ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 Справа № 917/772/20

Господарський суд Полтавської області у складі судді Тимощенко О.М., при секретарі судового засідання Отюговій О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №917/772/20

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" вул. Білоруська, 3, м. Київ, 04050

до відповідача Приватного підприємства "Люг" пров. Рибальський 10 а, м. Полтава, Полтавська область,36020

про стягнення 100 000,00 грн. суми страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Полтавської області 14.05.2020 року надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" до відповідача Приватного підприємства "Люг" про стягнення 100 000,00 грн. суми страхового відшкодування.

Ухвалою суду від 15.05.2020 року відкрито провадження у даній справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог ст.167,184 ГПК України. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог ст. 166 ГПК України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов. Попереджено відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч.9 ст.165 ГПК України).

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 15.05.2020 року надіслана відповідачу 18.05.2020 року рекомендованим листом за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві (пров. Рибальський 10 а, м. Полтава, Полтавська область,36020), що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці.

Однак поштове відправлення не було вручене відповідачу та повернуто до суду з відміткою у довідці відділення поштового зв`язку про невручення даного поштового відправлення - "адресат відсутній за вказаною адресою".

Судом зроблено витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб , фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по відповідачу, з якого вбачається, що місцем знаходження відповідача є: пров. Рибальський 10 а, м. Полтава, Полтавська область,36020, тобто та сама адреса, на яку здійснювалось направлення ухвали суду від 15.05.2020 року.

Згідно пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд належним чином повідомляв відповідача про розгляд справи.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив наступне.

06.11.2018 року між Приватним підприємством «ЛЮГ» (страхувальник, відповідач) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Брокбізнес» (позивач) був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/8628850 (арк. с. 5), за яким забезпечений транспортний засіб «БАЗ», державний № НОМЕР_1 .

В період дії полісу 09.01.2019 року в м. Тростянець Сумської області, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів «Mercedes», державний № НОМЕР_2 (власник - Прокуратура Сумської області, водій - ОСОБА_1 ), та «БАЗ», державний № НОМЕР_1 (власник - ПП «ЛЮГ» відповідач, водій - ОСОБА_2 ).

Тростянецький районний суд Сумської області постановою від 01.02.2019 року у справі 588/77/19 визнав водія «БАЗ», державний № НОМЕР_1 ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, внаслідок якого виникла ДТП за участю автомобілів «Mercedes», державний № НОМЕР_2 та «БАЗ», державний № НОМЕР_1 (арк. с. 23).

Після вищезазначеної події представник потерпілої сторони (Прокуратура Сумської області) звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за подією, що мала місце 09.01.2019 року за участю застрахованого автомобіля, з метою отримання виплати страхового відшкодування (арк. с. 9).

Відповідно до звіту №3-06 від 06.02.2019 року вартість матеріального збитку, що завдана потерпілому внаслідок пошкодження його транспортного засобу, становить 101966,34 грн. (арк. с. 10).

Відповідно до умов договору (полісу) № АМ/8628850 ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну визначено в розмірі 100.000,00 грн.

13.02.2019 року позивачем складено страховий акт № 75539/1, згідно якого виплата страхового відшкодування складає 100 000,00 грн. (враховуючи ліміт за полісом) (арк. с 24).

Згідно платіжного доручення №10853 (#01) від 01.04.2019 року кошти в розмірі 100 000,00 грн. були перераховані страховиком (позивачем) на рахунок Прокуратури Сумської області (арк. с. 25).

Обґрунтовуючи свої вимоги, ПрАТ «СК "Брокбізнес"» зазначає, що у зв`язку з тим, що останнім здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Mercedes», державний № НОМЕР_2 , позивач відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», набув право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду. З огляду на те, що водія автомобіля «БАЗ», державний № НОМЕР_1 , визнано винним у скоєнні правопорушення, позивач просить стягнути з відповідача шкоду, завдану з вини водія застрахованого транспортного засобу у розмірі 100 000, 00 грн.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази: копію полісу № АМ/8628850; копія повідомлення про випадок; копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ; копія посвідчення водія; копія заяви на виплату страхового відшкодування; копія звіту №3-06 з додатками; копія постанови Тростянецького районного суду Сумської області постановою від 01.02.2019 року у справі 588/77/19; копія страхового акту № 75539/1; копія розрахунку страхового відшкодування; копія наказу про виплату страхового відшкодування; копія платіжного доручення №10853 (#01) від 01.04.2019 року; копія чеку.

При прийнятті рішення суд керувався наступним.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України "Про страхування").

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України "Про страхування").

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Пункт п. 38.1.1. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду за певних умов, зокрема якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

З постанови Тростянецького районного суду Сумської області від 01.02.2019 р., яка набрала законної сили 12.02.2019 року, суд встановив, що 09.01.2019 року о 18 год. 40 хв. в м. Тростянець Сумської області, водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом «БАЗ», державний № НОМЕР_1 був неуважний перед виїздом, не стежив за технічним станом свого транспортного засобу в результаті чого з місця кріплення відірвалося заднє ліве колесо та пошкодило автомобіль «Mercedes», державний № НОМЕР_3 , тим самим порушивши вимоги п. 2.3. Б Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

Відповідно до п.6 ст. 75 ГПК України, постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За загальними правилом ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела.

Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже, з урахуванням викладених вище положень Цивільного кодексу України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», саме відповідач є особою, що відповідальний за шкоду, заподіяну власнику автомобіля «Mercedes», державний № НОМЕР_3 , а до позивача, як особи, що виплатила страхове відшкодування, перейшло право зворотної вимоги (регресу), яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача за приписами ст.129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 232-233,237-238,240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Люг" (пров. Рибальський 10 а, м. Полтава, Полтавська область,36020, ідентифікаційний код 32120831) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" (вул. Білоруська, 3, м. Київ, 04050, ідентифікаційний код 20344871) страхове відшкодування в порядку регресу у розмірі 100 000,00 грн. та судовий збір у сумі 2 102,00 грн.

Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

Рішення підписано 12.08.2020 року

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя Тимощенко О.М.