УХВАЛА

м. Київ

06.08.2020Справа № 910/11216/20

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О. розглянувши заяву позивача фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича про забезпечення позову фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» (пр-т Павла Тичини, буд. 1В, м. Київ, 02152) про внесення змін до договорів в частині графіку платежів,

В С Т А Н О В И В:

31.07.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла зазначена позовна заява та передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

В період часу з 03.08.2020 до 05.08.2020 включно суддя Демидов В.О. перебував у щорічній основній відпустці.

Відповідно до заявлених позовних вимог просить суд внести зміни до договорів лізингу № 00013935 від 31.05.2017, № 00013842 від 19.05.2017, № 00016078 від 26.04.2018, № 00016524 від 19.07.2018 в частині графіку платежів та погодити їх у редакції, яка наведена позивачем у прохальній частині позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» про внесення змін до договорів в частині графіку платежів, щодо позовних вимог про внесення змін до договорів лізингу № 00013935 від 31.05.2017, № 00013842 від 19.05.2017.

Ухвалою суду від 06.08.2020 позовну заяву фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

До позовної заяви позивачем також подано заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, матеріали позовної заяви, доходить наведеного нижче висновку.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник просить суд накласти арешт на транспортні засоби марки: Wolkswagen Polo, шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 (договір лізингу № 00013842 від 19.05.2017), Wolkswagen Polo, шасі № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 (договір лізингу № 00013935 від 31.05.2017), Wolkswagen Polo, шасі № НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 (договір лізингу № 00016078 від 26.04.2018), Wolkswagen Polo, шасі № НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_8 (договір лізингу № 00016524 від 19.07.2018) та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» відчуження та розпорядження даними транспортними засобами до вирішення спору по суті.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, що 17.07.2020 відповідач відмовив у відтермінуванні оплати платежів по спірних договорах лізингу. 29.07.2020 на особистий телефон матері позивача ОСОБА_1 представником відповідача Сергієм направлено в додатку Viber листа з повідомленням наступного змісту: «Добрый день. 04.08.2020 в 10:30-11:00 Ауди Центр Одеса 65101 Одеса Космонавта Комарова, 3 Поло НОМЕР_2, НОМЕР_4». Усно (у телефонному режимі) вона з`ясувала від представника відповідача Сергія, що номери автомобілів, зазначені у повідомленні стосуються договорів фінансового лізингу № 00013935, № 00013842 і 04.08.2020 позивач повинен повернути відповідачу об`єкти лізингу. З огляду на те, що відповідач листом від 17.07.2020 повідомлено про направлення ними вимоги від 17.06.2020 про сплату заборгованості за договорами, повернення об`єктів лізингу та відмову від договорів №№ 00013935, 00013842, неможливість надати відтермінування по оплаті платежів згідно звернення позивача, а також наявність реальних ризиків повернення об`єктів лізингу відповідачу 04.08.2020, позивач вважає, що існують реальні підстави для забезпечення позову.

Враховуючи, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.08.2020 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» про внесення змін до договорів в частині графіку платежів, щодо позовних вимог про внесення змін до договорів лізингу № 00013935 від 31.05.2017, № 00013842 від 19.05.2017, судом не здійснюється розгляд заяви про забезпечення позову у частині накладення арешту на транспортні засоби марки: Wolkswagen Polo, шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 (договір лізингу № 00013842 від 19.05.2017), Wolkswagen Polo, шасі № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 (договір лізингу № 00013935 від 31.05.2017), та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» відчуження та розпорядження даними транспортними засобами до вирішення спору по суті.

Щодо заявлених вимог в іншій частині заяви про забезпечення позову, суд зазначає.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення господарського суду, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення через, зокрема, зникнення, зменшення за кількістю або погіршення за якістю майна (грошових коштів) тощо на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вказані правові позиції взаємоузгоджуються із правовими позиціями, висловленими у постановах Верховного Суду у справі № 918/702/18 від 03.04.2019 та у справі № 914/1257/18 від 17.04.2019, № 910/16944/18 від 02.07.2019.

Позивачем в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову у спосіб, визначений у поданій заяві, зазначається про реальні ризики повернення об`єктів лізингу лізингодавцю (відповідачу). При цьому позивачем не наведено фактичних обставин, з якими пов`язується застосування обраного заходу до забезпечення позову, не надано підтверджуючих доказів направлення відповідачем на адресу позивача будь-яких повідомлень про необхідність повернення об`єктів лізингу. Посилання в заяві про забезпечення позову на потенційну можливість настання в майбутньому негативних наслідків, без надання відповідного обґрунтування, в тому числі доказів вчинення відповідачем певних реальних дій, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Системний аналіз висновків про застосування норм права, які викладені в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17, та положень ч. 1 ст. 136 і ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, дає підстави дійти висновку про те, що під час вирішення питання про необхідність задоволення чи відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову суди розглядають вказані заяви з застосуванням судового розсуду (окрім випадків, які передбачені в ч.ч.2, 5, 6, 7 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України ).

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Така правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 15.05.2019 у справі № 910/688/13.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про необгрунтованість заявлених вимог та відмову у задоволенні заяви позивача фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича про забезпечення позову в частині накладення арешту на транспортні засоби марки: Wolkswagen Polo, шасі № НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 (договір лізингу № 00016078 від 26.04.2018), Wolkswagen Polo, шасі № НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_8 (договір лізингу № 00016524 від 19.07.2018), та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» відчуження та розпорядження даними транспортними засобами до вирішення спору по суті.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву позивача фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича про забезпечення позову в частині накладення арешту на транспортні засоби марки: Wolkswagen Polo, шасі № НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 (договір лізингу № 00013842 від 19.05.2017), Wolkswagen Polo, шасі № НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 (договір лізингу № 00013935 від 31.05.2017), та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» відчуження та розпорядження даними транспортними засобами до вирішення спору по суті - повернути заявнику без розгляду.

2. Відмовити у задоволенні заяви позивача фізичної особи-підприємця Чернявського Георгія Юрійовича про забезпечення позову в частині накладення арешту на транспортні засоби марки: Wolkswagen Polo, шасі № НОМЕР_5 , номерний знак НОМЕР_6 (договір лізингу № 00016078 від 26.04.2018), Wolkswagen Polo, шасі № НОМЕР_7 , номерний знак НОМЕР_8 (договір лізингу № 00016524 від 19.07.2018), та заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОРШЕ ЛІЗИНГ УКРАЇНА» відчуження та розпорядження даними транспортними засобами до вирішення спору по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень п. 4 розділу Х Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали 06.08.2020.

Суддя В.О.Демидов