УХВАЛА

05.08.2020Справа № 910/10783/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Пінчука В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 910/10783/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення 577470,00 грн. та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом до відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення 577470,00 грн. та зобов`язання вчинити дії відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України.

Разом з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить суд вжити заходів до забезпечення позову, а саме:

- заборонити відповідачу-2 відчужувати на користь будь-яких осіб частку чи будь-яким чином обтяжувати право власності на частку на користь будь-яких інших осіб;

- накласти арешт на частку та зобов`язати Міністерство юстиції України, його територіальні органи в м. Києві, нотаріусів та акредитованих суб`єктів здійснити державну реєстрацію арешту в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна;

- заборонити Міністерству юстиції України, територіальним органам Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській та Севастопольській міськім, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам, акредитованим суб`єктам, проводити державну реєстрацію та вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо відчуження (оплатного чи безоплатного) чи обтяження частки, на користь будь-яких інших осіб;

- заборонити відповідачу-2 придбавати будь-яку частку (частину частки) в статутному капіталі товариства без згоди інших учасників на правах учасника товариства.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав:

Частиною 1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заява про забезпечення позову подається: до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України).

Натомість, заявником не надано доказів на підтвердження того, що незабезпечення позову порушить його права та в подальшому утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду,

Посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без надання обґрунтованих доказів необхідності вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника - ОСОБА_1

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили відповідно до вимог ст. 235 ГПК України і може бути оскаржена до апеляційної інстанції у строки передбачені ст. 256 ГПК України.

Суддя Пінчук В.І.