ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.08.2020 Справа № 920/590/20
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі

судді Резніченко О.Ю.,

розглянув без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»

до - ОСОБА_1 ,

про стягнення 38 546 грн 63 коп.

Стислий виклад позицій сторін по справі. Заяви, які подавались сторонами. Процесуальні дії, які вчинялись судом.

Позивач 11.06.2020 звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 4496 грн 48 коп. заборгованості за кредитом, 15792 грн 63 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 17191 грн 43 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань, 1066 грн 09 коп. заборгованості по комісії за користування кредитом, оскільки (на момент укладення ФОП Голонжин О.І.) відповідачем неналежно виконувались умови укладеного між сторонами договору б/н від 04.03.2011.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконання відповідачем укладеного між позивачем та відповідачем 04.03.2011 кредитного договору.

15.06.2020 суд звернувся до сільського голови Ковтунівської сільської ради Шосткинського району Сумської області із зверненням щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача. 20.07.2020 на адресу суду надійшла відповідь на запит.

Ухвалою суду від 12.06.2020 відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу без проведення судового засідання. Крім того, ухвалою суду від 14.07.2020 було відкладено розгляд справи на 07.08.2020.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Ухвали суду направлялись на адресу відповідача, зазначену позивачем у позові, та підтверджену сільським головою Ковтунівської сільської ради у листі про надання інформації № 02-15/267 від 14.07.2020.

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення у тому числі є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвали суду були повернуті з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Тому, згідно із ч. 7 ст. 120 ГПК України, відповідч був повідомлений за останьою відомою суду адресою і ухвала суду вважається врученою навіть за умови його відсутності за цією адресою.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Щодо заявки про відкриття поточного рахунку та приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг».

Як зазначає позивач, 04.03.2011 між сторонами було підписано заяву про відкриття поточного рахунку (а.с. 15).

Позивач стверджує, що згідно заяви відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 04.03.2011.

Позивач зазначає, що надав відповідачу кредитний ліміт. Відповідно до розділу 3.18.4 зазначених вище умов встановлено розмір винагороди за використання ліміту та те, що при порушенні кліентом будь-якого з грошових зобов`язань кліент сплачує банку відсотки за користування кредитом.

Оскільки відповідач кошти не повернув вчасно, то позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення боргу, процентів за користування кредитом та заборгованості по комісії, а також пені.

Позивач стверджує, що відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг». Позивачем до матеріалів справи надано витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» (надалі - Умови) (а.с.16-25).

Суд звертає увагу, що зазначений витяг не містить посилань на дату редакції зазначених умов.

Умови договору приєднання встановлюються одноособово банком у формулярах або інших стандартних формах; такий договір може бути укладено лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору, що випливає зі змісту частини 1 статті 634 ЦК України.

На думку суду, у даному випадку позивач має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Заява відповідача на відкриття рахунка не містить даних про процентну ставку; витяг із Умов, наявний у матеріалах справи, і ті витяги, що оприлюднені на сайті https://privatbank.ua, не є тотожними.

У матеріалах справи немає підтвердження, що саме з витягом із цих Умов був ознайомлений, розумів їх і погодився з ними відповідач, підписуючи заяву про відкриття рахунка; зміст і форма роздруківки із сайту позивача з витягом із Умов повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (банку), яка може постійно вносити відповідні зміни до Умов.

Отже, витяг із Умов не містить підпису відповідача та не може бути розцінений як частина договору, укладеного 04.03.2011 шляхом підписання заяви.

Вищезазначена правова позиція міститься також в постанові Верховного Суду від 13.12.2019 по справі № 922/3475/18.

Суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що сторони погодили розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також умов сплати процентів, у тому числі черговості погашення заборгованості та відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язань.

Оцінка суду, висновки суду та законодавство, що підлягає застосуванню.

Щодо основної суми боргу.

Як вже зазначалось, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 4496 грн 48 коп. заборгованості за неналежне виконання відповідачем укладеного між сторонами договору банківського обслуговування б/н від 04.03.2011. Відповідачем наявність заборгованості заперечується.

Як зазначено вище, суд встановив, що позивачем не доведено розмір та умови надання і повернення відповідачем грошових коштів станом на 04.03.2011 відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, доданих до даної позовної заяви. Тому суд не може розцінювати вказані Умови як невід`ємну складову договору та встановити в межах самостійно визначеного позивачем предмету позову волевиявлення учасників справи.

Враховуючи вищезазначене, вимога позивача про стягнення з відповідача 4496 грн 48 коп. заборгованості є неправомірною, необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Щодо заборгованості по процентам, заборгованості по комісії та пені.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в ота якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 цього Кодексу договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У частині 1 статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК України).

За змістом частини 1 статті 1056 зазначеного Кодексу розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Водночас за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (частина 1 статті 1066, частини 1, 2 статті ЦК України).

Клієнт зобов`язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (частина 4 статті 1068 ЦК України).

Крім того, згідно з ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

За змістом частини 3 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На думку суду, визначальним для укладення договору приєднання є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору та стверджувати про узгодженість дій та волевиявлення учасників цивільних правовідносин й відповідність певним стандартам поведінки.

Зазначені правові висновки викладені також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17.

Як вже зазначалось, позивач не підтвердив, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці Умови, а не інші; заява відповідача на відкриття рахунка від 04.03.2011 не містить даних про процентну ставку та умов договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, не доведено позивачем, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірі і порядку нарахування.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом, заборгованості по комісії, а також пені є неправомірними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат між сторонам.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

Враховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено, то витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123, 129, 130,185, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення 38 546 грн 63 коп. - відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн 00 коп. покласти на позивача - Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.08.2020.

Суддя О.Ю. Резніченко