ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1122/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку ім. Горького", м. Харків
до Фізичної особи ОСОБА_1 , м.Харків
про стягнення 5310,41 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Центральний парк культури та відпочинку ім.Горького" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Горбенко Надії Петрівни про стягнення 5310,41 грн. за договором про надання послуг №010416/7 від 01.04.2016 року, з яких 3600,00 грн. сума боргу, 380,36 грн. - 3% річних, 1330,05 грн. - інфляційні.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.04.2020 року позовну заяву було залишено без руху.

27.04.2020 року представник Комунального підприємства "Центральний парк культури та відпочинку ім.Горького" надав до суду заяву про усунення недоліків (вх.№9752).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.04.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1122/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановивши учасникам справи строки для надання заяв по суті спору. Копія даної ухвали 16.06.2020 року повернулась на адресу суду з відміткою пошти "адресат відсутній".

Згідно з п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судом встановлено, що ухвала направлялась на адресу відповідача, яка зазначена у ЄДРЮО та ФОП, та яка підтверджена листом відділу обліку інформації про реєстрацію місця проживання фізичної особи. Крім того, відповідач міг ознайомитись зі змістом ухвал на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Однак, відповідач відзив на позов не надав.

За таких обставин справа розглядається за наявними матеріалами, з урахуванням ч.4 Розділу Х Прикінцевих положень ГПК України щодо продовження строків через карантин.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

01.04.2016 року між КП «Центральний парк культури та відпочинку імені М.Горького» (далі - Позивач) та фізичною особою-підприємцем Горбенко Надією Петрівною (далі - Відповідач) укладено договір про надання послуг № 010416/7 (далі- Договір).

Пунктом 1.1. Договору встановлено, що з метою організації та створення умов для культурного відпочинку і розваг відвідувачів Центрального парку культури та відпочинку ім. М.Горького (далі за текстом «Парк») Позивач надає доступ Відповідачу на територію Парку, що знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Сумська, 81, для розміщення нею точки з продажу продовольчих товарів та продуктів харчування, у кількості 1 (однієї) штуки, а також надає послуги з благоустрою, озелененню та прибиранню території Парку, та доступ до користування відповідачем електроенергією, а відповідач користується наданим доступом та відшкодовує позивачу понесені ним витрати (в тому числі з користування електроенергією), та оплачує позивачу надані послуги у порядку та на умовах, встановлених розділом 2 цього Договору.

Згідно з пунктом 2.1. Договору за взаємною домовленістю Сторін договірна вартість послуг складає з 23 квітня 2016 року до 30 квітня 2016 року 1200,00 гривень, в т.ч. ПДВ 200,00 грн. та за період з 01 травня 2016 року до 30 вересня 2016 року 4500,00 гривень на місяць, в т.ч. ПДВ 750,00 грн.

Відповідач здійснює оплату послуг впродовж поточного місяця, в якому надаються послуги, але в будь-якому разі до останнього числа цього місяця або останнього дня надання послуг на підставі цього Договору або рахунку шляхом перерахування грошових коштів у безготівковому порядку на поточний рахунок позивача за реквізитами, вказаними у Договорі або шляхом внесення грошових коштів до центральної каси Управління позивача (пункт 2.1.1. Договору).

За фактом наданих послуг позивач складає Акт наданих послуг та передає його відповідачу для підписання. Відповідач повинен підписати Акт на протязі 3 (трьох) банківських днів та не пізніше наступного дня після підписання передати його або мотивовану відмову від підписання Акту позивачу. Неповернення Акту або мотивованої відмови від його підписання у вказаний строк дає позивачу вважати, що відповідач згоден із змістом Акту та претензій щодо наданих послуг не має (пункт 2.1.2 Договору).

Відповідач відшкодовує позивачу витрати, понесені ним по сплаті послуг з електропостачання, а також відшкодовує експлуатаційні витрати в розмірі 15% від вартості спожитої відповідачем електроенергії з урахуванням показань лічильника за тарифами Компанії з надання відповідних послуг або відповідно до розрахунку спожитих послуг, що складається позивачем.

Відповідно до пунктів 3.1. та 3.2. Договору даний Договір набирає сили з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Послуги по цьому Договору надаються з 23 квітня 2016 року по 30 вересня 2016 року включно.

Пунктом 4.3.1. Договору передбачено, що відповідач зобов`язаний здійснити оплату по цьому Договору у розмірі, строки та у порядку, що передбачені Розділом 2 цього Договору.

Згідно з пунктом 5.1. Договору Сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору згідно з чинним законодавством України та цим Договором.

23.09.2016 року між КП «Центральний парк культури та відпочинку імені М.Горького» та фізичною особою-підприємцем Горбенко Надією Петрівною підписано Угоду про розірвання Договору № 010416/7 від 01.04.2016 року, згідно з якою Сторони дійшли взаємної згоди достроково розірвати Договір з 25.09.2016 року.

Отже, останнім днем надання послуг Позивачем Відповідачу є 24.09.2016 року.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі та належним чином, проте Відповідач свій обов`язок щодо здійснення оплати за надані послуги виконав частково.

Так, Позивач надав Відповідачу Акт наданих послуг № 765 від 24.09.2016 року та рахунок на оплату № 674 від 24.09.2016 року на оплату послуг з благоустрою та прибиранню на суму 3600,00 грн. за вересень 2016 року, проте зазначений Акт на адресу Позивача не повернувся.

Оскільки, згідно з пунктом 2.1.2 Договору Відповідач мотивовану відмову від підписання Акту надання послуг за вересень 2016 року не надав, послуги є прийнятими, та Відповідач зобов`язаний оплатити надані йому послуги. Таким чином, за Відповідачем обліковується заборгованість за Договором в розмірі 3600,00 грн. за надані Позивачем послуги у вересні 2016 року.

З метою досудового врегулювання спору, Позивачем засобами поштового зв`язку 05.09.2017 року та 15.08.2019 року на адресу Відповідача були надіслані претензії про сплату боргу в сумі 3600,00 грн. за вих № 508 від 30.08.2017 року та №565 від 15.08.2019 року відповідно, які повернулися на адресу Позивача за закінченням встановленого строку зберігання.

Крім того, 29.11.2019 року Позивач повторно направив на адресу Відповідача претензію за № 834, а також копію Акту надання послуг № 765 від 24.09.2016 року за вересень 2016 року, які також повернулися Позивачу за закінченням строку зберігання. Заборгованість за Договором в розмірі 3600,00 грн. станом на сьогоднішній день Відповідачем не оплачена.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч.І ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст.901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Приймаючи до уваги те, що відповідач не вчинив необхідних дій, передбачених сторонами у договорі та повністю не розрахувався за надані послуги у визначений умовами договору строк, доказів протилежного суду не надав, суд дійшов висновку, що останній є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за Договором на суму 3600,00 грн., а отже позовні вимоги щодо стягнення основного боргу є правомірними, обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи і тому підлягають задоволенню.

Згідно з ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 380,36 грн. 3% річних за період з 25.09.2016 року по 02.04.2020 року, та 1330,69 грн. інфляційних витрат за період з 01.10.2016 року по 31.03.2020 року. При цьому в прохальній частині позову позивач просить стягнути з відповідача 1330,05 грн. інфляційних.

Перевіривши розрахунки позивача по нарахуванню 3% річних та інфляційних втрат суд вважає їх обґрунтованими, а вимоги по їх стягненню такими, що підлягають задоволенню в частині 380,36 грн. 3% річних та 1170,00 грн. інфляційних. В частині стягнення 160,05 грн. інфляційних слід відмовити через невірний розрахунок.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно зі ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Приписами статті 236 ГПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи, відповідачем не спростовані, та підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст.129 ГПК України, відповідно до яких, витрати по сплаті судового збору розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.13, 73-74, 76-80, 129, 232-233, 236-238, 240-241, 247, 252 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Центральний парк культури та відпочинку імені М.Горького (адреса: 61023, м.Харків, вул.Сумська, буд. 81; ) 5150,36 грн., з яких: 3600,00 грн. боргу, 380,36 грн. - 3% річних, 1170,00 грн. інфляційних втрат, крім того 2038,65 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 160,05 грн. інфляційних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "10" серпня 2020 р.

Суддя К.В. Аріт