворотному напрямку.

12.08.2020 представник позивача звернувся з заявою (вх.№7555), в якій зазначає, що станом на 12.08.2020 на адресу ТОВ "Бурінтехсервіс" не надходила заява ТОВ "АЛД" від 05.12.2019 про розподіл судових витрат та докази понесення витрат в суді першої інстанції у вигляді оплати відповідачем послуг експерта в сумі 50000,00 грн. та послуг надання правничої допомоги адвокатом Алдошиною П.В. в розмірі 43112,00 грн., також від відповідача не надіслано клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу з доказами їх понесення в розмірі, зазначеному представником відповідача в судовому засіданні 11.08.2020, що позбавляє ТОВ "Бурінтехсервіс" як сторону у справі можливості подати свої заперечення щодо розміру заявлених витрат. Позивач вказує на те, що відповідно до ч.9 ст.80 ГПК України сторона у справі повинна надіслати докази понесення відповідних витрат не лише суду, а і іншим сторонам.

Також позивач 12.08.2020 надав додаткові письмові пояснення, в яких наполягає на тому, що акт здачі-приймання виконаних робіт №3 від 23.01.2018 є належним доказом виконання підрядником робіт на зазначену в даному акті суму. У поясненнях ТОВ "Бурінтехсервіс" зазначає, що роботи, вказані в актах № 1 - 3, були оплачені замовником не тільки на умовах попередньої оплати; умови щодо розміру вартості сервіс послуг у договорі були визначено чітко і жодна із сторін на стадії судового розгляду не може змінювати умови договору в односторонньому порядку або вільно їх трактувати; в додатку №5 до договору фактично позивач надав відомості відповідачу щодо собівартості робіт та сторони визначили вартість хімреагентів; умови про спосіб розподілу між сторонами заощадження підрядника (в порядку ст.845 ЦК України) договір не містить; доводи відповідача по суті спрямовані на зміну ціни в договорі після його виконання, що є неприпустимим.

13.08.2020 відповідач надав клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх.№7566), до якого додано докази надсилання позивачу заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та доданих до неї документів в електронному вигляді на електронні адреси позивача та його представника.

Присутні в судовому засіданні 13.08.2020 представники сторін підтримали викладену ними письмово правову позицію.

Представником позивача було зазначено, що ТОВ "Бурінтехсервіс" 12.08.2020 електронною поштою отримало копію заяви ТОВ "АЛД" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 22677,00 грн. з копіями всіх доданих до неї документів.

Клопотання про зменшення вищевказаних витрат в порядку ч.5, 6 ст.126 ГПК України позивач не надав, однак в усних поясненнях у судовому засіданні 13.08.2020, зазначивши, що апелянтом було попередньо визначено розмір судових витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 15800,00 грн., а в подальшому цю суму збільшено до 22677,00 грн., посилався на ч.6 ст.129 ГПК України, відповідно до якої, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Стосовно витрат в суді першої інстанції у вигляді оплати відповідачем послуг експерта в сумі 50000,00 грн. та послуг надання правничої допомоги адвокатом Алдошиною П.В. в розмірі 43112,00 грн. - представник позивача наполягав на тому, що всупереч вимогам ч.9 ст.80 ГПК України відповідач не надіслав позивачеві копій доказів на підтвердження здійснення вказаних витрат.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, враховуючи ту обставину, що шістдесятиденний строк розгляду апеляційної скарги, встановлений ч.1 ст.273 ГПК України, закінчується 13.08.2020, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги у даному судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.

Окрім того, в судовому засіданні 13.08.2020 судом було досліджено наданий позивачем для огляду оригінал Акту здачі - приймання виконаних робіт № 3 від 23.01.2018 на суму 3399254,93 грн., копія якого міститься в матеріалах справи (т.1, а.с.87), та встановлено, що вказана копія відповідає оригіналу.

У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

21.08.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛД" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бурінтехсервіс" (підрядник) було укладено договір №8 на надання сервісних послуг з приготування, обробки, контролю та регулюванню параметрів бурових промивальних рідин при проведенні робіт при проведенні робіт по будівництву пошукової свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі (далі - договір).

У відповідності до п. 1.1. договору (т.1, а.с.40), замовник замовляє, а підрядник надає сервісні послуги з приготування, обробки, контролю та регулюванню параметрів бурових промивальних рідин (бурових розчинів) при проведенні робіт по будівництву пошукової свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі з використанням власних матеріалів та обладнання, а також обладнання, наданого Замовником для виконання предмету цього Договору, у відповідності до умов цього Договору, при цьому Замовник зобов`язується прийняти і оплатити виконану роботу (надати послуги).

У відповідності до п. 5.1. договору, загальна вартість робіт (послуг) становить 3870006,35 грн. Складові відповідної суми (у тому числі, вартість хімреагентів та вартість інженерно-технічного супроводу) сторони погодили у додатку №5 до договору (т.1, а.с.53).

В подальшому умови договору було змінено згідно з додатковою угодою №1 від 12.10.2017 (т.1, а.с.77).

А саме, пункти 5.1., 5.3., 5.10. договору викладено в наступній редакції:

" 5.1. Загальна вартість робіт (послуг), що передбачені до виконання по цьому Договору, складає 4220833,09 грн., у тому числі ПДВ 703472,18 грн. Загальна вартість послуг збільшується за умови настання обставин, передбачених п. 5.9. та 5.10. цього Договору.

5.3. Вартість сервісних послуг з приготування, обробки, контролю та регулюванню параметрів бурових промивальних рідин в розрізі етапів робіт по будівництву свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі, складає:

- буріння під направлення та кондуктор в інтервалі 0-110 м, кріплення кондуктора діаметром 339,7 мм - 150186,95 грн. з ПДВ;

- буріння під проміжну колону в інтервалі 110-1260 м та кріплення проміжної технічної колони діаметром 244,5 мм - 917998,70 грн. з ПДВ;

- буріння під експлуатаційну колону в інтервалі 1260-1950 м та кріплення експлуатаційної колони діаметром 139,7 мм - 3152647,43 грн. з ПДВ.

5.10. У разі перевищення фактичних витрат часу на буріння та кріплення свердловини Замовник додатково оплачує вартість фактично витрачених хімреагентів на обробку бурового розчину за період понад встановлені терміни на буріння та кріплення свердловини вказані у додатку №1 до договору та вартість інженерно-технологічного супроводу. Вартість надання інженерно-технічного супроводу з бурових розчинів при бурінні під направлення, кондуктор та технічну колону в інтервалі глибин 0-1260 м та кріплення колон у заданому інтервалі визначається згідно фактичних витрат часу з розрахунку 8000,00 грн. з ПДВ за одну добу. Вартість надання інженерно-технічного супроводу з бурових розчинів, виконаного за стандартами Американського нафтогазового інституту (АРІ), при бурінні під експлуатаційну колону в інтервалі глибин 1260-1950 м та кріпленні експлуатаційної колони визначається згідно фактичних витрат часу з розрахунку 9864,30 грн. з ПДВ за одну добу.".

Також вказаною додатковою угодою було внесено зміни в додаток №5 до договору та викладено його в новій редакції (т.1, а.с.79).

За приписами п. 11.4. договору, невід`ємною частиною договору, зокрема, є додаток №1 "Робочий проект на спорудження пошукової свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі" (т.1, а.с.54), в якому встановлено проектну тривалість циклу будівництва (всього - 98,5 діб), в тому числі встановлені проектні витрати часу на буріння та витрати часу на роботи по кріпленню свердловини (всього - 45 діб). У відповідності до Робочого проекту, витрати часу на буріння всього складають 29 діб, в тому числі: кондуктор - 2 доби, проміжна колона - 10 діб, експлуатаційна колона - 17 діб; витрати часу на роботи по кріпленню свердловини всього складають 16 діб, в тому числі: кондуктор - 1 доба, проміжна колона - 5 діб, експлуатаційна колона - 10 діб.

За умовами п. 5.4. договору сторони передбачили авансування виконання робіт по цьому Договору у розмірі вартості хімреагентів необхідних для відповідного етапу робіт за 15 днів до початку виконання робіт відповідного етапу згідно наданих підрядником рахунків.

У відповідності до п. 5.5. договору, розрахунки за виконані роботи здійснюються поетапно по завершенню відповідних етапів робіт згідно наданих підрядником і підписаних замовником двосторонніх актів виконаних робіт.

Оплата виконаних робіт проводиться шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 10 днів з дати підписання актів виконаних робіт та отримання від нього відповідного рахунку за вирахуванням сплаченого авансу (п. 5.6. Договору).

Згідно з п. 5.9. договору, вартість робіт по ліквідації ускладнень, аварій, що виникли не з вини Підрядника, визначається згідно складеного Підрядником та погодженого Замовником виконавчого кошторисного розрахунку. Також Замовник компенсує Виконавцю згідно складеного виконавчого кошторисного розрахунку вартість фактично витрачених згідно добових зведень хімреагентів на приготування та (або) дообробку (регулювання параметрів) бурового розчину внаслідок виникнення понаднормативних втрат бурового розчину чи понаднормативних витрат бурового розчину (понад кількість, передбачену у таблиці 7.4 Робочого проекту) та/чи витрат хімічних реагентів на дообробку бурового розчину через некомпетентні дії, саботаж чи диверсії на об`єкті виконання робіт з боку працівників бурової бригади та/чи інших осіб, непідконтрольних Виконавцю, через геологічні чи технічні причини (ускладнення, аварії, що виникли не з вини Виконавця), у тому числі внаслідок понаднормативної втрати бурового розчину на системі очистки, у циркуляційній системі, скиду об`єму бурового розчину в амбар, поглинання бурового розчину свердловиною, викиду, витрат хімічних реагентів на приготування та дообробку бурового розчину на період ліквідації ускладнень і аварій та інше. Понаднормативні втрати бурового розчину та/чи понаднормативні витрати бурового розчину і хімічних реагентів та причини їх виникнення оформляються актом. Вартість витрачених хімреагентів визначається за цінами згідно "Сумарної потреби компонентів бурових розчинів при бурінні свердловини № 1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі".

У п.6.1 договору сторони вказали, що договір діє до повного виконання сторонами передбачених цим договором обов`язків належним чином, але не пізніше, ніж до 31.12.2018.

Місцевим господарським судом встановлено та апелянтом в ході апеляційного провадження не заперечується факт прийняття замовником робіт згідно з підписаними обома сторонами двома актами здачі-приймання виконаних робіт, а саме:

- Акт здачі - приймання виконаних робіт № 1 від 14.09.2017 на суму 198186,96 грн. з ПДВ (т.1, а.с.85), яка включає вартість сервісних послуг з приготування, обробки, контролю та регулюванню параметрів бурових промивальних рідин в розрізі етапів робіт по будівництву свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі під направленням та кондуктор в інтервалі 0-110 м (в період з 05.09.2017 по 13.09.2017) - 150186,96 грн. з ПДВ та вартість інженерно-технологічного супроводу за 6 додаткових діб понад встановлені у робочому проекті терміни на буріння та кріплення даного інтервалу в сумі 48000,00 грн. з ПДВ.

- Акт здачі - приймання виконаних робіт № 2 від 31.10.2017 на суму 1005998,70 грн. з ПДВ (т.1, а.с.86), яка включає вартість сервісних послуг з приготування, обробки, контролю та регулюванню параметрів бурових промивальних рідин в розрізі етапів робіт по будівництву свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі під направленням та кондуктор в інтервалі 110-1260 м та кріпленні проміжної технічної колони діаметром 244,5 мм (в період з 14.09.2017 по 09.10.2017) - 917998,70 грн. з ПДВ та вартість інженерно-технологічного супроводу за 11 додаткових діб понад встановлені у робочому проекті терміни на буріння та кріплення даного інтервалу в сумі 88000,00 грн. з ПДВ.

У матеріалах справи також наявний Акт здачі - приймання виконаних робіт № 3 від 23.01.2018 на суму 3399254,93 грн. з ПДВ (т.1, а.с.87), яка включає вартість сервісних послуг з приготування, обробки, контролю та регулюванню параметрів бурових промивальних рідин при проведенні робіт по будівництву пошукової свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі при бурінні під експлуатаційну колону в інтервалі 1260-1950 м та кріпленні експлуатаційної колони діаметром 139,7 мм - 3152647,43 грн. з ПДВ та вартість інженерно-технологічного супроводу за 25 додаткових діб понад встановлені у робочому проекті терміни на буріння та кріплення даного інтервалу в сумі 246607,50 грн. з ПДВ.

Вказаний Акт №3 містить підписи керівників та печатки обох сторін.

Крім того, в матеріалах справи міститься Акт здачі - приймання виконаних робіт №4 від 24.01.2018 (т.1, а.с.108), підписаний тільки ТОВ "Бурінтехсервіс", відповідно до якого підрядником, згідно договору № 8 від 21.08.2017 та додаткової угоди № 1 від 12.10.2017, надані сервісні послуги з приготування, обробки, контролю та регулюванню параметрів бурових промивальних рідин при проведенні робіт по будівництву пошукової свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі (вартість фактично витрачених хімреагентів на обробку бурового розчину за період понад встановлені (проектні) терміни на буріння та кріплення свердловини згідно п. 5.10 договору) в розмірі 843286,17 грн. з ПДВ.

У додатку до Акту здачі - приймання виконаних робіт № 4 від 24.01.2018 (т.1, а.с.109) позивачем наведено таблиці із визначенням періодів буріння та кріплення, а також кількості використаних хімреагентів на обробку бурового розчину за період понад встановлені (проектні) терміни на буріння та кріплення свердловини № 1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі на загальну суму 843286,17 грн. в тому числі ПДВ - 140547,70 грн.

Акт здачі - приймання виконаних робіт № 4 від 24.01.2018 разом з додатком до нього підрядник надіслав у двох екземплярах на адресу замовника цінним листом 29.05.2019, що підтверджується обома сторонами.

Проте, як уже зазначалося, вказаний акт не був підписаний замовником.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено сторонами в ході апеляційного провадження, замовником у період з 29.08.2017 по 15.11.2017 було здійснено оплату підрядникові згідно з договором на суму 3870006,35 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями банківських виписок (т.1, а.с.232 - 236). В якості підстав платежу відповідач зазначав як попередню оплату, так і плату за сервісні послуги згідно з рахунком-фактурою.

Тобто, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході апеляційного розгляду, відповідачем не оплачені послуги у розмірі 733434,24 грн., зазначені в Акті здачі - приймання виконаних робіт № 3 від 23.01.2018 та у розмірі 843286,17 грн., зазначені в Акті здачі - приймання виконаних робіт № 4 від 24.01.2018.

За таких обставин, вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі, нарахувавши на суму 733434,24 грн. інфляційні та 3% річних.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції відповідач надав висновок експерта за результатами проведення судово-економічної експертизи № 437/10/2019 від 31.10.2019 (т.2, а.с.188), складений за результатами проведення відповідної експертизи за запитом директора ТОВ "АЛД".

Відповідач ставив експертові наступні питання:

1) Чи підтверджується за наявними у матеріалах справи даними обліку та первинними документами Підрядника (ТОВ "Бурінтехсервіс") перевищення фактичних витрат на хімреагенти, розчини та ін. накладні витрати, при перевищенні часу на буріння, в тому числі зазначені в Акті здачі-приймання виконаних робіт № 4 від 24.01.2018, в порівнянні із запланованими та передплаченими Замовником (ТОВ "АЛД") хімреагентами, розчинами та ін. накладними витратами, передбаченими у Додатку № 5 до Договору № 8 від 21.08.2017?

2) Чи підтверджується документально кількість фактично використаних хімреагентів, розчинів та ін. накладних витрат Підрядником (ТОВ "Бурінтехсервіс") під час виконання робіт за Договором № 8 від 21.08.2017, зазначених у Розрахунку використання хімічних реагентів (додаток до протоколу НТР ТОВ "АЛД" від 07.10.2019)?

3) Чи підтверджується документально заборгованість ТОВ "АЛД" перед ТОВ "Бурінтехсервіс" за фактично витрачені хімреагенти, розчини та ін. накладні витрати при перевищенні фактичних витрат часу на буріння та кріплення свердловини, яка зазначена в Акті здачі-приймання виконаних робіт № 4 від 24.01.2018, враховуючи існуючі облікові, первинні документи та здійсненні розрахунки в межах дії Договору № 8 від 21.08.2017 з наявними додатками до нього?

За результатами проведення судово-економічної експертизи № 437/10/2019 від 31.10.2019 вбачається, що судовий експерт Віхляєв О.К., дослідивши надані йому документи, дійшов наступних висновків:

1) За наявними у матеріалах справи обліковими та первинними документами ТОВ "Бурінтехсервіс" (підрядник), не встановлено документальне підтвердження щодо перевищення загальної вартості фактичних витрат на хімреагенти, розчини та інші накладні витрати (промивальної рідини, її компонентів) ТОВ "Бурінтехсервіс", в порівнянні із запланованими та передплаченими замовником (ТОВ "АЛД") витратами по Договору № 8 від 21.08.2017, враховуючи перевищення часу на буріння, в тому числі зазначене в Акті здачі-приймання виконаних робіт № 4 від 24.01.2018.

2) За наявними у матеріалах справи обліковими та первинними документами підтверджується загальна вартість фактично не використаних (недобір) хімреагентів, розчинів та інших накладних витрат ТОВ "Бурінтехсервіс" (промивальної рідини, її компонентів) за реагентів (додаток до протоколу НТР ТОВ "АЛД" від 07.10.2019) в частині 1230791,48 грн.

Наявні в матеріалах справи Добові зведення ТОВ "Бурінтехсервіс" мають численні неузгодженості, в т.ч.:

- в зведеному Звіті ТОВ "Бурінтехсервіс" за жовтень 2017 р. штучно збільшено кількість використаного BIOLAM, таким чином в зведеному місячному звіті ТОВ "Бурінтехсервіс" зазначено необгрунтоване використання " 0,075т" BIOLAM, що суперечить "Добовому зведенню за 19.10.2017 р." (фактично використано BIOLAM зазначено " 0,025т";

- в зведеному Звіті ТОВ "Бурінтехсервіс" за жовтень 2017 р. штучно збільшено кількість використаного KCI за 30.10.17 р. (в зведеному місячному звіті ТОВ "Бурінтехсервіс" зазначено необгрунтоване використання "4т" KCI), що суперечить "Добовим зведенням" за 30.10.2017 р." (фактично використано KCI зазначено " 1,2т");

- інші неузгодженості докладно див. дослідній частині.

3) За наявними у матеріалах справи бухгалтерськими обліковими документами, даними досліджених наявних в матеріалах справи Добових зведень ТОВ "Бурінтехсервіс" за весь період виконання послуг за Договором та Розрахунку використання хімічних реагентів (додаток до протоколу НТР ТОВ "АЛД" від 07.10.2019) не встановлено документальне підтвердження обгрунтування) наявності заборгованості ТОВ "АЛД" перед ТОВ "Бурінтехсервіс" щодо фактично витрачених хімреагентів, розчинів та інших накладних витрат (промивальної рідини, її компонентів), врахувавши перевищення фактичних витрат часу на буріння та кріплення свердловини, зазначене в Акті здачі-приймання виконаних робіт №4 від 24.01.2018, за Договором № 8 від 21.08.2017.

Стосовно вказаного висновку місцевий господарський суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що експертом не було досліджено всі документи подані сторонами у справі в якості доказів та які були досліджені судом під час розгляду даної справи; відповідачем було надано судовому експерту лише ті документи, які на його думку, повністю підтверджують позицію відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову; за таких підстав, судовий експерт був позбавлений об`єктивної можливості надати належну оцінку всім поданим сторонами доказам, тому висновок експерта суд оцінює критично.

При цьому судом не зазначено, які саме документи, наявні в матеріалах справи та досліджені судом, не було надано відповідачем експертові та, відповідно, не було досліджено останнім.

За результатами розгляду справи суд першої інстанції частково задовольнив позов - з наведених вище підстав.

Надаючи оцінку аргументам місцевого господарського суду згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, з урахуванням меж апеляційного перегляду у відповідності до вищенаведених приписів ст.269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В даному випадку, зобов`язання сторін виникли з договору підряду, в пункті 6.3. якого сторони передбачили, що незалежно від закінчення терміну дії договору зобов`язання сторін згідно його положень продовжуватимуть діяти, що означає виконання або утримання від виконання певних дій в межах умов договору.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За умовами ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як було встановлено вище, відповідач як замовник за договором підряду вважає свої зобов`язання з оплати здійснених позивачем робіт повністю виконаними, ставлячи під сумнів обсяги робіт, зазначені в наданих позивачем до суду першої інстанції актах №3 та №4.

Стосовно акту №3 ТОВ "АЛД" у наданих суду першої та апеляційної інстанції поясненнях зазначало, що підпис уповноваженої особи (директора ОСОБА_1) в Акті № 3 від 23.01.2018 відрізняється від підписів директора на Акті № 1 від 14.09.2017 та на Акті № 2 від 31.10.2017; акт №3 датований 23.01.2018, тобто пізніше, ніж наданий позивачем доказ на підтвердження направлення вказаного акту відповідачеві 17.01.2018; відповідач протягом тривалого часу не підписував Акт № 3 від 23.01.2018 з певних причин, остання вимога про його підписання датувалася 30.05.2018 (лист № 30/05/2018), таким чином, фактично акт був підписаний після 23.01.2018; директор ТОВ "АЛД" ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - тому відповідач вважає, що Акт № 3 від 23.01.2018 підписано з боку відповідача після смерті керівника підприємства невстановленою особою, яка не була уповноважена на підписання таких документів.

Стосовно дат підписання та направлення акту, колегія суддів зазначає, що, відповідно до пояснень представника позивача, даний документ було направлено відповідачеві 17.01.2018, однак без зазначення на ньому дати, а дату 23.01.2018 проставлено самим відповідачем.

Із вказаного акту дійсно вбачається, що візуально підпис директора ОСОБА_1 дещо відрізняється від підписів цієї ж особи на інших актах. Разом з тим, почеркознавча експертиза з даного питання не заявлялася сторонами в суді першої інстанції та не проводилася, доказів на підтвердження тієї обставини, що директор ТОВ "АЛД" ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачем не надано суду першої та апеляційної інстанції. Належних та допустимих доказів підписання акту №3 після 23.01.2018 (дата, зазначена в самому акті) відповідачем також не надано. Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що наявність вказаного акту від 23.01.2018 з підписом та печаткою сторони відповідача спростовує доводи щодо ненадання позивачем доказів надсилання саме цього акту на адресу відповідача.

Отже, колегія суддів зазначає про недоведеність тверджень відповідача стосовно підписання акту іншою особою - враховуючи також, що вказаний акт засвідчено відтиском печатки ТОВ "АЛД", справжність якого відповідачем не заперечується.

Щодо Акту здачі - приймання виконаних робіт № 4 від 24.01.2018 (не підписаного відповідачем), то, як вбачається з матеріалів справи та пояснень представників сторін, даний акт разом з додатком до нього було надіслано підрядником замовникові 29.05.2019 - тобто вже після закінчення строку дії договору (який сплинув 31.12.2018).

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

В пункті 5.8. договору сторони передбачили, що у разі не підписання замовником акту виконаних робіт на протязі 10 днів з моменту його надсилання підрядником та не надання вмотивованої відмови від підписання даного акту цей акт виконаних робіт вважається прийнятим замовником.

Матеріали справи не містять доказів відмови відповідача від підписання Акту здачі - приймання виконаних робіт № 4.

Відповідач заперечує проти застосування до правовідносин сторін стосовно вказаного акту положень п.5.8 договору, оскільки на момент направлення акту строк дії договору закінчився.

Стосовно вказаних аргументів колегія суддів зазначає, що сторонами в договорі обумовлено строк його дії до повного виконання сторонами передбачених цим договором обов`язків належним чином (п.6.1 договору) і що зобов`язання сторін у відповідності до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України виникли саме з договору як правочину і їх існування, у відповідності до норм чинного законодавства та умов договору, не ставиться в залежність від моменту надіслання підрядником замовникові акту виконаних робіт.

З матеріалів справи вбачається та відповідачем в ході розгляду даної справи не спростовано, що зобов`язання з оплати замовником отриманих від підрядника сервісних послуг виникли саме під час дії договору, оскільки факт надання вказаних послуг підтверджено наявними у справі добовими зведеннями, що підписані обома сторонами, окрім того, його підтверджено висновком експертів №6461/7450-7451, складеним за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи, що призначалася Східним апеляційним господарським судом.

Тобто, за змістом норм чинного законодавства, якщо зазначені підрядником у відповідних актах обсяги виконаних за договором робіт відповідають умовам договору та фактичним обставинам справи, вони підлягають оплаті в повному обсязі.

Однак, зазначивши в оскаржуваному рішенні про те, що акти №3 та №4 слід вважати прийнятими замовником, місцевий господарський суд водночас не надав оцінку даним доказам на предмет їх відповідності наявним у матеріалах справи первинним документам, якими відповідно до чинного законодавства повинно підтверджуватися фактичне здійснення господарських операцій.

Згідно з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18, від 03.02.2020 у справі №909/1073/17, від 29.01.2020 у справі №916/922/19, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю. А відтак, окрім обставин оформлення первинних документів має бути досліджено наявність або відсутність реального надання послуг за договором.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено вище, загальна сума договору (в редакції додаткової угоди №1) складає 4220833,09 грн., в тому числі, вказана сума складається з вартості сервісних послуг з приготування, обробки, контролю та регулюванню параметрів бурових промивальних рідин в розрізі етапів робіт по будівництву свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі, а саме:

- буріння під направлення та кондуктор в інтервалі 0-110 м, кріплення кондуктора діаметром 339,7 мм - 150186,95 грн.;

- буріння під проміжну колону в інтервалі 110-1260 м та кріплення проміжної технічної колони діаметром 244,5 мм - 917998,70 грн.;

- буріння під експлуатаційну колону в інтервалі 1260-1950 м та кріплення експлуатаційної колони діаметром 139,7 мм - 3152647,43 грн.

У додатку №5 до договору (в редакції додаткової угоди №1) відповідні суми визначаються як загальна вартість інженерно-технологічного супроводу та вартість хімреагентів на інтервал, в тому числі:

- буріння під направлення та кондуктор в інтервалі 0-110 м, кріплення кондуктора діаметром 339,7 мм - сума 150186,95 грн., яка складається з вартості хімреагентів (126186,95 грн.) та вартості інженерно-технологічного супроводу (24000,00 грн.);

- буріння під проміжну колону в інтервалі 110-1260 м та кріплення проміжної технічної колони діаметром 244,5 мм - сума 917998,70 грн., яка складається з вартості хімреагентів (797998,70 грн.) та вартості інженерно-технологічного супроводу (120000,00 грн.);

- буріння під експлуатаційну колону в інтервалі 1260-1950 м та кріплення експлуатаційної колони діаметром 139,7 мм - сума 3152647,43 грн., яка складається з вартості хімреагентів (2886311,33 грн.) та вартості інженерно-технологічного супроводу (266336,10 грн.).

Загалом відповідно до вказаного додатку сторонами визначено 3810496,99 грн. вартості хімреагентів та 410336,10 грн. вартості інженерно-технологічного супроводу, яка і складає загальну суму договору 4220833,09 грн.

Як уже встановлено вище, відповідно до актів виконаних робіт № 1 - 3 позивачем визначено розмір сервісних послуг (п.1 актів) у загальній сумі 4220833,09 грн., з яких 733434,24 грн. є спірною сумою, та додатково визначено вартість інженерно-технологічного супроводу згідно з п.5.10 договору (п.2 актів) у розмірі 382607,50 грн. за перевищення фактичних витрат часу (відповідна сума не заперечується відповідачем).

За актом №4 визначено вартість хімреагентів за період понад встановлені терміни буріння та кріплення (п.5.10 договору) у сумі 843286,17 грн., яка не визнається відповідачем.

Отже, предметом дослідження в даній справі є правомірність заявлених до стягнення сум 733434,24 грн. (із відповідними нарахуваннями у вигляді інфляційних і річних) та 843286,17 грн., яка є вартістю використаних хімреагентів понад встановлені терміни буріння та кріплення.

Заперечення відповідача зводяться до того, що позивачем за весь період використано хімреагентів значно менше, ніж передбачено договором, та відповідні кошти ним сплачено.

Позивач, не спростовуючи доводів відповідача щодо використання хімреагентів у меншій кількості (та, відповідно, на меншу суму), ніж передбачено договором, водночас зазначає про те, що умовами договору сторони встановили фіксовану ціну договору в межах нормативних діб, а відтак, кількість використаних хімреагентів протягом нормових діб буріння взагалі не повинна рахуватися. Відповідна фіксована ціна зазначена в актах №1 - 3, а в акті №4 встановлено лише вартість хімреагентів, яка використана у понаднормовий час та підтверджена, зокрема, добовими зведеннями.

Згідно з висновком експертів №6461/7450-7451, складеним за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи, призначеної Східним апеляційним господарським судом:

- вартість фактично використаних хімреагентів на обробку бурового розчину, відповідно до добових зведень ТОВ "Бурінтехсервіс", за весь період виконання робіт з будівництва свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі становить 1536595,70 грн., без врахування вартості хімічної речовини Celpol в кількості 0,500т. (оскільки вартість даної речовини сторонами у додатку №5 до договору не визначено);

- вартість фактично використаних хімреагентів на обробку бурового розчину, відповідно до добових зведень ТОВ "Бурінтехсервіс", впродовж проектних 45 діб термінів буріння та кріплення свердловини №1 Воронівського склепіння Сєвєродонецької площі становить 730674,80 грн.;

- вартість фактично використаних хімреагентів на обробку бурового розчину, відповідно до добових зведень ТОВ "Бурінтехсервіс", впродовж додаткових 42 діб буріння та кріплення свердловини становить 805920,90 грн., без врахування вартості хімічної речовини Celpol в кількості 0,500т.

Тобто, призначеною судом апеляційної інстанції в даній справі експертизою встановлено, що під час надання послуг за спірним договором всього було використано хімреагентів на суму 1536595,70 грн., в тому числі, протягом нормових діб буріння - 730674,80 грн., впродовж додаткових 42 діб буріння та кріплення свердловини - 805920,90 грн.

Як було зазначено вище, експертами при складенні висновку підтверджено факт використання позивачем в ході виконання робіт згідно з договором хімічної речовини Celpol в кількості 0,500т., однак не враховано витрати на її використання, оскільки вартість даної речовини сторонами у додатку №5 до договору не визначено.

Позивачем до суду апеляційної інстанції надано пояснення та докази на підтвердження вартості хімічної речовини Celpol, яку було використано в кількості 0,500т. Відповідно до вказаних доказів, її вартість становить 65000,00 грн.

Отже, з урахуванням відповідних пояснень та доказів, колегія суддів зазначає, що загальна вартість фактично використаних хімреагентів на обробку бурового розчину впродовж додаткових 42 діб буріння та кріплення свердловини становить 877812,17 грн., а всього в період дії договору використано хімреагентів на суму 1601595,70 грн.

Як встановлено вище, додатком №5 до договору (в редакції додаткової угоди №1) загальна вартість хімреагентів, що мали бути використані під час надання послуг, становить 3810496,99 грн., фактично використано хімреагентів на суму 1601595,70 грн., тобто вартість невикористаних хімреагентів становить 2208901,29 грн.

В той же час, позивач просить стягнути з відповідача суму 733434,24 грн., що складає вартість хімреагентів, використаних під час робіт впродовж проектних 45 діб, а також, посилаючись на положення п.5.10 договору, додатково заявляє до стягнення 843286,17 грн. (акт №4), вказуючи на фіксовану ціну договору по актах № 1 - 3 за виконання робіт впродовж нормових діб та посилаючись на положення ст.845 ЦК України, відповідно до якої підрядник має право на ощадливе ведення робіт за умови забезпечення належної їх якості.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цього принципу (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.

Згідно зі статтею 13 ЦК України, визначивши межі здійснення цивільних прав, закон встановлює, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд; при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині (частина друга); не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частина третя). Відповідно до частини третьої статті 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин, зокрема, другої та третьої статті 13 цього кодексу.

Цивільне законодавство ґрунтується на вільному здійсненні цивільних прав, а також добросовісності учасників цивільних правовідносин при здійсненні цивільних прав і виконання обов`язків. Таким чином, особа не може отримувати переваги від недобросовісної поведінки.

Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 10.03.2020 у справі № 906/586/17.

Позивач в суді першої та апеляційної інстанції посилався на те, що вартість робіт (послуг), передбачених до виконання згідно з договором, визначена у фіксованому розмірі і є незмінною незалежно від кількості хімреагентів, фактично використаних підрядником при наданні сервісних послуг за умови буріння та кріплення свердловини у встановлені робочим проектом терміни та відсутності настання обставин, передбачених, зокрема, п.5.10 договору, яким врегульовано порядок додаткової оплати замовником підрядникові вартості фактично витрачених хімреагентів на обробку бурового розчину, зокрема, у разі перевищення фактичних витрат часу на буріння та кріплення свердловини понад встановлені терміни.

Колегія суддів зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, висновків експертів та пояснень сторін, роботи були дійсно виконані підрядником з перевищенням встановлених договором термінів.

Разом з тим, застосування до спірних правовідносин виключно положень п.5.10 договору та стягнення з відповідача коштів лише на тій підставі, що позивачем здійснювалися витрати хімреагентів у певному обсязі в понаднормовий час (без урахування загальної ціни договору та обсягу фактично сплачених відповідачем коштів), на думку колегії суддів, суперечить загальним засадам цивільного права, зокрема, вищенаведеним принципам справедливості, добросовісності і розумності, на що обґрунтовано посилається відповідач в апеляційній скарзі.

Позивач, не спростовуючи ту обставину, що ним в цілому (у нормовий та понаднормовий час у сукупності) було використано меншу кількість хімреагентів, ніж передбачено договором, наполягає на тому, що відповідно до ст.845 ЦК України підрядник має право на ощадливе ведення робіт за умови забезпечення належної їх якості, а також вказує на те, що сторони не домовлялися про розподіл між ними заощадження, отриманого підрядником, в порядку ч.3 ст.845 ЦК України.

Стосовно вказаних аргументів колегія суддів зазначає, що здійснення відповідних заощаджень дійсно є правом підрядника згідно з наведеною нормою закону, разом з тим, із відсутності домовленості про розподіл між сторонами заощадження, отриманого підрядником, не вбачається наявності у останнього права на стягнення з замовника додаткових сум - понад загальний обсяг, визначений договором.

Окрім того, суд апеляційної інстанції критично оцінює посилання позивача на ощадливість, враховуючи що в даному випадку підрядником заощаджено хімреагентів на суму, що складає майже 60% від їх договірної вартості.

У зв`язку з цим, викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача колегія суддів не розцінює як спрямовані на зміну ціни в договорі (про що стверджує позивач), а визнає обґрунтованими та спрямованими на захист порушених прав ТОВ "АЛД" як сторони за договором, що, як було встановлено вище, виконала свої зобов`язання з оплати отриманих послуг у повному обсязі.

Колегія суддів також не погоджується з твердженням позивача про те, що ціна договору стосовно робіт впродовж проектних термінів буріння є фіксованою, оскільки розшифровка сум, зазначених в пунктах 5.1 - 5.3 договору, міститься в додатку №5, який є невід`ємною частиною договору та підписаний обома сторонами. Однак місцевий господарський суд не надав належної оцінки змісту вказаного додатку, на що обґрунтовано посилається апелянт.

З урахуванням вищенаведеного, на думку суду апеляційної інстанції, застосування положень п.5.10 договору стосовно необхідності додаткової оплати фактично витрачених хімреагентів у разі перевищення фактичних витрат часу на буріння та кріплення можливе лише у разі якщо підрядником в ході виконання робіт перевищено загальну договірну кількість (та, відповідно, вартість) хімреагентів, зазначених у додатку №5 до договору.

Однак такого перевищення, відповідно до матеріалів справи, встановлено не було.

Даний висновок суду апеляційної інстанції підтверджується, в тому числі, і висновком судово-економічної експертизи № 437/10/2019 від 31.10.2019, наданим відповідачем до суду першої інстанції, яким не встановлено перевищення загальної вартості фактичних витрат на хімреагенти, розчини та інші накладні витрати ТОВ "Бурінтехсервіс", в порівнянні із запланованими та передплаченими замовником (ТОВ "АЛД") витратами по Договору № 8 від 21.08.2017, враховуючи перевищення часу на буріння, в тому числі зазначене в Акті здачі-приймання виконаних робіт № 4 від 24.01.2018. Тобто зазначені висновки експерта фактично в цілому узгоджуються з результатами експертизи, призначеної судом апеляційної інстанції.

Однак місцевий господарський суд не надав належну оцінку вищевказаному доказу, не навівши в оскаржуваному рішенні переконливих причин його відхилення, а саме, ним не було зазначено, які саме документи, що, на думку суду, мали значення для встановлення обсягу фактичних витрат позивача та обґрунтування заявлених до стягнення сум, не були надані відповідачем експертові та, відповідно, не були враховані в ході проведення експертизи.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позову та зазначає, що, оскільки заявлені позивачем вимоги про стягнення 733434,24 грн. за Актом здачі-приймання виконаних робіт №3 та 843286,17 грн. за Актом здачі-приймання виконаних робіт №4 є такими, що не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, умовами договору та фактичними обставинами справи (зокрема, щодо обсягу оплати відповідачем виконаних позивачем робіт) - у задоволенні вказаних вимог слід відмовити.

Відповідно, не підлягають стягненню і відсотки річних та інфляційних, нараховані на суму 733434,24 грн. - як похідні від основної суми.

Отже, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню з огляду на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат у відповідності до приписів ст.129 ГПК України, за результатами вирішення спору, колегія суддів зазначає про часткове покладення на позивача понесених відповідачем судових витрат - з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із проведенням експертизи.

Статтею 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною четвертою статті 127 ГПК України врегульовано порядок встановлення підстав (договорів, рахунків та інших доказів) для визначення судом розміру витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони. При цьому змістом вимог частини п`ятої вказаної статті Кодексу визначено, що розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

За змістом абзаців другого, третього частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача в установленому законом порядку звернувся до суду першої інстанції з заявою від 05.12.2019 (т.2, а.с. 23) про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 43112,00 грн. та витрат, пов`язаних з проведенням експертизи в розмірі 50000,00 грн. (докази понесення відповідних витрат додано до заяви).

Разом з тим матеріали справи не містять доказів направлення відповідачем вказаної заяви з додатками на адресу позивача, який у наданій суду апеляційної інстанції заяві від 12.08.2020 якій зазначає, що станом на 12.08.2020 на адресу ТОВ "Бурінтехсервіс" не надходила заява ТОВ "АЛД" від 05.12.2019 про розподіл судових витрат та докази понесення витрат в суді першої інстанції у вигляді оплати відповідачем послуг експерта в сумі 50000,00 грн. та послуг надання правничої допомоги адвокатом Алдошиною П.В. в розмірі 43112,00 грн., що позбавляє ТОВ "Бурінтехсервіс" як сторону у справі можливості подати свої заперечення щодо розміру заявлених витрат.

Колегія суддів погоджується із наведеними аргументами та зазначає, що відповідно до ч. 9 ст. 80 ГПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Оскільки склад і розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, підлягає доведенню, то ненадсилання копій відповідних доказів фактично призводить до порушення принципу змагальності, неможливості іншим учасникам судового розгляду бути ознайомленим із їхнім змістом, позбавляє можливості надати свої заперечення щодо обсягів витрат, а також правильності їх обрахунку. За таких обставин, у випадку недотримання учасником справи вимог щодо належного направлення відповідних копій документів іншим учасникам справи, а також у разі ненадання суду підтвердження факту такого надсилання суд з огляду на положення статті 80 ГПК України не може брати до уваги докази понесення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду відповідної заяви.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у додатковій постанові від 21.08.2019 у справі № 922/2821/18, у постанові від 10.12.2019 у справі № 902/844/18.

Отже, понесені відповідачем витрати в суді першої інстанції у вигляді оплати послуг експерта в сумі 50000,00 грн. та послуг надання правничої допомоги адвокатом Алдошиною П.В. в розмірі 43112,00 грн. - не підлягають стягненню з позивача.

Щодо витрат відповідача в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає, що, як було встановлено вище, до апеляційної скарги додано попередній розрахунок сум судових витрат, згідно з яким витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції визначено заявником у розмірі 15800,00 грн.

12.08.2020 представник відповідача надав заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу (вх.№7543), в якій просить стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 22677,00 грн. До заяви додано копію додаткової угоди №3 від 06.01.2020 до договору про надання правової допомоги №30/08-1 від 30.08.2019, копію детального опису робіт на виконання договору станом на 11.08.2020, копію акту наданих послуг №2 від 11.08.2020 на суму 22677,00 грн., докази сплати вказаної суми ТОВ "АЛД", а також копії посадочних документів на підтвердження вартості проїзду представника ТОВ "АЛД", адвоката Алдошиної П.В., з м.Києва до м.Харкова і у зворотному напрямку.

Надаючи оцінку вказаним документам, колегія суддів зазначає, що вони є належними доказами в обґрунтування розміру відповідних витрат в сумі 22677,00 грн., зазначена сума відповідає вимогам щодо співмірності та іншим критеріям, визначеним ст.126 ЦК України.

Також відповідачем дотримано вищенаведених вимог ч. 9 ст. 80 ГПК України щодо надіслання на адресу позивача доказів щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції: відповідач надав суду належні докази надіслання позивачеві заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу з додатками, представником позивача було зазначено, що ТОВ "Бурінтехсервіс" 12.08.2020 електронною поштою отримало копію заяви ТОВ "АЛД" про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 22677,00 грн. з копіями всіх доданих до неї документів.

Клопотання про зменшення вищевказаних витрат в порядку ч.5, 6 ст.126 ГПК України позивач не надав.

Однак в усних поясненнях у судовому засіданні 13.08.2020, зазначаючи, що апелянтом було попередньо визначено розмір судових витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 15800,00 грн., а в подальшому цю суму збільшено до 22677,00 грн. - представник позивача посилався на ч.6 ст.129 ГПК України, відповідно до якої, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Стосовно вказаних аргументів колегія суддів зазначає, що вищевказане перевищення суми, заявленої в попередньому розрахунку, не може бути розцінене як істотне, отже в даному випадку ч.6 ст.129 ГПК України застосуванню не підлягає. Будь-яких інших заперечень стосовно розміру заявленої відповідачем суми позивачем не наведено.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з позивача на користь відповідача витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, а також витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в розмірі 22677,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 127, 129, 273, п.2 ч.1 статті 275, п.3 ч.1 статті 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛД" задовольнити.

Рішення господарського суду Луганської області від 09.12.2019 у справі №913/459/19 скасувати і ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бурінтехсервіс" (ідентифікаційний код 37959145, юридична адреса: 36009, Полтавська область, м. Полтава, провулок Заячий, буд. 10-А, кв. 60) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛД" (ідентифікаційний код 21796641, юридична адреса: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, буд. 34) витрати на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції в сумі 22677,00 грн., витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 38431,17 грн.

Доручити господарському суду Луганської області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.08.2020

Головуючий суддя О.В. Шевель

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль