номер провадження справи 15/11/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020 Справа № 908/3594/19

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, розглянувши матеріали

за позовом фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий лад", 69014, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 72

про стягнення вартості частки майна товариства

за участю секретаря судового засідання Осоцький Д.І.

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача - ОСОБА_1 , особисто; Ясир Д.І., адвокат, ордер серія АП №1007760 від 26.12.2019;

від відповідача - ОСОБА_2., довіреність № 03/01 від 03.01.2020;

Дмитренко Д.В., довіреність № 30/01 від 30.01.2020.

Установив:

18.06.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява 26.12.2019 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява фізичної особи ОСОБА_1 , м. Запоріжжя до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий лад", м. Запоріжжя про стягнення вартості частки майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий лад" в сумі 17 600,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані не проведенням Товариством розрахунку з колишнім учасником за наслідками виключення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.12.2019, справу № 908/3594/19 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 02.01.2020 матеріали справи залишено без руху для усунення недоліків, допущених позивачем.

09.01.2020 на адресу господарського суду надійшло клопотання представника позивача фізичної особи ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 13.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/3594/19, присвоєно справі номер провадження 15/11/20. Розгляд справи здійснюється за правилами загального позовного провадження. Судове засідання призначено на 05.02.2020 о/об 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 05.02.2020 відкладалось підготовче засідання на 25.02.2020 о/об 15 год. 15 хв.

Ухвалою суду від 25.02.2020 підготовче провадження у справі продовжено на 30 днів - до 12.04.2020, відкладено підготовче засідання на 17.03.2020 о/об 10 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 25.02.2020 витребувано від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради належним чином засвідченні копії матеріалів реєстраційної справи ТОВ "Новий лад".

Ухвалою суду від 17.03.2020 відкладалось підготовче засідання на 13.04.2020 о/об 10 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 13.04.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/3594/19 до судового розгляду по суті на 29.04.2020 о/об 11 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 29.04.2020 продовжено строк розгляду справи на час загальнонаціонального карантину. Судове засідання відкладено на 27.05.2020 о/об 12 год. 40 хв.

В судовому засіданні 27.05.2020 оголошено перерву до 17.06.2020 о 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 17.06.2020 у судовому засіданні оголошувалась перерва до 03.07.2020 о/об 10 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 03.07.2020 у судовому засіданні оголошувалась перерва до 29.07.2020 о/об 12 год. 00 хв.

В судовому засіданні 29.07.2020 здійснювався звукозапис судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу «Оберіг».

Судом перевірені повноваження присутніх в судовому засіданні представників сторін. З`ясовано про обізнаність уповноважених представників про права та обов`язки учасників судового процесу. Відводів складу суду не заявлено.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві від 31.01.2020. В обґрунтування заперечень зазначив, що дійсно у 2005 році позивач та ОСОБА_2 були засновниками ТОВ «Новий лад», з розподілом часток 60% статутного капіталу, що становить 26 400,00 грн належать ОСОБА_2 та 40% статутного капіталу, що становить 17600,00 грн належать ОСОБА_1 , згідно з третьою редакцією 2007 року. В кінці травня 2009 року ОСОБА_1 звернулась до секретаря загальних зборів учасників (генерального директора) ТОВ «Новий лад» ОСОБА_2 із заявою про вихід зі складу учасників Товариства. 25.08.2009 на загальних зборах засновників ТОВ «Новий лад» вирішено вивести зі складу учасників ОСОБА_1 та повернути її майновий внесок у розмірі 40%, що складає 17 600,00 грн. Згідно з Актом оцінки та приймання передачі майна позивачу повернуто вклад у розмірі 17 600,00 грн. 28.08.2009 позивач нотаріально підтвердив свій вихід зі складу учасників ТОВ «Новий лад», де зазначив що майнових та фінансових претензій до відповідача не має. Зазначив, що учасник вважається таким який вийшов з Товариства з моменту прийняття загальними зборами рішення про виключення учасника з ТОВ на підставі заяви про вихід. Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив від 20.02.2020, за якою не погоджується з запереченнями відповідача викладеними у відзиві. З посиланням на ст. 148 ЦК України зазначає, що в редакції станом на 2009 рік учасник ТОВ має право вийти з Товариства, повідомивши про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Крім того, має подаватися заява із нотаріально посвідченим підписом, яка і є повідомленням учасника про свій вихід. Зазначає, що подана відповідачем заява від 21.05.2009 не може бути заявою (повідомленням про вихід) у розумінні ст. 148 ЦК України, а протокол загальних зборів від 25.08.2009, не може передувати заяві учасника про вихід зі складу товариства від 28.08.2009. На думку позивача, наданий відповідачем акт оцінки та приймання-передачі майна не може бути належним доказом проведення розрахунку із колишнім учасником, так як передує самій заяві учасника про вихід.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 167 Господарського процесуального кодексу України, надав суду письмові заперечення на відповідь позивача на відзив від 26.02.2020.

В судовому засіданні 29.07.2020 судом, в порядку ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом 10 днів.

Заслухавши доводи представників сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, заперечення, дослідивши надані до матеріалів справи докази, господарський суд установив наступне.

26.04.2005 зареєстровано Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий лад» (далі - Товариство), відповідно до якого засновниками Товариства були позивач та громадянин України ОСОБА_2 .

Відповідно до Акту оцінки та приймання передачі майна від 28.04.2005 позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як засновниками Товариства передано майно з метою формування капіталу Товариства загальною вартістю 29 000,00 грн, по 50% статутного капіталу в розмірі 14 500,00 грн кожний.

01.10.2007 зареєстровано третю редакцію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий лад» (далі - Товариство), оформленого Протоколом №11 від 21.09.2007, державна реєстрація змін від 30.04.2007 №4005219, відповідно до якого засновниками Товариства є громадянин України ОСОБА_2 та громадянка України ОСОБА_1 (позивач) із частками у статутному капіталі товариства 60% статутного капіталу належить ОСОБА_2 , що складає 26 400,00 грн. та 40 % статутного капіталу, що складає 17 600,00 грн належить ОСОБА_1 (відповідно до п. 3.3. Статуту).

21.05.2009 виконавчий директор ОСОБА_1 звернулась із заявою до Секретаря загальних зборів учасників ТОВ «Новий Лад» ОСОБА_2 з вимогою розглянути можливість добровільного виходу зі складу учасників Товариства та вирішити питання щодо повернення майна переданого в якості вкладу до статутного капіталу до ТОВ «Новий лад».

Рішенням загальних зборів засновників ТОВ «Новий лад», оформлених протоколом б/н від 25.08.2009 вирішено задовольнити прохання учасника ОСОБА_1 про її вихід зі складу учасників Товариства та повернути учаснику Товариства ОСОБА_1 майновий внесок який був внесений (переданий) у якості вкладу до статутного капіталу Товариства у розмірі 40%, що складає 17 600,00 грн - у строк до 27.08.2009 року.

По питанню третьому у зв`язку з виходом учасника Товариства ОСОБА_1 і повернення йому майнового внеску який був внесений (переданий)учасником у якості вкладу до статутного капіталу Товариства у розмірі 40%, що внесення ним майнових внесків у статутний капітал Товариства у розмірі 17 600,00 грн. Затверджено перерозподіл часток у статутному капіталі Товариства ОСОБА_2 - 44 000,00 грн 100%.

Відповідно до Акту оцінки та приймання-передачі майна від 25.08.2009, ТОВ «Новий лад» передав майновий внесок, який був внесений у якості вкладу до статутного капіталу Товариства ОСОБА_1 зазначене в Акті майно. Загальна вартість майна, що передається складає 17 600,00 грн, або 40 % статутного капіталу.

28.08.2009 ОСОБА_1 звернулась із заявою до Загальних зборів учасників ТОВ «Новий Лад» з вимогою добровільного виходу зі складу учасників ТОВ «Новий лад». Справжність підпису позивача на вказаній заяві було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняк О.С. від 08.10.2009 та зареєстровано в реєстрі за № 5339.

У позові позивач зазначає, що йому стало відомо про виключення ОСОБА_1 зі складу засновників (учасників) ТОВ «Новий лад» лише 15.06.2018 із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.09.2018, про що був зроблений запис № 1 005219 від 15.06.2018.

На думку позивача, ОСОБА_1 було виключено зі складу учасників Товариства саме 15.06.2018.

Враховуючи факт виключення позивача зі складу учасників відповідача, позивач 12.08.2019 звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий лад» з претензією із вимогою про виплату їй як колишньому учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий лад» вартості частки майна товариства у розмірі 17 600,00 грн. Відповіді на претензію відповідачем не надано, будь-яких розрахунків із ОСОБА_1 не здійснено, що і стало підставою для звернення до суду із відповідною позовною заявою.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, господарський суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 113 Цивільного кодексу України, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

В силу положень ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) акціонерне товариство, товариство з обмеженою і товариство з додатковою відповідальністю створюються і діють на підставі установчого договору і статуту. Установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства. В свою чергу, положеннями ст. 51 названого Закону установчі документи товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у статті 4 цього Закону, повинні містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів.

Положеннями ст. ст. 6,7 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що товариство набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації. Державна реєстрація товариств проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Зміни, які сталися в установчих документах товариства і які підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Згідно зі ст. ст. 1, 50 Закону України «Про господарські товариства» від 19.09.1991 № 1576-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об`єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку. До господарських товариств належать: акціонерні товариства, товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, повні товариства, командитні товариства.

Стаття 50 Закону України "Про господарські товариства" визначає, що товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Відповідно до положень ст. 52 Закону України "Про господарські товариства" статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю підлягає сплаті учасниками товариства до закінчення першого року з дня державної реєстрації товариства.

В силу вимог ст. 144 Цивільного кодексу України статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається з вартості вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів.

Згідно з ст. 117 Цивільного кодексу України, ст. 88 Господарського кодексу України, ст. 11 Закону України "Про господарські товариства", учасник товариства зобов`язаний вносити вклади у розмірі, в порядку та засобами, передбаченими установчими документами.

Пунктом 3.2 Статуту встановлено, що статутний капітал товариства складається з вартості вкладів учасників. Вкладом учасника товариства можуть бути гроші, в тому числі в іноземній валюті, цінні папери, майно та майнові права, а також особисті немайнові права. Грошова оцінка вкладу учасника визначається за згодою всіх учасників товариства. Зміна вартості майна в процесі його використання не впливає на розмір вкладу учасника.

Відповідно до п. 3.3 Статуту (в редакції станом на 2007 рік), статутний капітал розподілено 60% статутного капіталу належить ОСОБА_2 , що складає 26 400,00 грн та 40 % статутного капіталу, що складає 17 600,00 грн належить ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 4.1 Статуту учасник може вийти з товариства повідомивши про це письмово Загальні збори Учасників Товариства.

Згідно із п. 4.5 Статуту при виключенні учасника з Товариства йому виплачується вартість частини майна, пропорційно його частці у статутному капіталі товариства.

Відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", учасники товариства мають право вийти в установленому порядку з товариства.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», учасники товариства мають право вийти в установленому порядку з товариства. Аналогічні положення закріплені в п. 3 ч. 1 ст. 116 ЦК України, відповідно до якого учасники господарського товариства мають право в порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, вийти з товариства.

Положеннями ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства пропорційно його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

Згідно з ст. 148 Цивільного кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Як було зазначено вище та встановлено судом у процесі розгляду справи, 28.08.2009 позивачем ОСОБА_1 було складено та підписано заяву, якою повідомлено підприємство про свій вихід зі складу учасників (засновників), справжність підпису позивача на якій було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Півняк О.С. від 08.10.2009 та зареєстровано в реєстрі за № 5339.

25.08.2009 року на загальних зборах учасників (засновників) ТОВ «Новий лад» було прийнято рішення, оформлене протоколом б/н від 25.08.2009, яким вирішено, крім іншого задовольнити прохання учасника ОСОБА_1 про її вихід зі складу учасників Товариства та повернути учаснику Товариства ОСОБА_1 майновий внесок який був внесений (переданий) у якості вкладу до статутного капіталу Товариства у розмірі 40%, що складає 17 600,00 грн - у строк до 27.08.2009 року.

В протоколі б/н Загальних зборів учасників ТОВ «Новий лад» від 25.08.2009 та Акті оцінки приймання-передачі майна від 25.08.2009 стоять оригінали підписів позивача та ОСОБА_2 (Оригінали документів досліджувались судом під час розгляду справи по суті). Доказів підроблення або доказів наявності обґрунтованого сумніву в не підписанні вказаних документів, позивачем не надано.

Згідно з Актом оцінки та приймання-передачі майна від 25.08.2009, ТОВ «Новий лад» передано майновий внесок, який був внесений у якості вкладу до статутного капіталу Товариства ОСОБА_1 в розмірі 17 600,00 грн. Відмінність у переліку майна, яке було передано до статутного капіталу Товариства 28.04.2005 за актом оцінки та приймання - передачі майна та актом оцінки та приймання - передачі майна від 25.08.2009 (при виході з товариства) пов`язано з проведенням перерозподілу часток учасників товариства, що підтверджується протоколом рішення засновників товариства, оформленого протоколом № 11 від 21.09.2007. Доказів до внесення внесків статутного капіталу до суду не надано, однак у 2007 році проведено державну реєстрацію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий лад» (третя редакція) за змістом якого частки учасників товариства розподілились наступним чином: ОСОБА_2 - 60% статутного капіталу; ОСОБА_1 - 40% статутного капіталу.

Пунктом 5.1 Статуту визначено, що Загальні збори учасників є вищим органом товариства, які відбуваються за присутністю всіх учасників товариства (їх представників).

Відповідно до п. п. м) п. 5.2 Статуту до компетенції Загальних зборів Учасників Товариства належать зокрема, виключення учасника з Товариства.

Відповідно до п. 5.4 Статуту, загальні збори вважаються правомочними, якщо на них присутні всі учасники (їх представники).

Як на підставу позовної вимоги про стягнення вартості частки майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Новий лад" позивач посилається на не проведення Товариством розрахунку з ним як з колишнім учасником за наслідками виключення. При цьому зазначає, що дізнався про виключення зі складу засновників (учасників) Товариства лише 15.06.2018 з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.09.2018, про що був зроблений запис № 1 005219 від 15.06.2018.

Також позивачем зазначається, що згідно інформації з Єдиного Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань жодні записи про зміну складу засновників з серпня 2009 року до ЄДР не вносилися, та лише 15.06.2018 до ЄДР було внесено запис 2005219 про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи у зв`язку зі зміною складу засновників.

Як вбачається із Статуту ТОВ «Новий лад», затвердженого Загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий лад», протокол № 14-06/18 від 14.06.2018, копію якого долучено Департаментом реєстраційних послуг Запорізької міської ради згідно супровідного листа від 05.03.2020 № 05-06/04/1102 до матеріалів справи (а.с. 183-202), до складу учасників товариства входить лише фізична особа - ОСОБА_2 , 100 % часткою статутного капіталу, що підтверджує факт виключення позивача зі складу учасників ТОВ «Новий лад».

Відповідно до п. 4.1 Статуту учасник може вийти з товариства повідомивши про це письмово Загальні збори Учасників Товариства.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 ЦК України, учасники товариства мають право вийти з товариства, якщо установчими документами не встановлений обов`язок учасника письмово попередити про свій вихід з товариства у визначений строк, який не може перевищувати одного року.

Частиною 1 ст. 148 ЦК України передбачено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, заявивши про це не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Справжність підпису на заяві про вихід з товариства підлягає нотаріальному засвідченню.

Вихід зі складу учасників товариства не пов`язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв`язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв`язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.

Відкликання заяви про вихід після її отримання товариством допускається лише за згодою самого товариства та у разі, якщо відповідні зміни у складі учасників товариства не пройшли державної реєстрації.

Отже, моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадові особі товариства то вручення заяви цим особам органами зв`язку, тобто 28.08.2009. Доказів відкликання вказаної заяви позивачем суду не надано.

Чинним законодавством не передбачено можливості відмовитися від своїх майнових прав на майбутнє. Отже, зазначена учасником у заяві про вихід з товариства відсутність майнових претензій до товариства не свідчить про його відмову від отримання вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному капіталі, протягом строку, встановленого в статті 54 Закону України "Про господарські товариства".

Відкликання заяви про вихід після її отримання товариством допускається лише за згодою самого товариства та у разі, якщо відповідні зміни у складі учасників товариства не пройшли державної реєстрації.

Якщо товариство не вчиняє дій у зв`язку з поданням учасником заяви про вихід з товариства (не вирішується питання про внесення змін до установчих документів товариства, про їх державну реєстрацію), учасник товариства має право звернутися до господарського суду з позовом про зобов`язання товариства до державної реєстрації змін в установчих документах товариства, у зв`язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі статті 7 Закону України «Про господарські товариства».

Після подання нотаріально посвідченої заяви та отримання майнового внеску ОСОБА_1 не зверталась до господарського суду з позовом про зобов`язання товариства до державної реєстрації змін в установчих документах товариства, у зв`язку зі зміною у складі учасників товариства.

Подання нотаріально посвідченої заяви від 28.09.2009 свідчить про вихід ОСОБА_1 зі складу учасників товариства. Подальша участь її в загальних зборах товариства, реєстрація змін до статуту товариства на підставі протоколу від 08.04.2013 № 24/11-17 не свідчить про правомірність такої участі в якості засновника товариства, а свідчить про не внесення змін товариством до установчих документів. Установчі документи були приведені відповідність до складу засновників товариства шляхом прийняття протоколу загальних зборів учасників від 14.06.2018 № 14-06/18, з подальшим проведення державної реєстрації відповідних змін.

Щодо заяви ОСОБА_1 про вихід зі складу учасників Товариства та повернення майна переданого в якості вкладу до статутного капіталу до ТОВ «Новий лад» від 21.05.2009, суд зазначає, що така заява є неналежно оформленою і не може бути підставою для виходу учасника з товариства та проведення з ним відповідних виплат, оскільки не створює правових наслідків для сторін. Відсутність нотаріального посвідчення підпису заявника на заяві про вихід з ТОВ не дає підстави вважати дійсним волевиявлення учасника товариства щодо виходу зі складу його учасників.

Згідно із п. 4.5 Статуту при виключенні учасника з Товариства йому виплачується вартість частини майна, пропорційно його частці у статутному капіталі товариства.

На підтвердження факту не проведення розрахунків як з колишнім учасником товариства позивач також посилається на листування з Державною фіскальною службою.

Зокрема на лист № 14425/14/08-01-50-07 від 21.08.2019 яким повідомлено позивача про отримання останнім за підсумками 2018 року доходу у вигляді інвестиційного прибутку від операцій з інвестиційними активами ТОВ «Новий лад» у розмірі 17 600,00 грн, який позивач зобов`язаний включити до загального річного оподаткування доходу, подати податкову декларацію та сплатити податок з такого доходу.

Крім іншого, надано лист Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДПС у Запорізькій області від 25.09.2019 вих. №3393/10/08-01-50-05, яким повідомлено ТОВ «Новий лад», що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань протягом 2018 року громадянин ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , сума внеску в статутний фонд 17 600,00 грн перебував засновником підприємства та станом на 01.01.2019 року в реєстрі відсутня інформація щодо його участі у складі засновників підприємства, та в порушення абзацу «д» підпункту 164.2.9 пункту 164.2 Податкового кодексу України від 02.12.2010 не задекларовано отриманий дохід у вигляді інвестиційного прибутку від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами, випущеними в інших, ніж цінні папери, формах.

Однак, вказані докази не спростовують обставин викладених в Акті оцінки та приймання-передачі майна від 25.08.2009 про вихід зі складу учасників ТОВ «Новий лад» учасника ОСОБА_1 та повернення переданого учасником у якості статутного капіталу ТОВ «Новий лад» майна вартістю 17 600, грн.

Факт неотримання від ТОВ «Новий лад» майнового внеску позивачем не доведено, належних доказів в обґрунтування заявлених вимог суду не надано. Не надано також і доказів віднесення внеску до статутного капіталу в вигляді майна вартістю 17 600,00 грн до інвестиційного прибутку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини, викладені у позовній заяві позивача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, його позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий лад» вартість належної ОСОБА_1 частки майна товариства в сумі 17 600,00 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, з покладенням судового збору, в тому числі судових витрат на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Заява позивача про відшкодування судових витрат пов`язаних із розглядом справи від 29.04.2020 не підлягає задоволенню, з огляду на вище викладене.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 129, 202, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 10 серпня 2020 року.

Суддя І. С. Горохов