ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року Справа № 915/892/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Давченко Т.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

без виклику сторін справу № 915/892/20

за позовом фізичної особи-підприємця Ярушко Наталії Петрівни,

АДРЕСА_1

АДРЕСА_2 ;

до Миколаївської міської ради,

вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001;

про визнання укладеною в редакції позивача додаткової угоди до договору оренди землі

В С Т А Н О В И В:

Фізичною особою-підприємцем Ярушко Наталією Петрівною пред?явлено позов до Миколаївської міської ради (далі - ММР) про визнання, в порядку ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", укладеною між ними в редакції, запропонованій позивачем, додаткової угоди до договору оренди землі від 26.01.2010 № 7310 наступного змісту:

"ДОДАТКОВА УГОДА

про поновлення договору оренди землі від 15.01.2010, зареєстрованого у Миколаївській міській раді 26.01.2010 за № 7310 та у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.01.2010 за № 13

м. Миколаїв " " 20 р.

МИКОЛАЇВСЬКА МІСЬКА РАДА, ідентифікаційний код юридичної особи ? 26565573, що надалі іменується Орендодавець, в особі міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича, який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з однієї сторони, та фізична особа-підприсмець Ярушко Наталія Петрівна , РНОКПП ? НОМЕР_1 , що надалі іменується Орендар, з другої сторони, (далі разом іменуються Сторони, а кожна окремо ? Сторона), відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", п. 3.1 Договору оренди землі від 15.01.2010, зареєстрованого у Миколаївській міській раді 26.01.2010 за № 7310 та у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.01.2010 за №13 (далі ? Договір оренди), уклали цю Додаткову угоду (далі ? Додаткова угода) про нижченаведене:

1. Договір діє до 26.01.2023.

2. Всі умови вищевказаного Договору оренди, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені Сторонами раніше, і Сторони підтверджують їх обов?язковість для себе.

3. Ця Додаткова угода складена українською мовою у двох оригінальних

примірниках ? по одному для кожної Сторони, кожний з яких має однакову юридичну силу.

4. Ця Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та скріпленая печатками Сторін.

Реквізити та підписи Сторін

Орендодавець МИКОЛАЇВСЬКА МІСЬКА РАДА Орендар ФІЗИЧНА ОСОБА-ШДПРИЄМЕЦЬ ЯРУШКО НАТАЛІЯ ПЕТРІВНА
Ідентифікаційний код: 26565573 Місцезнаходження: 54001, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20 тел. 0512 37-22-59 РНОКПП: НОМЕР_1 Місце проживання: АДРЕСА_4 тел. НОМЕР_4
Міський голова _______________ О.Ф. Сенкевич (підпис) М.П. ФОП Ярушко Н.П. ________________Н.П.Ярушко". (підпис)

Позов мотивовано тим, що відповідачем не розглянуто заяви позивача про поновлення зазначеного вище договору; позивач після закінчення строку дії договору оренди за відсутності заперечень Миколаївської міської ради продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою та сплачувати орендну плату.

Ухвалою від 08.07.2020 відкрито провадження в даній справі і визначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження.

Миколаївська міська рада у відзиві, поданому в суд 31.07.2020 та зареєстрованому за вх. № 9379/20, позов не визнала, вважаючи його необґрунтованим та безпідставним, з посиланням, зокрема, на те, що позивачем не дотримано порядку поновлення договору оренди в розумінні ст. 33 Закону України "Про оренду землі" (далі ? Закон).

Так, на думку відповідача, підприємець Ярушко не набула право на поновлення договору оренди землі, так як:

1) позивач звернувся до Миколаївської міської ради з заявою про продовження строку дії договору оренди землі з пропуском строку, передбаченого умовами цього договору, що, на думку відповідача, зумовлює неможливість визнання запропонованої позивачем додаткової угоди укладеною в порядку ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" ? у зв?язку з відсутністю в даному випадку повідомлення орендарем орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк. Зазначені доводи відповідач обґрунтовує посиланням на правову позицію, викладену в постанові Великої палати Верховного суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц;

2) позивач до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі не додав проект додаткової угоди, як того вимагає ч. 3 ст. 33 Закону, а тому підстави для поновлення дії договору, в тому числі і в порядку ч. 6 ст. 33 указаного Закону ? відсутні;

3) департаментом архітектури та містобудування Миколаївської міської ради розглянуто звернення підприємця Ярушко та зроблено висновок про неможливість погодження поновлення договору оренди; крім того, указаним департаментом зроблено висновок про порушення позивачем вимог законодавства в частині дотримання умов оренди землі.

Підприємець Ярушко у відповіді від 30.07.2020 на відзив указала, що, на її думку, нею дотримано усіх вимог ст. 33 Закону, на підтвердження чого подані суду відповідні докази, і в даному випадку наявні всі підстави для поновлення договору оренди землі в порядку ч. 6 ст. 33 Закону.

Крім того, від підприємця Ярушко надійшла заява від 30.07.2020 про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними матеріалами.

Миколаївська міська рада у запереченнях, поданих у суд 03.08.2020 за вх. № 9516/20, наполягала на доводах, викладених у відзиві на позовну заяву.

Ураховуючи викладене, та що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглядати справу без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у відповідності до ч. 13 ст. 8, ч. 5 ст. 252 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Між підприємцем Ярушко (орендарем) та Миколаївською міською радою (орендодавцем) укладено договір оренди землі від 15.01.2010 № 7310 (далі ? договір), зареєстрований у Миколаївській міській раді 26.01.2010 та за тим самим номером, а також у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.01.2010 за № 13.

Умовами договору передбачено, що в оренду підприємцю Ярушко надано земельну ділянку загальною площею 144 кв.м, в тому числі 80 кв.м. під спорудою, 64 кв.м. під проходами та проїздами без права передачі її в суборенду для обслуговування тимчасово розміщеного торговельного павільйону по пр. Леніна, поблизу житлового будинку № 4, належного підприємцю Ярушко, без права оформлення свідоцтва про право власності на нерухоме майно /Заводський район/ (п.п. 1.1, 2.1, 2.2 договору).

В договорі зазначено, що він діє протягом 3 років з дати державної реєстрації. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору письмово звернутися до орендодавця з клопотанням про продовження строку оренди. Підставою для поновлення договору буде відповідне рішення орендодавця (п. 3.1 договору).

Отже, з урахуванням дати державної реєстрації (26.01.2010), строк дії договору оренди встановлено до 26.01.2013.

У подальшому підприємцем Ярушко укладено з Миколаївською міською радою договір від 02.06.2015 № 72-15 про зміни до договору оренди, який того ж дня зареєстрований у Миколаївській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 02.06.2015 № 72-15, відповідно до якого Миколаївська міська рада продовжила підприємцю Ярушко оренду земельної ділянки загальною площею 144 кв.м за кадастровим номером :01:009:0018 для подальшого обслуговування тимчасово розміщеного торговельного павільйону поблизу житлового будинку № 4 по пр. Леніна (Центральний) /Заводський район/, строком до 26.01.2018 (тобто на 5 років від дати закінчення строку дії первіного договору оренди) (п. 1.1, 2.1 договору про зміни).

Сторонами погоджено, що орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов?язаний письмово повідомити про це орендодавця за шість місяців до спливу строку цього договору; підставою для укладення договору на новий строк буде відповідне рішення орендодавця (п. 3.1 договору в редакції договору від 02.06.2015 про зміни).

Підприємець Ярушко 11.12.2017 через Центр надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради звернулася до відповідача із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки; до заяви підприємцем додано, зокрема, відповідний проект додаткової угоди. Викладене підтверджується заявою позивача з відміткою про одержання державним адміністратором, а також листом виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 28.07.2020 № 3991/020201-40/14/20.

За твердженнями позивача, указане звернення відповідачем залишено без реагування, поданий підприємцем Ярушко проект додаткової угоди відповідачем не підписано.

У подальшому після закінчення строку дії договору оренди позивач повторно звернувся до Миколаївської міської ради з заявою від 25.06.2020, зареєстрованою у Виконавчому комітеті Миколаївської міської ради 25.06.2020 за вх. № 6885/02-19, про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди на той самий строк та на тих самих умовах; до заяви, згідно опису додатків до неї, позивачем додано відповідний проект додаткової угоди, у двох примірниках.

Указану заяву Миколаївською міською радою також залишено без реагування, а запропонований підприємцем Ярушко проект додаткової угоди не підписано.

Позивач і досі за відсутності заперечень відповідача продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою та вносити орендну плату, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень.

Указані обставини позивач вважає такими, що свідчать про "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору оренди.

Миколаївська міська рада у відзиві зазначила про неможливість, на думку відповідача, поновлення договору оренди у зв?язку з висновками департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради про неможливість погодження такого поновлення та про порушення позивачем вимог законодавства в частині дотримання умов оренди землі.

Разом із тим, із змісту наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що листом голови комісії з реорганізації - заступника начальника управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради від 22.12.2017 № 17-5754, направленим виконавчому комітету Миколаївської міської ради, повідомлено Виконаном про відсутність заперечень щодо поновлення терміну дії правових документів на орендовану позивачем земельну ділянку на раніше встановлений строк.

Лише у 2020 році (за кілька тижнів до відкриття провадження в даній справі) листом від 18.06.2020 № 19336/12.01-24/20-2 директора департаменту архітектури та містобудування Миколаївської міської ради ? головного архітектора міста, направленого управлінню земельних ресурсів Миколаївської міської ради, повідомлено про неможливість погодження поновлення договору оренди у зв?язку з тим, що площа наданої в оренду позивачу земельної ділянки не відповідає Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м. Миколаєва, затвердженого рішенням Миколаївської міської ради від 14.03.2013 № 25/19. Крім того, в листі зазначено про те, що під час опрацювання документів виявлено порушення вимог законодавства в частині дотримання умов оренди землі, а саме, підприємцем Ярушко здійснено будівництво торговельного павільйону.

Отже, при первісному розгляді заяви позивача Миколаївською міською радою не було встановлено підстав для заперечення у продовження дії договору оренди.

Крім того, судом встановлено, що не зважаючи на документально підтверджений указаними вище документами розгляд Миколаївською міською радою звернення підприємця Ярушко, відповідачем не подано суду доказів направлення позивачу жодних відомостей щодо результатів цього розгляду.

Земельним законодавством визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності; договір оренди землі - договір, за яким орендодавець зобов?язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов?язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.ст. 1, 13 ЗУ "Про оренду землі")

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі визначені Законом України "Про оренду землі".

У відповідності до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов?язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов?язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов?язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Із змісту викладених положень закону вбачається, що статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1- 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Правова конструкція, передбачена частинами 1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі", узгоджується з положеннями 777 ЦК України, яка встановлює загальний принцип реалізації переважного права наймача на продовження договору найму на новий строк. Згідно указаної статті ЦК України наймач, який належно виконує свої обов?язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов?язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором - в розумний строк.

У той же час, частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди землі. Так, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Як вбачається з указаної норми, повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі у даному випадку не вимагається. При цьому, орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору.

Поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", може бути здійснено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. При цьому, договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". Відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, частини 1-5 та частина 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" містять дві окремі правові підстави для реалізації орендарем свого переваженого права на поновлення договору оренди та не можуть бути застосовані одночасно, оскільки є різними за своєю правовою природою, механізмом застосування та наслідками.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 та від 05.06.2019 у справі № 915/1004/18.

Суд звертає увагу на те, що, у відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Поряд із цим, для визначення того, чи застосовувати певний висновок Верховного Суду, сформульований у конкретній справі, при вирішенні аналогічної справи, необхідно, насамперед, встановити, чи подібними є правовідносини у цій справі та у справі, яку розглянув Верховний Суд.

Термін "подібні правовідносини" може означати як такі, що мають лише певні спільні риси, так і правовідносини, що є тотожними, тобто такими самими як інші. Подібність правовідносин визначається за їх елементами: суб?єктами, об?єктами та змістом (правами й обов?язками суб?єктів правовідносин).

Таким чином, вирішуючи питання щодо можливості застосування певних висновків Верховного Суду, необхідно встановити чи прийняті такі висновки щодо правовідносин, подібних до спірних правовідносин у справі, що розглядається судом; які спільні риси мають правовідносини у порівнюваних справах та чи можна дійти висновку про їх тотожність.

Судом встановлено, що правовідносини у згаданих вище розглянутих Верховним Судом справах №№ 920/739/17, 915/1004/18 є подібними до правовідносин у даній справі, оскільки в указаних справах, як і у справі, що розглядається, йшлося про обставини, коли: орендодавець, усупереч вимогам закону, не розглянув заяву орендаря, подану разом з додатковою угодою (з пропущенням встановленого договором оренди строку звернення, проте до закінчення дії договору оренди); після спливу строку договору оренди землі орендар продовжував користуватися земельною ділянкою, а орендодавцем не направлено протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Тобто, в указаних випадках не йдеться про порушення переважного права на поновлення дії договору оренди; натомість, предметом розгляду є пролонгація договору внаслідок користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди за "мовчазної згоди" орендодавця.

Доводи відповідача, у яких він, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц та приписи ст. 33 Закону України "Про оренду землі", вказує на неможливість визнання запропонованої позивачем додаткової угоди укладеною у зв?язку з неподанням разом із листом-повідомленням про продовження оренди землі відповідного проекту додаткової угоди та у зв??язку з відсутністю в даному випадку повідомлення орендарем орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк ? відхиляються судом як необґрунтовані, оскільки, по-перше, матеріалами справи (серед яких і лист відповідача) підтверджено факт подання позивачем такого проекту; по-друге, указана вище постанова Великої Палати Верховного Суду ухвалена, виходячи з інших обставин справи; так, зокрема, у справі № 594/376/17-ц позивач посилався на те, що діями орендодавця та третьої особи, між якими укладено новий договір оренди земельної ділянки, яку раніше орендував позивач, порушено переважне право позивача на поновлення договору оренди землі.

Судом також відхиляються доводи відповідача про неможливість поновлення договору оренди у зв?язку з порушенням підприємцем Ярушко умов оренди землі ? так як, по-перше, ці доводи не підтверджені відповідними доказами; по-друге, Миколаївською міською радою не подано суду доказів направлення підприємцю Ярушко у встановлений статтею 33 Закону строк відповідних заперечень щодо поновлення договору оренди землі.

З урахуванням викладених вище приписів законодавства та встановлених судом обставин, зокрема, що: 1) підприємець Ярушко, хоча і з пропуском визначеного договором строку, проте до закінчення дії договору оренди звернулася до Миколаївської міської ради з заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки на той самий строк та на тих самих умовах, додавши до заяви відповідний проект додаткової угоди; 2) що після закінчення дії договору оренди позивачем знову направлено відповідачу звернення від 25.06.2020 про укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди на той самий строк та на тих самих умовах, до котрого також додано відповідний проект додаткової угоди; 3) що, відповідачем з 11.12.2017, тобто, більше двох років, розглядається надіслана підприємцем Ярушко заява з проектом додаткової угоди, і остаточне рішення Миколаївською міською радою досі не прийняте; 4) що позивач після закінчення строку дії договору продовжує користуватися земельною ділянкою та належним чином виконувати обов?язки за договором оренди, що не спростовано Миколаївською міською радою та підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних доручень про сплату орендної плати; 5) що відповідачем не доведено факту письмового повідомлення ним підприємця Ярушко про відмову/заперечення в поновленні договору оренди; 6) що запропонована позивачем додаткова угода передбачає поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк, ? суд визнає, що наявні підстави для застосування до спірних правовідносин положень ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання додаткової угоди до договору оренди укладеною в редакції, запропонованій позивачем.

Викладеним спростовуються твердження Миколаївської міської ради про відсутність підстав для продовження строку дії договору оренди.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ст. 15 ЦК України).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення "законів".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 у справі "Стретч проти Об?єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії" встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором, та зазначено, що наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Девелопмент ЛТД" та інші проти Ірландії" зазначено, що ст. 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об?єктом правового захисту згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 179 ГК України, укладення господарського договору є обов?язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов?язком суб?єкта господарювання, у випадках передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов?язковості укладення договору для певних категорій суб?єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

У відповідності до ч. 1 ст. 187 ГК України, спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов?язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядається судом.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" містить пряму вказівку щодо обов?язковості укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та продовження договору оренди землі з мовчазної згоди орендодавця.

Ураховуючи викладені вище приписи законодавства та висновки суду, за результатом дослідження матеріалів справи, суд визнає позов підприємця Ярушко підлягаючим задоволенню.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов фізичної особи-підприємця Ярушко Наталії Петрівни задовольнити повністю.

2. Визнати додаткову угоду до договору оренди землі від 15.01.2010 № 7310 укладеного між фізичною особою-підприємцем Ярушко Наталією Петрівною та Миколаївською міською радою та зареєстрованого у Миколаївській міській раді, про що у книзі реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 26.01.2010 №7310, укладеною в наступній редакції:

"ДОДАТКОВА УГОДА

про поновлення договору оренди землі від 15.01.2010, зареєстрованого у Миколаївській міській раді 26.01.2010 за № 7310 та у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.01.2010 за № 13

м. Миколаїв " " 20 р.

МИКОЛАЇВСЬКА МІСЬКА РАДА, ідентифікаційний код юридичної особи ? 26565573, що надалі іменується Орендодавець, в особі міського голови Сєнкевича Олександра Федоровича, який діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з однієї сторони, та фізична особа-підприсмець Ярушко Наталія Петрівна , РНОКПП ? НОМЕР_1 , що надалі іменується Орендар, з другої сторони, (далі разом іменуються Сторони, а кожна окремо ? Сторона), відповідно до ст. 33 Закону України "Про оренду землі", п. 3.1 Договору оренди землі від 15.01.2010, зареєстрованого у Миколаївській міській раді 26.01.2010 за № 7310 та у Миколаївській регіональній філії ДП "Центр ДЗК", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.01.2010 за №13 (далі ? Договір оренди), уклали цю Додаткову угоду (далі ? Додаткова угода) про нижченаведене:

1. Договір діє до 26.01.2023.

2. Всі умови вищевказаного Договору оренди, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені Сторонами раніше, і Сторони підтверджують їх обов?язковість для себе.

3. Ця Додаткова угода складена українською мовою у двох оригінальних

примірниках ? по одному для кожної Сторони, кожний з яких має однакову юридичну силу.

4. Ця Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та скріпленая печатками Сторін.

Реквізити та підписи Сторін

Орендодавець МИКОЛАЇВСЬКА МІСЬКА РАДА Орендар ФІЗИЧНА ОСОБА-ШДПРИЄМЕЦЬ ЯРУШКО НАТАЛІЯ ПЕТРІВНА
Ідентифікаційний код: 26565573 Місцезнаходження: 54001, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 20 тел. 0512 37-22-59 РНОКПП: НОМЕР_1 Місце проживання: АДРЕСА_4 тел. НОМЕР_4
Міський голова _______________ О.Ф. Сенкевич (підпис) М.П. ФОП Ярушко Н.П. ________________Н.П.Ярушко". (підпис)

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Давченко