ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

05 серпня 2020 року м. Херсон Справа № 923/771/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРСПЕКТИВА ПРО", м.Дніпро

до: Антонівської селищної ради, с. Антонівка м. Херсон

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , м. Херсон

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Приватне підприємство "Нові технології", м. Олешки Херсонської області

про визнання недійсним рішення

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРСПЕКТИВА ПРО" (позивач) звернулось з позовом до Антонівської селищної ради (відповідач), за участю третіх осіб - ОСОБА_1 та Приватного підприємства "Нові технології", яким просить суд:

- визнати недійсним рішення Антонівської селищної ради м. Херсона № 226 від 25.10.2017 "Про розподіл земельної ділянки" площею 0,5537 га за адресою АДРЕСА_3 за кадастровим номером :04:087:0006 на дві окремі земельні ділянки площею 0,2017 га та 0,3520 га;

- визнати недійсною угоду купівлі-продажу від 13.04.2018, укладену між Антонівською селищною радою м. Херсону та ОСОБА_1 .

Позивач посилається на те, що він є власником автозаправної станції за адресою АДРЕСА_3. Зазначене нерухоме майно було передано позивачу 31.03.2017 за актом прийому-передачі Товариством з обмеженою відповідальністю "Пафіс" (засновником позивача) в якості внеску до статутного капіталу позивача.

ТОВ "Пафіс" орендував земельну ділянку площею 0,5537 га під автозаправкою за договором оренди земельної ділянки від 27.04.2006, укладеного між ТОВ "Пафіс" та Антонівською селищною радою, зі строком дії - до 10.02.2055.

Позивач вважає, що порушено його права, оскільки відповідно до ст. 120 ЗК України та ст. 9 Закону України "Про оренду землі" до нього перейшли права та обов"язки орендаря за договором оренди земельної ділянки від 27.04.2006.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020, справу розподілено судді Литвиновій В.В.

Ухвалою від 05.08.2020 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження в частині вимог про визнання недійсним рішення. Щодо визнання недійсною угоди купівлі-продажу від 13.04.2018, укладену між Антонівською селищною радою м. Херсону та ОСОБА_1 , то суд відмовив у відкритті провадження в цій частині, оскільки ця вимога не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Одночасно з поданням позову позивачем подано заяву про забезпечення позову, якою він просить суд заборонити ПП "Нові технології" вчиняти будь-які дії у вигляді будівельних робіт на земельній ділянці площею 0,2017 га за адресою АДРЕСА_1.

Заявник посилається на те, що до нього перейшли права та ообв"язки орендаря земельної ділянки площею 0,5537 га під автозаправкою за адресою АДРЕСА_3 за договором оренди земельної ділянки від 27.04.2006, укладеного між ТОВ "Пафіс" та Антонівською селищною радою. З огляду на викладене, ПП "Нові технології" на зазначеній земельній ділянці здійснює незаконні будівельні роботи, вирубують зелені насадження. До того ж, на запит позивача Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради надало відповідь від 23.06.2020, в якій зазначено, що заяв та повідомлень стосовно намірів виконання підготовчих та будівельних робіт щодо забудови території за адресою АДРЕСА_1 до Управління не надходило.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заходи до забезпечення позову можуть вживатися лише за умов, визначених статтею 136 Господарського процесуального кодексу, а саме:

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду;

- якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги,

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Оскільки в даному випадку позивачем заявлено немайнову вимогу - про визнання недійсним рішення Антонівської селищної ради, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

У поданій до суду заяві про забезпечення позову заявником не доведено належними та допустимими доказами, яким чином невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, суд дійшов висновку, що доводи позивача не обґрунтовані належними доказами, оскільки він посилається лише на інформацію, викладену в листах Херсонської місцевої прокуратури, в якому зазначено, що рішенням Антонівської селищної ради від 25.10.2017 № 226 поділено земельну ділянку площею 0,5537 га за адресою АДРЕСА_3 за кадастровим номером :04:087:0006 на дві окремі земельні ділянки площею 0,2017 га та 0,3520 га. Прокуратура зазначає, що за інформацією Державного реєстру речових прав Антонівська селищна рада зареєструвала право комунальної власності на земельну ділянку площею 0,2017 га по АДРЕСА_1 м. Херсона кадастровий номер :02:001:1208. Згідно договору від 13.04.2018 ділянку було продано ОСОБА_1 . За інформацією Державного реєстру речових прав за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на автомайстерню по АДРЕСА_1 м. Херсона, але за інформацією КП "Херсонське БТІ" технічна та юридична документація на цей об"єкт нерухомості відсутня. З огляду на викладене, Херсонською місцевою прокуратурою 20.11.2019 в порядку ст. 214 КПК України внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000057 за ч. 4 ст. 358 КК України за фактом державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на підставі підробленого документу.

Крім того, позивач посилається на те, що в подальшому земельна ділянка площею 0,2017 га була продана Приватному підприємству "Нові технології".

Однак, позивачем не надано документального підтвердження того, що Антонівська селищна рада продала земельну ділянку площею 0,2017 га по АДРЕСА_1 м. Херсон ОСОБА_1 та доказів того, хто наразі є власником цієї земельної ділянки, наприклад витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст.ст. 136, 140, 234 ГПК України, суд

постановив:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРСПЕКТИВА ПРО" про забезпечення позову.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 235, ст. 255 ГПК України ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена . Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня складення її повного тексту. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст ухвали складено та підписано 05.08.2020.

Суддя В.В.Литвинова