РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.08.2020Справа № 910/16904/19

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України"
до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"
простягнення 3 234 509,63 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Гольцова М.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача з вимогами про стягнення 3 234 509,63 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих телекомунікаційних послуг, що надані позивачем в період з листопада 2016 року по вересень 2018 року на підставі договору №888311-354 "Про взаємоз`єднання телекомунікаційної мережі оператора з телекомунікаційною мережею ВАТ "Укртелеком" від 30.06.2010 та Угоди від 30.06.2010 "Про надання телекомунікаційних послуг" до договору "Про взаємоз`єднання телекомунікаційної мережі оператора з телекомунікаційною мережею ВАТ "Укртелеком".

Ухвалою суду від 29.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання у справі призначено на 20.02.2020.

У судовому засіданні 20.02.2020 судом оголошено перерву до 31.03.2020.

Судове засідання призначене на 31.03.2020 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Борисенко І.І. на лікарняному.

У зв`язку з тим, що 06.04.2020 суддя Борисенко І.І. вийшов з лікарняного, суд призначив справу №910/16904/19 до розгляду на 14.05.2020, про що суд ухвалив відповідну ухвалу.

24.02.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечив з наступних підстав:

- враховуючи зміну ліцензійного статусу Позивача, а саме: з оператора місцевого, міжміського, міжнародного телефонного зв`язку на оператора виключно місцевого телефонного зв`язку відповідач відмовився продовжувати відносини за Договором на наступний період на старих умовах. З огляду на викладене та, керуючись умовами п. 8.2 Договору, Відповідач листом від 05.12.2016 № 779/80Д931.01/916- повідомив Позивача про небажання продовжувати відносини за Договором та запропонував проект нового договору про взаємоз`єднання. Отже, умови Договору є такими, що регулюють відносини між Позивачем та Відповідачем до 31.12.2016;

- з моменту втрати Позивачем статусу оператора міжміського та міжнародного телефонного зв`язку Відповідач був зобов`язаний застосовувати при здійсненні розрахунків з Позивачем за Договором розрахункові такси, які Відповідач застосовував у вказаний період при здійсненні розрахунків з іншими операторами телекомунікацій, які мають статус операторів місцевого телефонного зв`язку;

- договір за своєю правовою природою є взаємним, тобто у Позивача на підставі п. 2.1.6. Угоди про надання телекомунікаційних послуг до Договору за період 11-12.2016 також виникли зобов`язання з оплати фактично отриманих від Відповідача послуг в на суму 126 356,88 грн. що було підтверджено Позивачем шляхом підписання Актів здавання-приймання послуг, наданих ПАТ «Укртелеком». З урахуванням індексу інфляції та 3% річних сума боргу Позивача перед Відповідачем за Договором станом на 25.09.2019 складає 172 377,87 грн.

- у період листопад-грудень 2016 року, а також у 2017 та 2018 роках від Позивача до Відповідача не надходило податкових накладних, які б свідчили про те, що заявлені Позивачем в позовній заяві суми до стягнення стоять в обліку Позивача як сума наданих послуг та з них оплачено податки.

13.03.2020 через відділ діловодства суду позивачем подана відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до якої позивач зазначив, що твердження Відповідача про те, що умови Договору є таким, що регулюють відносини між Позивачем та Відповідачем до 31.12.2016 не відповідають фактичним обставинам та суперечать ст. 188 Господарського кодексу України.

17.04.2020 відповідачем подані заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до яких відповідач не погодився з твердженнями позивача, з підстав викладених у запереченнях. Зокрема зазначив, що відповідач вважає договір таким, що припинився з 01.01.2017. Також, відповідач послався на невірне нарахування пені, без дотримання вимог ч.6 ст. 232 ГК України та ч.2 ст.258 ЦК України щодо строку позовної давності на її стягнення.

Крім того, відповідач зазначив, що розрахунок суми боргу Позивача є безпідставним, оскільки здійснений в порушення положень Договору, зокрема умов п. 3.17 Договору.

В підготовче засідання 14.05.2020 представник позивача не з`явився про причину неявки суд не повідомив, проте був повідомлений належним чином про час, дату та місце судового засідання.

В підготовчому засіданні остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог. З`ясовані всі питання визначені ст. 182 Господарського процесуального кодекс України.

Суд в підготовчому судовому засіданні поставив на обговорення питання про можливість завершення підготовчого провадження, та призначення справи до судового розгляду по суті.

Представник відповідача зазначив про можливість закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 14.05.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 16.06.2020.

В судове засідання 16.06.2020 представник позивача не з`явився, проте подав 16.06.2020 через загальний відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням представника позивача на лікарняному.

Представник відповідача не заперечив проти поданого відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд розглянувши клопотання позивача про відкладення розгляду справи, вирішив задовольнити клопотання та відкласти засідання по справі в порядку ч.2 ст. 202 ГПК України. Судом визнано поважними причини неявки в судове засідання представника позивача.

Так, ухвалою суду від 16.06.2020 відкладено розгляд справи на 28.07.2020.

У судовому засіданні призначеному на 28.07.2020 судом оголошено перерву до 06.08.2020.

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 06.08.2020 судом було заслухано вступне слово позивача, відповідача, з`ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення.

У судовому засідання 06 серпня 2020 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Телесистеми

України» (Оператор) та Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» (Укртелеком)

укладено Договір №888311-354 «Про взаємоз`єднання телекомунікаційної мережі оператора з

телекомунікаційною мережею ВАТ «Укртелеком» (надалі - Договір).

Відповідно до умов вищевказаного Договору в розділі «визначення основних термінів»,

сторони домовились про наступне:

- договір про взаємоз`єднання - це Договір, Угоди про виконання робіт із

взаємоз`єднання та про надання телекомунікаційних послуг, додатки до Договору та додаткові

угоди, які визначають технічні, організаційні та економічні умови взаємоз`єднання

телекомунікаційних мереж Сторін, у тому числі порядок взаєморозрахунків та розрахункові

такси за доступ до телекомунікаційних мереж Сторін;

- телекомунікаційна мережа Оператора (мережа Оператора) - комплекс технічних

засобів телекомунікацій та споруд, призначених для маршрутизації, комутації, передавання

та/або приймання інформації в єдиному технологічному процесі, який належить Оператору;

- телекомунікаційна мережа загального користування (ТМЗК) - телекомунікаційна

мережа, доступ до якої відкрито для всіх споживачів;

- точка взаємоз`єднання - місце з`єднання між технічними засобами замовника та

постачальника, призначена для взаємного обміну трафіком, пропуску транзитного трафіку

від/до мереж інших операторів; всі точки взаємоз`єднання визначаються Сторонами у додатку

до Договору;

- звітний місяць - період в один календарний місяць, що починається з першого числа

кожного місяця, протягом якого надавалися послуги;

трафік - потік інформації (мова, аудіо, факсимільні сигнали, а також сигнали

управління, необхідні під час встановлення або завершення з`єднання), що передається

мережею, лінією або каналом зв`язку.

Відповідно до п.1.1 Договору, предметом договору є технічні, організаційні та економічні умови взаємоз`єднання телекомунікаційної мережі Оператора телекомунікаційною мережею Укртелекому у точках взаємоз`єднання мереж, організованих для пропуску трафіку, визначеного в Угодах до цього Договору, а також порядок та умови розрахунків (п.1.1 Договору).

Умовами пункту 1.3 Договору встановлено, що перелік послуг, які можуть надаватися сторонами після встановлення взаємоз`єднання, розрахункові такси та порядок розрахунків за надання сторонами телекомунікаційних послуг наведено в Угоді про надання телекомунікаційних послуг, яка є невід`ємною частиною цього Договору.

У випадку несвоєчасної оплати робіт та послуг Сторона-боржник повинна сплатити пеню в розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день затримки платежу, включаючи день оплати (пункт 3.2 Договору).

Відповідно до положень пункту 7.4 Договору визначено, що листування сторін з питань взаємоєднання, направлення рахунків, актів здавання-приймання виконаних робіт та наданих послуг здійснюється звичайним поштовим відправленням.

30 червня 2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» (Оператор) та Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» (Укртелеком) укладена Угода «Про надання телекомунікаційних послуг» до Договору «Про взаємоз`єднання телекомунікаційної мережі оператора з телекомунікаційною мережею ВАТ «Укртелеком» від 30.06.2010 р. №888311-354 (надалі - Угода).

Відповідно до умов вищевказаної Угоди, Оператор та Укртелеком домовились про наступне:

- предметом цієї Угоди є організаційні та економічні умови надання телекомунікаційних послуг за Договором (п.1.1).

- перелік телекомунікаційних послуг, що можуть надаватися після встановлення взаємоз`єднання визначається в пункті 1.2 Угоди.

- Оператор надає Укртелекому наступні телекомунікаційні послуги: місцеве завершення з`єднання від телекомунікаційної мережі Укртелекому та ТМЗК на телекомунікаційній мережі Оператора; міжміське завершення з`єднань від телекомунікаційної мережі Укртелекому та ТМЗК на телекомунікаційній мережі Оператора; доступ до послуги за кодом « 0-800-70»; завершення з`єднань від телекомунікаційної мережі ТОВ «ВОСТОК ТЕЛЕКОМ» з кодом « 0-700-10»; завершення зєднань від телекомунікаційних мережах операторів рухомого (мобільного) зв`язку з використанням кодів їх мереж (« 50», « 66», « 95», « 99» - ПрАТ «МТС Україна», « 67», «97», « 96», « 98» - ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем», « 39» - ТОВ «Голден Телеком», « 68» - ЗАТ «Українські радіосистеми», « 63», « 93» - ТОВ «Астеліт», « 94» - ТОВ «Інтертелеком», « 92» - ПрАТ «Телесистеми України», « 91» - ВАТ «Укртелеком»); завершення вхідних міжнародних з`єднань (незалежно від технології); завершення міжміських з`єднань від мереж з ідентифікаційним кодом призначення « 892», « 894», « 895» (п.п. 1.2.2).

- Оператор зобов`язаний готувати акти здавання-приймання наданих послуг та надсилати їх Укртелекому не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним (п.п.2.1.4).

- Якщо розбіжності в вимірюваннях Сторонами обсягу трафіку (за окремими видами) у точці взаємоз`єднання дорівнюють або нижче 1%, приймаються без оскаржень дані Сторони, що надала ці послуги. На підставі цих даних кожного місяця, починаючи з початку дії Договору, визначається вартість наданих Укртелекомом/Оператором послуг.

- Сторони до 10 числа кожного місяця надають одна одній акти здавання-приймання наданих послуг, рахунки на оплату наданих послуг та податкові накладні (п.3.14).

- Укртелеком зобов`язаний підписувати та надсилати Оператору один примірник акту здавання-приймання наданих послуг протягом 3 робочих днів з дати його отримання від Оператора (п.п.2.2.5).

- оплата сторонами рахунків проводиться не пізніше останнього числа місяця, що настає після звітного періоду. Рахунки за отримані послуги сплачуються шляхом простого банківського переказу на розрахункові рахунки Сторін. Також розрахунки між Сторонами за цим Договором можуть проводитися шляхом зарахування зустрічних однорідних фінансових вимог (п.3.15).

- сторони несуть відповідальність за невиконання чи неналежне виконання своїх зобов`язань згідно із законодавством України та умовами Договору

- угода є невід`ємною частиною Договору про взаємо з`єднання телекомунікаційної мережі оператора з телекомунікаційною мережею ВАТ «Укртелеком» від 30 червня 2010 р, №888311-354. Всі питання, не врегульовані цією Угодою, регулюються положеннями Договору та нормами чинного законодавства. (п.5.1).

В період з листопада 2016 по вересень 2018 Оператором проводилось щомісячне вимірювання обсягу трафіку та направлялись відповідачу Акти здавання-приймання наданих послуг і рахунки на оплату послуг Укртелеком.

Проте, у вищевказаний період, Укртелеком не оскаржуючи результати вимірювання Оператором обсягу трафіку (за окремими видами) у точці взаємоз`єднання, припинив (і) підписувати отримані від позивача Акти здавання-приймання наданих послуг, (іі)повертати один з підписаних екземплярів позивачу, та (іі) виконувати обов`язки з оплати вартості наданих послуг, чим порушив зобов`язання визначені Договором.

Так, в порушенням зобов`язань визначених Договором та Угодою, починаючи з грудня 2016 року ПАТ «Укртелеком» не підписав та не повернув Оператору один з двох направлених йому Актів здавання-приймання наданих послуг, а також не виконав грошові зобов`язання з оплати послуг наданих з листопада 2016 по вересень 2018.

Факт направлення Оператором Укртелекому Актів здавання-приймання наданих послуг і рахунки на оплату послуг за період з листопада 2016 по жовтень 2018 підтверджується накладними (експедиторськими розписками), що видані Оператору товариством з обмеженою відповідальністю «ПОНІ ЕКСПРЕС», а саме: 16-5537-8846, 21-8900-4994, 21-8900-5104, 21- 8900-5038, 21-8900-5159, 21-8900-5302, 21-8900-5412, 21-8900-5423, 21-8900-5357, 22-3141- 0423, 22-0238-0433, 22-0238-0400, 22-0238-0400, 22-3141-0269, 22-3141-0500, 21-8900-5214, 22-3141-0566, 22-3141-0643, 22-0238-0598, 22-0238-0378.

В зв`язку з вищенаведеними обставинами, у ПАТ «Укртелеком» існують не виконані грошові зобов`язання по сплаті 2 314 506 (два мільйони триста чотирнадцять тисяч п`ятсот шість гривень) 05 копійок за телекомунікаційні послуги, що надані ТОВ «Телесистеми України» в період з листопада 2016 по вересень 2018 року, згідно вищевказаного Договору та Угоди, а саме:

- за листопад 2016, відповідно Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за листопад 2016 та рахунку від 30.11.2016 № ТС-0000173, у розмірі 144 252, 19 гривень;

- за грудень 2016, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за грудень 2016 та рахунку від 31.12.2016 № ТС-0000187, у розмірі 125 342, 84 гривень;

- за січень 2017, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за січень 2017 та рахунку від 31.12.2016 № ТС-0000015, у розмірі 112 117, 67 гривень;

- за лютий 2017, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за лютий 2017 та рахунку від 28.02.2017 № TC-0000030, у розмірі 107 624, 26 гривень;

- за березень 2017, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за березень 2017 та рахунку від 31.03.2017 № ТС-0000043, у розмірі 116 382, 10 гривень;

- за квітень 2017, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за квітень 2017 та рахунку від 30.04.2017 № ТС-0000057, у розмірі 119 277, 01 гривень;

- за травень 2017, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за травень 2017 та рахунку від 31.05.2017 № ТС-0000069, у розмірі 122 937, 02 гривень;

- за червень 2017, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за червень 2017 та рахунку від 30.06.2018 № ТС-0000083, у розмірі 108 440, 56 гривень;

- за липень 2017, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за липень 2017 та рахунку від 31.07.2017 № ТС-0000099, у розмірі 107 207, 17 гривень;

- за серпень 2017, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за серпень 2017 та рахунку від 31.08.2017 № ТС-0000116, у розмірі 105 761, 11 гривень;

- за вересень 2017, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за вересень 2017 та рахунку від 30.09.2017 № ТС-0000132, у розмірі 108 431, 03 гривень;

- за жовтень 2017, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за жовтень 2017 та рахунку від 31.10.2017 № ТС-0000145, у розмірі 115 707, 26 гривень;

- за листопад 2017, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за листопад 2017 та рахунку від 30.11.2017 № ТС-0000161, у розмірі 109 997, 59 гривень;

- за грудень 2017, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за грудень 2017 та рахунку від 31.12.2017 № ТС-0000175, у розмірі 109 704, 70 гривень;

- за січень 2018, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за січень 2018 та рахунку від 31.01.2018 № ТС-0000005, у розмірі 104 866, 86 гривень;

- за лютий 2018, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за лютий 2018 та рахунку від 28.02.2018 № ТС-0000023, у розмірі 100 930, 62 гривень;

- за березень 2018, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за березень 2018 та рахунку від 31.03.2018 № ТС-0000035, у розмірі 103 076, 62 гривень;

- за квітень 2018, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за квітень 2018 та рахунку від 30.04.2018 № ТС-0000053, у розмірі 78 271, 55 гривень:

- за травень 2018, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за травень 2018 та рахунку від 31.05.2018 № ТС-0000058, у розмірі 86 617, 67 гривень;

- за червень 2018, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за червень 2018 та рахунку від 30.06.2018 № ТС-0000068, у розмірі 73 169, 52 гривень;

- за липень 2018, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за липень 2018 та рахунку від 31.07.2018 № ТС-0000083, у розмірі 48 628, 99 гривень;

- за серпень 2018, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за серпень 2018 та рахунку від 31.08.2018 № ТС-0000086, у розмірі 50 190, 05 гривень;

- за вересень 2018, відповідно до Акту здавання-приймання наданих ТОВ «Телесистеми України» послуг за вересень 2018 та рахунку від 30.09.2018 № ТС-0000102, у розмірі 55 571, 66 гривень.

Пунктом 3.15 Угоди визначено, що оплата сторонами рахунків проводиться не пізніше останнього числа місяця, що настає після звітного періоду. Рахунки за отримані послуги сплачуються шляхом простого банківського переказу на розрахункові рахунки Сторін.

Таким чином, основна заборгованість відповідача, за надані позивачем протягом періоду з листопада 2016 року по вересень 2018 року послуги за Договором №888311-354 «Про взаємоз`єднання телекомунікаційної мережі оператора з телекомунікаційною мережею ВАТ «Укртелеком» від 30.06.2010р. становить 2 314 506, 05 грн.

Відповідач, вважає, що договір є припиненим та таким, що регулює відносини між сторонами лише до 31.12.2016, у зв`язку з чим вважає позовні вимоги необґрунтованими.

Суд, встановивши обставини справи не погоджується з даними твердженнями відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до п.8.1 договору, договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.01.2011. Умови, передбачені цим договором, застосовуються до відносин між сторонами, які виникли з 01.01.2010.

Відповідно до п. 8.2 договору у разі коли жодна зі сторін за два тижні до закінчення строку дії Договору не заявить про своє небажання надалі продовжувати відносини. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на таких самих умовах.

Як встановлено судом, відповідач на підставі п. 8.2 Договору, листом від 05.12.2016 №779/80Д931.01/916- повідомив Позивача про небажання продовжувати відносини та запропонував проект нового договору про взаємоз`єднання, що регулював би відносини сторін з 01.01.2017. Відповідач просив підписати примірник нового договору та повернути відповідачу. Позивач отримав лист 09.12.2016, про що свідчить копія повідомлення про вручення.

Частиною 1 ст. 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Листом №643 від 28.12.2016 Позивач повідомив Відповідача про результати розгляду його звернення щодо розірвання Договору, в якому зазначив про відсутність обставин для надання згоди на його розірвання та наголосив, що вважає Договір діючим для сторін в подальшому. Підписувати новий договір відмовився.

В подальшому, як встановлено судом, відповідач в листі від 20.07.2017 за № 716-6246-80Д930-80Д937-2017 направленому в адресу Позивача вказав, що між сторонами укладено договір від 30.06.2010 №888311-354 «Про взаємоз`єднання телекомунікаційної мережі оператора з телекомунікаційною мережею ВАТ «Укртелеком» і пославшись на положення вищевказаного договору та приписи частини 1 та 2 ст. 188 Господарського кодексу України зазначив про бажання змінити вищевказаний договір, направивши додатком до даного листа проект додаткової угоди № 28 до нього, та просив Позивача розглянути проект у встановлений строк, підписати та повернути один примірник на адресу ПАТ «Укртелеком».

Позивач відмовився від підписання запропонованого Відповідачем проекту додаткової угоди № 28 до договору від 30.06.2010 №888311-354 «Про взаємоз`єднання телекомунікаційної мережі оператора з телекомунікаційною мережею ВАТ «Укртелеком», про що Відповідач був проінформований.

Таким чином, фактично відповідач в листі від 05.12.2016 №779/80Д931.01/916- звернувся до позивача з пропозицією укласти новий договір про взаємозєднання, яку позивач відхилив, укладати новий договір відмовився та в подальшому саме відповідач у листі від 20.07.2017 за № 716-6246-80Д930-80Д937-2017 посилаючись на укладення договору від 30.06.2010 №888311-354 «Про взаємоз`єднання телекомунікаційної мережі оператора з телекомунікаційною мережею ВАТ «Укртелеком», тим самим визнавши факт продовження його дії, знову виявив бажання його змінити та укласти новий договір на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 188 ГК України.

Одночасно судом встановлено, що відповідач в листі від 15.12.2017 вих.№1575-вих.80Д930-80Д937-2017 звернувся до Позивача, в якому повідомив, що на підставі п. 8.2 Договору від 30.06.2010 №888311-354 «Про взаємоз`єднання телекомунікаційної мережі оператора з телекомунікаційною мережею ВАТ «Укртелеком» не бажає продовжувати термін дії Договору на наступний календарний рік.

Проте, матеріали справи не містять доказів відправлення вказаного листа від 15.12.2017 вих.№1575-вих.80Д930-80Д937-2017 на адресу відповідача чи отримання вказаного листа позивачем нарочно. При цьому в листі №040 від 11.04.2018 позивач зазначив про не отримання листа вих.№1575-вих.80Д930-80Д937-2017.

Також, в матеріалах справи наявний лист від 28.12.2017 за вих.№548, в якому позивач повідомив Відповідача про відсутність обставин для надання згоди на розірвання договору у відповідь на лист №1514-вих-80Д930-80Д937-2017 від 1412.2017, зокрема наголосив, що вважає Договір від 30.06.2010 №888311-354 «Про взаємоз`єднання телекомунікаційної мережі оператора з телекомунікаційною мережею ВАТ «Укртелеком» діючим для сторін в подальшому, а також вказав про наявність у Відповідача заборгованості щодо сплати за телекомунікаційні послуги, що були надані ТОВ «Телесистеми України» в період з листопада 2016 по день надання відповіді, відповідно до вищевказаного договору.

В подальшому, відповідач листом від 12 березня 2018 року за № 288-вих-80Д930-80Д937-2018 зазначив про направлення 23.01.2018 р. на адресу Позивачу проекту нового договору про взаємоз`єднання, який залишився не підписаний Позивачем та запропонував провести у зручний час робочу зустріч з даного питання.

У відповідь, Позивач листом 19.04.2018 р. за вих.№044 в чергове повідомив Відповідача, про те, що вважає Договір про взаємоз`єднання від 30.06.2010 № 888311-35 діючим, в зв`язку з чим, повернув як безпідставно направлені рахунок за телекомунікаційні послуги №09-09044-568357 від 31.03.2018 за період з 01.03.2018 по з 01.03.2018 та Акт здавання - приймання послуг за неукладеним Договором від 01.01.2018 №БН.

Відповідач листом від 12 березня 2018 року за № 289-вих-80Д930-80Д937-2018 звернувся до Позивача щодо «випадкового» направлення від ПАТ «Укртелеком» на адресу ТОВ «Телесистеми України» рахунку та акту здавання-приймання наданих ПАТ «Укртелеком» телекомунікаційних послуг від 31.01.2018 з реквізитами договору від 30.06.2010 № 888311-354 та свого «небажання» продовжувати на 2018 рік терміну дії договору про взаємоз`єднання від 30.06.2010 № 888311-354.

Позивач листом від 11.04.2018 за вих. №040 у відповідь на лист Відповідача від 12.03.2018 за № 289-вих-80Д930- 80Д937-2018, повідомив Відповідача про відсутність згоди, а також повідомив, що на адресу позивача лист від 15.12.2016 № вих.№1575-вих.80Д930-80Д937-2017 про небажання продовжувати умови спірного договору не надходив.

Таким чином, відповідачем суду не доведено факту надіслання на адресу позивача листа від 15.12.2016 № вих.№1575-вих.80Д930-80Д937-2017 чи отримання вказаного листа позивачем нарочно (на підставі якого позивач вважає спірний договір є припиненим) про небажання надалі продовжувати умови договору, а станом на 11.04.2018 позивач в листі від 11.04.2018 за вих. №040 зазначив, про неотримання вказаного листа (від 15.12.2016 № вих.№1575-вих.80Д930-80Д937-2017). При цьому, в подальшому саме відповідач у листі від 20.07.2017 за № 716-6246-80Д930-80Д937-2017 посилаючись на укладення договору від 30.06.2010 №888311-354 «Про взаємоз`єднання телекомунікаційної мережі оператора з телекомунікаційною мережею ВАТ «Укртелеком», тим самим визнавши факт продовження його дії, знову виявив бажання його змінити та укласти новий договір на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 188 ГК України.

Отже, посилання відповідача на те, що договір припинив свою дію з почату з 01.01.2016 та потім з 01.01.2018 визнаються судом необґрунтованими та не підтвердженим належними доказами у справі, у зв`язку з чим договір №88811-354 від 30.06.2010 є продовженим на 2018 рік.

В подальшому листами від 19.04.2018 №044 та від 27.09.2018 б/н позивач наполягав на пролонгацію договору на 2018 рік, в зв`язку з чим, вважає дії Відповідача такими, що спрямовані на ухилення від виконання грошових зобов`язань визначних цим договором.

Крім того, на адвокатський запит представника Позивача адвоката Кур`ян К.І. було отримано відповідь Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації від 24.09.2019 №б/н, з якої слідує, що 14.08.2018 за вих.№ 01- 5435/102 комісією надано відповідь ПАТ «Укртелеком» за результатами звернення щодо досудового вирішення спору по договору про взаємоз`єднання від 30.06.2010 № 888311-35, яким звернення повернуто заявнику, як таке, що не відповідає вимогам пунктів 5.7 та 5.8 Правил взаємоз`єднання телекомунікаційних мереж загального користування, затверджених рішенням Національної комісії з питань регулювання зв`язку України від 08.12.2005 № 155.

Виходячи з вищевикладеного, твердження Відповідача про те, що умови Договору є таким, що регулюють відносини між Позивачем та Відповідачем до 31.12.2016, не відповідають фактичним обставинам справи та спростовується іншими доказами у справі.

Крім того, відповідно до п. 4.3 Правил взаємоз`єднання телекомунікаційних мереж загального користування, затверджених рішенням НКРЗІ від 08.12.2005 № 155 (далі - Правила взаємоз`єднання), сторони взаємоз`єднання у разі розірвання взаємоз`єднання зобов`язані протягом 30 календарних днів від дня підписання відповідних документів надіслати до НКРЗІ повідомлення про ліквідацію взаємоз`єднання телекомунікаційних мереж за формою, визначеною у додатку 4. При цьому, п. 1.2 Правил взаємоз`єднання встановлено, що розірванням взаємоз`єднання є ліквідація (скасування) фізичного та/або логічного з`єднання мереж операторів телекомунікацій та/або блокування обміну/пропуску трафіку однією із сторін взаємоз`єднання у випадку відсутності порушення умов договору та Порядку маршрутизації трафіка в телекомунікаційній мережі загального користування України, затвердженого рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації.

Враховуючи те, що між сторонами не відбулося ліквідації взаємоз`єднання, Відповідачем, як Постачальником взаємоз`єднання відповідні повідомлення не готувалися та не передавалися на підпис Позивачу, в тому числі і такі повідомлення не направлялися до НКРЗІ.

Заперечення Відповідача щодо вартості послуг наданих Позивачем відповідно до Договору від 30.06.2010 №888311-354 «Про взаємоз`єднання телекомунікаційної мережі оператора з телекомунікаційною мережею ВАТ «Укртелеком»» судом також не приймаються до уваги, виходячи з наступного.

Так, заперечення Відповідача щодо вартості послуг наданих Позивачем зводяться до того, що після втрати Позивачем статусу оператора міжміського та міжнародного зв`язку, Відповідач був зобов`язаний застосовувати при здійсненні розрахунків з Позивачем, розрахункові такси, які Відповідач застосовував у вказаний період при здійсненні розрахунків з іншими операторами телекомунікацій, які мають статус операторів місцевого телефонного зв`язку.

Відповідно до п. 2.1.15 Договору було встановлено, що Оператор/Укртелеком зобов`язаний не надавати абонентам Укртелекому/Оператора послуг міжміського та міжнародного телефонного зв`язку, незалежно від способу (технології) передачі вихідного телефонного трафіку, без укладення відповідної угоди.

Рішенням НКРЗІ від 25.10.2016 № 560 визнано ліцензію Позивача серії ДЛ № 000156 від 12.01.2016 на надання послуг міжнародного та міжміського комутованого телефонного зв`язку недійсною. Позивач втратив право надавати послуги міжміського та міжнародного телефонного зв`язку власним абонентам та втратив статус оператора міжміського та міжнародного зв`язку у міжоператорських відносинах, у зв`язку з чим позивач став оператор фіксованого місцевого телефонного зв`язку.

Відповідно до положень пункту 9.6 Порядку взаєморозрахунків між операторами телекомунікацій, затвердженого Рішенням Національної комісії з питань регулювання зв`язку України 09.07.2009 № 1586 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21 вересня 2009 р. за № 880/16896 (надалі - Порядок взаєморозрахунків між операторами телекомунікацій) оператор фіксованого місцевого телефонного зв`язку, з мережі якого ініційоване з`єднання, отримує оплату за початок міжнародного з`єднання від оператора міжнародного (міжміського) телефонного зв`язку, який надав відповідні послуги.

Відповідно до пункту 9.7 Порядку взаєморозрахунків між операторами телекомунікацій за взаємною домовленістю між операторами телекомунікацій право проводити розрахунки з абонентами (споживачами) за послуги міжнародного телефонного зв`язку може надаватись операторам фіксованого місцевого телефонного зв`язку, які самостійно проводять розрахунки з абонентами (споживачами). Оператор фіксованого міжнародного (міжміського) телефонного зв`язку отримує оплату за надані ним послуги від оператора фіксованого місцевого телефонного зв`язку, за винятком коштів, належних останньому за початок міжнародного з`єднання та послуги розрахунків з абонентами.

Відповідно до пункту 9.8 Порядку взаєморозрахунків між операторами телекомунікацій розмір оплати за послуги розрахунків з абонентами при наданні послуг фіксованого міжнародного телефонного зв`язку визначається на договірних засадах та не може бути меншим, ніж встановлений розмір оплати за послуги розрахунків з абонентами при наданні послуг фіксованого міжміського телефонного зв`язку.

Відповідно до пункту 9.9 Порядку взаєморозрахунків між операторами телекомунікацій послуги, які надаються у точці взаємоз`єднання, при завершенні вхідного міжнародного трафіка від мереж операторів інших іноземних держав на телефонній мережі загального користування України надають оператори фіксованого міжнародного телефонного зв`язку (незалежно від технології, що використовується), які отримують оплату за них на підставі договорів з операторами телекомунікацій інших іноземних держав (п. 9.9 розділу IX в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин)

Відповідно до пункту 9.10 Порядку взаєморозрахунків між операторами телекомунікацій при завершенні оператором фіксованого міжнародного телефонного зв`язку вхідного міжнародного трафіка на телекомунікаційній мережі іншого оператора телекомунікацій безпосередньо або через мережу оператора фіксованого міжміського телефонного зв`язку розрахунки з операторами телекомунікацій, яким належать зазначені телекомунікаційні мережі, проводяться за транзит трафіка та/або термінацію трафіка.

Відповідно до пункту 9.11 Порядку взаєморозрахунків між операторами телекомунікацій розрахункові такси за послуги, які надаються в точці взаємоз`єднання при наданні послуг фіксованого міжнародного телефонного зв`язку і не підлягають державному регулюванню, встановлюються операторами телекомунікацій самостійно.

З положень пунктів 9.6 - 9.11 Порядку взаєморозрахунків між операторами телекомунікацій вбачається, що завершення оператором фіксованого міжнародного телефонного зв`язку вхідного міжнародного трафіка через оператора фіксованого міжміського телефонного зв`язку проводяться за транзит трафіка та/або термінацію трафіка.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку взаєморозрахунків між операторами телекомунікацій: термінація трафіка - встановлення, підтримка фізичного та/або логічного з`єднання, пропуск трафіка між телекомунікаційною мережею, з якої надходить виклик або ініціюється з`єднання, та кінцевим обладнанням, до якого спрямовується виклик або ініціюється з`єднання; транзит трафіка - встановлення, підтримка телекомунікаційною мережею оператора фізичного та/або логічного з`єднання, пропуск трафіка між двома іншими телекомунікаційними мережами.

Транзит трафіка та/або термінація трафіка здійснюється оператором телекомунікацій без умови наявності ліцензії на надання послуг міжміського телефонного зв`язку.

Таким чином, виходячи з предмету Договору від 30.06.2010 №888311-354 «Про взаємоз`єднання телекомунікаційної мережі оператора з телекомунікаційною мережею ВАТ «Укртелеком»» та вищенаведених положень Порядку взаєморозрахунків між операторами, відсутні підстави для змін умов договору в частині вартості послуг, що спростовує твердження Відповідача наведені у відзиві на позовну заяву.

Також, суд визнає необґрунтованими посилання відповідача на положення п. 3.17 Угоди, як підставу для звільнення відповідача від обов`язку погашення наявної заборгованості за договором.

Відповідно до п. 3.17 Договору у разі затримки виконання однією із Сторін своїх грошових зобов`язань за Договором перед іншою Стороною щодо оплати послуг більш ніж за один звітний період, інша Сторона має право зупинити виконання зустрічного обов`язку з оплати рахунків Сторони-боржника - до усунення допущеного порушення Стороною-боржником. У такому випадку до іншої Сторони не застосовується передбачена Договором та чинним законодавством України відповідальність за невиконання грошового зобов`язання з оплати рахунків Сторони-боржника.

Відповідач вказує, що Позивач зі свого боку затримав виконання грошових зобов`язань за Договором перед Відповідачем щодо оплати послуг, розмір яких він підтвердив шляхом проставлення підпису і печатки на Актах приймання-передачі наданих послуг за листопад-грудень 2016 року.

Разом з тим, як встановлено судом, за умовами п.3.17 Угоди підставою для зупинення виконання зустрічного обов`язку з оплати рахунків є саме затримка виконання однією із сторін своїх грошових зобов`язань за договором перед іншою.

Відповідно до п.3.15 Угоди оплата сторонами розрахунків проводиться не пізніше останнього числа місяця що настає після звітного періоду.

Судом встановлено, що позивачем вказується на невиконання грошових зобов`язань за надані послуги починаючи з листопада 2016 року по вересень 2018 року, відповідно до умов Угоди, строк оплати по яким настав 01.01.2017. Відповідачем також вказується на наявність заборгованості позивача перед відповідачем за надані послуги починаючи за листопада 2016 по грудень 2016 року (відповідно до підписаних актів здавання-приймання послуг на які посилається відповідач), відповідно до умов Угоди, строк оплати по яким також настав 01.01.2017.

Таким чином, між сторонами наявні зустрічні зобов`язання по оплаті наданих послуг за спірні періоди, починаючи з листопада 2016 року, строк по оплаті яким настав для обох зобов`язань 01.01.2017. Відтак, затримки виконання саме однієї із сторін своїх грошових зобов`язань перед іншою, зокрема позивача перед відповідачем за договором за спірний період, останнім не доведено та судом не встановлено, підстав для застосування умов п.3.17 суд не вбачає, а посилання відповідача на це є необґрунтованим.

Одночасно суд вказує, що дослідження факту надання послуг відповідачем позивачу не є предметом даного спору. Вказані обставини можуть бути дослідженні в окремому провадженні за вимогами відповідача.

Отже, позивачем при поданні позовної заяви надано докази правомірності та обґрунтованості заявлених вимог до Відповідача на суму 2 314 506,05 грн., при цьому, заперечення Відповідача не заслуговують на увагу, так як не спростовують доводів Позивача.

Відтак, вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 2 314 506,05 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідач надані позивачем послуги не оплатив, відтак допустив порушення зобов`язання.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що за порушення строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла період, за який нараховується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожний день затримки платежу, включаючи день оплати.

Разом з тим, відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності до вимог позивача про стягнення пені.

Згідно зі статтями 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, встановлений для захисту цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність становить три роки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до частини 5 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, починається зі спливом строку виконання.

Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення пені за період з 01.01.2017 по 25.09.2019 (борговий період).

Також, позивач у позові вказав, що з урахуванням строку позовної давності період для стягнення пені має становити з 25.09.2018 по 25.09.2019.

Як було встановлено раніше, прострочення грошового зобов`язання за надані послуги виникло з 01.01.2017, тому позивачем правомірно визначено початок періоду прострочення грошового зобов`язання саме з 01.01.2017. Разом з тим, відповідно до приписів ч.6 ст.232 ГК України нарахування пені за прострочення виконання зобов`язання, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, тобто правомірним періодом нарахування пені є період з 01.01.2017 по 01.07.2017.

При цьому позов про стягнення коштів подано до суду 29 листопада 2019 року, про що свідчить штемпель на позовній заяві (вх. 16904/19).

Частиною 4 статті 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже, коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів буде встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення буде заявлено про застосування позовної давності, і буде встановлено, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд на підставі статті 267 ЦК України ухвалює рішення про відмову в задоволенні позову за спливом позовної давності.

Визначення періоду для нарахування пені з 25.09.2018 по 25.09.2019 є неправомірним та таким, що не враховує строк позовної давності, оскільки перебіг позовної давності за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, починається саме зі спливом строку виконання відповідного зобов`язання.

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих Позивачем до Відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого Позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право Позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).

Отже, вимоги про стягнення пені задоволенню не підлягають, оскільки заявлені з пропуском встановленого строку позовної давності.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або Законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені приписи Цивільного кодексу України щодо наявності у позивача права за порушення грошового зобов`язання відповідачем вимагати сплати останнім проценти річних від простроченої суми, перевіривши здійснений позивачем розрахунок, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 134 244,06 грн., 375 045,67 грн. інфляційних втрат.

Отже, за встановлених обставин справи, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, буд. 18; ідентифікаційний код 21560766) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Телесистеми України" (02098, м. Київ, вул. Шумського, будинок 1-А; ідентифікаційний код 34726705) заборгованість у розмірі 2 314 506 (два мільйони триста чотирнадцять тисяч п`ятсот шість) грн. 05 коп. основного боргу, 375 045 (триста сімдесят п`ять тисяч сорок п`ять) грн. 67 коп. інфляційних втрат, 134 244 (сто тридцять чотири тисячі двісті сорок чотири) грн. 06 коп. 3% річних, 42 356 (сорок дві тисячі триста п`ятдесят шість) грн. 93 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

В решті в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.08.2020

Суддя І.І. Борисенко