РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.08.2020Справа № 910/3134/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера Україна»

про стягнення 87790 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера Україна» про стягнення 87790 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань за Договорами від 19.06.2017, від 29.08.2017, від 27.09.2017, від 19.01.2018 та від 19.04.2018, за умовами яких відповідачу було надано безвідсоткову фінансову допомогу в загальному розмірі 87790 грн, в частині своєчасного повернення одержаної суми фінансової допомоги, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача 87790 грн заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.03.2020 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 16.03.2020, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 26.03.2020 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 03.04.2020. Позивачу визначено строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 30.03.2020.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 04.03.2020 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9.

Однак, станом на дату розгляду справи на адресу Господарського суду міста Києва повернувся поштовий конверт №0994 із відміткою про повернення у зв`язку із наявністю причин неможливості вручення поштового відправлення.

В силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Також господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 04.03.2020 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, суд вказує про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, відтак, приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору, суд дійшов висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ч.9 ст.165, ч.2 ст.178, ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України, а неподання відповідачем відзиву на позов не перешкоджає вирішенню справи по суті за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.06.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (позивач, донор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросфера Україна» (відповідач, отримувач) укладено Договір, відповідно до умов якого, донор зобов`язується надати отримувачу для розвитку його виробничої бази безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі, строком до 31.12.2017. Отримувач зобов`язується використати надані йому грошові кошти у відповідності до їх цільового призначення та умовами даного договору (п.1 Договору).

Згідно з п.2.1 Договору, загальний обсяг наданої фінансової допомоги визначається в сумі 11000 грн.

Відповідно до п.2.3 Договору, отримувач зобов`язується повернути донору фінансову допомогу не пізніше 31.12.2017.

Пунктом 2.5 Договору сторони погодили, що користування грошовими коштами, отриманими за даним договором є безвідсотковим.

Умовами п.3.1 Договору визначено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

У п.3.3 Договору сторони погодили, що зміни та доповнення до даного договору будуть дійсними тільки у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані особами, уповноваженими донором та отримувачем відповідно.

Додатковою угодою №1 від 29.12.2017 до Договору від 19.06.2017 сторони погодили продовжити строк повернення фінансової допомоги до 31.12.2018.

Додатковою угодою №2 від 20.12.2018 до Договору від 19.06.2017 сторони погодили продовжити строк повернення фінансової допомоги до 31.12.2019.

Разом з тим, 28.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (позивач, донор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросфера Україна» (відповідач, отримувач) укладено Договір, відповідно до умов якого, донор зобов`язується надати отримувачу для розвитку його виробничої бази безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі, строком до 31.12.2017. Отримувач зобов`язується використати надані йому грошові кошти у відповідності до їх цільового призначення та умовами даного договору (п.1 Договору).

Згідно з п.2.1 Договору, загальний обсяг наданої фінансової допомоги визначається в сумі 22000 грн.

Відповідно до п.2.3 Договору, отримувач зобов`язується повернути донору фінансову допомогу не пізніше 31.12.2017.

Пунктом 2.5 Договору сторони погодили, що користування грошовими коштами, отриманими за даним договором є безвідсотковим.

Умовами п.3.1 Договору визначено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

У п.3.3 Договору сторони погодили, що зміни та доповнення до даного договору будуть дійсними тільки у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані особами, уповноваженими донором та отримувачем відповідно.

Додатковою угодою №1 від 29.12.2017 до Договору від 28.07.2017 сторони погодили продовжити строк повернення фінансової допомоги до 31.12.2018.

Додатковою угодою №2 від 20.12.2018 до Договору від 28.07.2017 сторони погодили продовжити строк повернення фінансової допомоги до 31.12.2019.

Також, 27.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (позивач, донор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросфера Україна» (відповідач, отримувач) укладено Договір, відповідно до умов якого, донор зобов`язується надати отримувачу для розвитку його виробничої бази безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі, строком до 31.12.2017. Отримувач зобов`язується використати надані йому грошові кошти у відповідності до їх цільового призначення та умовами даного договору (п.1 Договору).

Згідно з п.2.1 Договору, загальний обсяг наданої фінансової допомоги визначається в сумі 22000 грн.

Відповідно до п.2.3 Договору, отримувач зобов`язується повернути донору фінансову допомогу не пізніше 31.12.2017.

Пунктом 2.5 Договору сторони погодили, що користування грошовими коштами, отриманими за даним договором є безвідсотковим.

Умовами п.3.1 Договору визначено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

У п.3.3 Договору сторони погодили, що зміни та доповнення до даного договору будуть дійсними тільки у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані особами, уповноваженими донором та отримувачем відповідно.

Додатковою угодою №1 від 29.12.2017 до Договору від 27.09.2017 сторони погодили продовжити строк повернення фінансової допомоги до 31.12.2018.

Додатковою угодою №2 від 20.12.2018 до Договору від 27.09.2017 сторони погодили продовжити строк повернення фінансової допомоги до 31.12.2019.

Крім того, 19.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (позивач, донор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросфера Україна» (відповідач, отримувач) укладено Договір, відповідно до умов якого, донор зобов`язується надати отримувачу для розвитку його виробничої бази безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі, строком до 31.12.2018. Отримувач зобов`язується використати надані йому грошові кошти у відповідності до їх цільового призначення та умовами даного договору (п.1 Договору).

Згідно з п.2.1 Договору, загальний обсяг наданої фінансової допомоги визначається в сумі 22000 грн.

Відповідно до п.2.3 Договору, отримувач зобов`язується повернути донору фінансову допомогу не пізніше 31.12.2018.

Пунктом 2.5 Договору сторони погодили, що користування грошовими коштами, отриманими за даним договором є безвідсотковим.

Умовами п.3.1 Договору визначено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

У п.3.3 Договору сторони погодили, що зміни та доповнення до даного договору будуть дійсними тільки у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані особами, уповноваженими донором та отримувачем відповідно.

Додатковою угодою №1 від 20.12.2018 до Договору від 19.01.2018 сторони погодили продовжити строк повернення фінансової допомоги до 31.12.2019.

Разом з тим, 19.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (позивач, донор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агросфера Україна» (відповідач, отримувач) укладено Договір, відповідно до умов якого, донор зобов`язується надати отримувачу для розвитку його виробничої бази безвідсоткову фінансову допомогу на поворотній основі, строком до 31.12.2018. Отримувач зобов`язується використати надані йому грошові кошти у відповідності до їх цільового призначення та умовами даного договору (п.1 Договору).

Згідно з п.2.1 Договору, загальний обсяг наданої фінансової допомоги визначається в сумі 10790 грн.

Відповідно до п.2.3 Договору, отримувач зобов`язується повернути донору фінансову допомогу не пізніше 31.12.2018.

Пунктом 2.5 Договору сторони погодили, що користування грошовими коштами, отриманими за даним договором є безвідсотковим.

Умовами п.3.1 Договору визначено, що даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

У п.3.3 Договору сторони погодили, що зміни та доповнення до даного договору будуть дійсними тільки у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані особами, уповноваженими донором та отримувачем відповідно.

Додатковою угодою №1 від 20.12.2018 до Договору від 19.04.2018 сторони погодили продовжити строк повернення фінансової допомоги до 31.12.2019.

На виконання умов зазначених договорів позивач перерахував на користь відповідача грошові кошти в загальному розмірі 87790 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень №665 від 19.06.2017, №185 від 28.07.2017, №601 від 28.09.2017, №330 від 19.01.2018, №419 від 20.04.2018.

Однак у порушення договору, відповідач не повернув у встановлені договорами строки грошові кошти в сумі 87790 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями банківських довідок по рахунку позивача стосовно розрахунків з відповідачем 28.1-244181 від 18.02.2020 та №008-01/272 від 26.02.2020, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Положеннями ст.1046 Цивільного кодексу України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За приписами ч.2. ст.1047 Цивільного кодексу України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1049 Цивільного кодексу України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір, відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з претензією №8/01 від 21.01.2020 в якій вимагав від відповідача сплати заборгованості за укладеними договорами в розмірі 87790 грн протягом семи днів з моменту отримання претензії, проте вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем своєчасно не повернуто грошові кошти, надані у вигляді позики, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми 87790 грн є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агросфера Україна» (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9; ідентифікаційний код 32709007) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аскоп-Україна» (02098, м. Київ, вул. Березняківська, буд. 29, 1 пов., літ. Б; ідентифікаційний код 30579869) 87790 (вісімдесят сім тисяч сімсот дев`яносто) грн заборгованості, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 (двi тисячi сто дві) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 12.08.2020.

Суддя Я.В. Маринченко