РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2020Справа № 910/4591/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

про стягнення 13 405,00 грн

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У квітні 2020 року Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» (далі - АТ «СК «Країна», позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна», відповідач) про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 13 405,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач - АТ «СК «Країна», на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № УА214188 від 17.09.2019, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1188 Цивільного кодексу України набув право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність особи, з вини якої трапилась ДТП, була застрахована відповідачем - ПрАТ «СК «Провідна», позивач звернувся до останнього з вимогою відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату. Враховуючи, що відповідачем не відшкодована заявлена сума, позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 13 405,00 грн у судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2020 відкрито провадження у справі № 910/4591/20 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Так, ухвала суду від 06.04.2020 отримана позивачем за юридичною адресою (вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) 10.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення № 896, а також отримана позивачем за адресою для листування (вказаній у позовній заяві) 13.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення № 861.

Крім того, ухвала суду від 06.04.2020 отримана відповідачем 10.04.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення № 888.

Відповідно до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною 3 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористався, заперечень проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні до суду не надходило.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

17.09.2019 між АТ «СК «Країна» (страховик) та товариством з обмеженою відповідальністю «Еска Капітал» (далі - ТОВ «Еска Капітал», страхувальник, вигодонабувач) був укладений договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № УА214188 (далі - договір добровільного страхування), згідно з умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 .

НОМЕР_2 у м. Черкаси по вул. 30-річчя Перемоги, буд. 9 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля марки Mercedes-Benz 0405, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 . Внаслідок вказаної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 12.11.2019 по справі № 712/13510/19 ОСОБА_2 , який, як встановлено судом, був на момент ДТП працівником ПП «Еліт-Транс», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на вказану особу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн на користь держави.

Крім того, постановою Соснівського районного суду міста Черкаси від 14.11.2019 по справі № 712/13508/19 ОСОБА_1 , який, як встановлено судом, був на момент ДТП працівником ТОВ «Еска Капітал», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на вказану особу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн на користь держави.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ «Еска Капітал» звернулось до позивача з повідомленням про настання страхового випадку № 22553/19 від 15.10.2019, а пізніше - з заявою на виплату страхового відшкодування № 23151/19 від 22.10.2019, в якій просило здійснити виплату страхового відшкодування на користь СТО.

На підставі рахунку-фактури СТО № 113/19 від 18.10.2019 позивачем був складений страховий акт № 99-25/56042/2.1.5.1 від 25.10.2019 на суму страхового відшкодування в розмірі 30 810,00 грн.

Судом встановлено, що позивач сплатив суму страхового відшкодування в розмірі 30 810,00 грн на користь СТО страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням № 2824 від 25.10.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків (п. 36.4 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з приписами ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст.ст. 512, 514 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

На підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов`язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Таким чином, здійснивши виплату страхового відшкодування, позивач набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність іншої винної особи на момент скоєння ДТП була застрахована у відповідача - ПрАТ «СК «Провідна» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8262694 з лімітом відповідальності по майну 100 000,00 грн. та франшизою 2 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, на підставі вищезазначених норм чинного законодавства та у зв`язку з укладенням полісу № АМ/8262694 відповідач прийняв на себе обов`язок відшкодовувати шкоду, заподіяну третім особам внаслідок експлуатації автомобіля марки Mercedes-Benz 0405, державний номерний знак НОМЕР_3 .

За приписами п. 36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі, якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

Пунктом 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, позивач здійснив розрахунок суми позовних вимог наступним чином: суму сплаченого страхового відшкодування 30 810,00 грн поділив на кількість винних учасників ДТП, тобто на 2, та відняв від отриманого результату (15 405,00 грн) франшизу встановлену полісом АМ/8262694 у розмірі 2 000,00 грн. Таким чином, сума страхової виплати, яку просить відшкодувати на його користь позивач становить 13 405,00 грн, що є правомірним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Матеріали справи свідчать, що позивач направив на адресу відповідача претензію № 13889 від 31.10.2019, в якій просив відшкодувати сплачену позивачем страхову виплату. Крім того, позивач направив на адресу відповідача доповнення № 340 від 09.01.2020 до вказаної претензій, до якого долучив копію постанови Соснівського районного суду міста Черкаси від 12.11.2019 по справі № 712/13510/19.

У відповідь на вищевказану претензію відповідач направив позивачу лист № 62 від 13.12.2019, в якому висловив готовність до врегулювання викладеного у претензії питання, проте просив направити на його адресу документи про виплату страхового відшкодування в порядку регресу з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ, який перебуває в експлуатації понад 7 років.

Судом встановлено, що копія платіжного доручення № 2824 від 25.10.2019 на суму 30 810,00 грн про сплату позивачем страхового відшкодування була направлена відповідачу як додаток до претензії № 13889 від 31.10.2019. Доказів протилежного жодною із сторін суду не надано.

Крім того, судом встановлено, що автомобіль марки Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахований за договором добровільного страхування, є 2012 року випуску, про що зазначено у вказаному договорі, а також у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_4 .

Відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003, значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Пунктом п. 1.6 вказаної Методики визначено, що строк експлуатації - це період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Таким чином, строк експлуатації автомобіля марки Volkswagen Golf, державний номерний знак НОМЕР_1 , 2012 року випуску на момент ДТП, яке відбулось 11.10.2019, не перевищував 7 років.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що не відшкодування відповідачем суми страхової виплати, здійсненої позивачем, є неправомірним та порушує права і законні інтереси останнього.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у п. 1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

З огляду на наведені приписи п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та роз`яснення Вищого господарського суду України строк виконання відповідачем грошового обв`язку перед позивачем на момент розгляду та вирішення даного спору по суті настав, проте відповідач доказів виконання вказаного зобов`язання суду не надав. Відтак, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про відшкодування відповідачем страхової виплати, що була сплачена позивачем, заявлена правомірно, та підлягає задоволенню у розмірі 13 405,00 грн.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, буд. 25, ідентифікаційний код 23510137) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (04176, м. Київ, вул. Електриків, буд. 29А, ідентифікаційний код 20842474) майнову шкоду в розмірі 13 405,00 грн (тринадцять тисяч чотириста п`ять грн 00 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 102,00 грн (дві тисячі сто дві грн 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.08.2020.

Суддя О.Г. Удалова