УХВАЛА

10 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/4587/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Катеринчук Л.Й.

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Полтава-банк"

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду

від 14.07.2020

та на ухвалу Господарського суду Харківської області

від 20.02.2020

у справі № 922/4587/13

за заявою Mramor LLP, Wales

до Фізичної особи-підприємця Бабича Ігоря Юрійовича

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

24.07.2020 Акціонерне товариство "Полтава-банк" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою Вих. № 099-009/1953 від 24.07.2020 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 у справі № 922/4587/13, підтвердженням чого є відтиск календарного штемпеля відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Полтава-банк" у справі № 922/4587/13 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Жукова С.В., судді - Васьковського О.В., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 28.07.2020.

Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 06.08.2020 № 29.3-02/1524 у зв`язку з відпусткою судді Жукова С.В., відповідно до приписів Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 922/4587/13.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги Акціонерного товариства "Полтава-банк" у справі № 922/4587/13 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Катеринчук Л.Й., судді - Васьковського О.В., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 06.08.2020.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 922/4587/13 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Полтава-банк" Вих. № 099-009/1953 від 24.07.2020 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.02.2020, виходячи з наступного.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 у справі № 922/4587/13 призначено до розгляду заяву ліквідатора про визнання недійсними результатів аукціону (вх. № 21169 від 05.09.2019); залучено до розгляду даної заяви приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Набоку Юлію Василівну; залучено до розгляду даної заяви Акціонерне товариство "Полтава-банк"; залучено до розгляду даної заяви ОСОБА_1 ; запропоновано приватному нотаріусу Полтавського міського нотаріального округу Набоку Ю.В., АТ "Полтава-банк", ОСОБА_1 та кредиторам надати відзив на заяву ліквідатора.; задоволено клопотання ліквідатора про витребування документів; витребувано у приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Набоки Юлії Василівни належним чином засвідчені копії матеріалів нотаріальної справи щодо оформлення Іпотечного договору від 25.04.2017, укладеного ОСОБА_1 та АТ "Полтава-банк", що зареєстрований в реєстрі за № 1088.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Полтава-банк" звернулось до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Полтава-банк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 у справі № 922/4587/13.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Полтава Банк" на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.02.2020 у справі № 922/4587/13.

Оскаржувана ухвала Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 мотивована тим, що предметом апеляційного оскарження є ухвала Господарського суду Харківської області від 20.02.2020, якою тільки призначено до розгляду заяву ліквідатора про визнання недійсним результатів аукціону. Тобто, дана ухвала не входить до переліку ухвал, визначених частиною 1 статті 255 ГПК України, що підлягають оскарженню в апеляційному порядку, а також можливість її оскарження не передбачена Кодексом України з процедур банкрутства, що зумовлено тим, що відповідна ухвала не порушує прав та охоронюваних законом інтересів учасників провадження у справі, а її оскарження призведе лише до затягування розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 3 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Разом з тим, згідно з ч. 2 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, виходячи із принципів статей 55, 129 Конституції України, ставиться у залежність від положень процесуального закону, в даному випадку - Господарського процесуального кодексу України, нормами якого, серед іншого, визначено конкретні випадки можливості оскарження тих чи інших процесуальних документів суду.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 17.12.2019 у справі №18/257.

Згідно положень статті 3 Господарського процесуального кодексу України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, цей Кодекс набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, та вводиться в дію через шість місяців з дня набрання чинності цим Кодексом.

Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII набрав чинності 21.04.2019, а введено його в дію з 21.10.2019.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами); Постанову Верховної Ради України "Про введення в дію Закону України "Про банкрутство" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 441).

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвали господарського суду, постановлені у справі про банкрутство за результатами розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 9 Кодексу України з процедури банкрутства встановлено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури / процедури погашення боргів, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та цим Кодексом.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 254 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Статтею 255 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік ухвал, які підлягають оскарженню окремо від рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку.

Відповідно до частини 3 статті 255 Господарського процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Системне тлумачення статті 255 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні.

Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду, зокрема з процедурних питань, встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, а також спрямовані на унеможливлення затягування розгляду справи поданням апеляційних скарг на проміжні судові рішення, що сприяє скороченню тривалості провадження у справі та дотримання розумних строків розгляду справи.

Верховний Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Східний апеляційний господарський суд в оскаржуваній ухвалі від 14.07.2020 зазначив, що предметом апеляційного оскарження була ухвала Господарського суду Харківської області від 20.02.2020, якою тільки призначено до розгляду заяву ліквідатора про визнання недійсним результатів аукціону, яка не входить до переліку ухвал, визначених частиною 1 статті 255 Господарського процесуального кодексу України, що підлягають оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду. Можливість оскарження такої ухвали не передбачена і Кодексом України з процедур банкрутства, що, в свою чергу, зумовлено тим, що відповідна ухвала не порушує прав та охоронюваних законом інтересів учасників провадження у справі, а її оскарження призведе лише до затягування розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Згідно із частиною 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Враховуючи, що апеляційним господарським судом було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Полтава-банк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 у справі № 922/4587/13, яка не підлягала оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду, колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції правомірно закрито апеляційне провадження, як помилково відкрите.

Оцінивши доводи скаржника, Верховний Суд вважає, що хоча стаття 264 Господарського процесуального кодексу України не містить такої підстави для закриття апеляційного провадження, як помилково відкрите, закриття апеляційного провадження в цьому випадку є процесуально правильним, оскільки апеляційне провадження у даній справі було відкрито з перегляду ухвали суду першої інстанції, яка не підлягає апеляційному оскарженню і в разі апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суд апеляційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.01.2019 у справі № 922/1906/18, від 10.09.2019 у справі № 914/3604/15, від 13.08.2019 у справі № 5002-17/2743-2009, та врахована судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали від 14.07.2020.

Враховуючи зазначене, для Верховного Суду правильне застосування Східним апеляційним господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали від 14.07.2020 у справі № 922/4587/13 норм права є очевидними і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків апеляційного господарського суду та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм права.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Подібний підхід щодо можливості обмеження права на доступ до правосуддя заради легітимної мети визнається виправданим й Європейським Судом з прав людини (п. 37 Рішення у справі "Мушта проти України" від 18.02.2011), яким встановлено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02) визначено, що такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" [рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57)].

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48), зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

За змістом ч. 2 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги Акціонерного товариства "Полтава-банк" Вих. № 099-009/1953 від 24.07.2020 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 у справі № 922/4587/13, відтак у відкритті касаційного провадження у справі № 922/4587/13 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Полтава-банк" Вих. № 099-009/1953 від 24.07.2020 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 слід відмовити.

Щодо оскарження Акціонерним товариством "Полтава-банк" в касаційному порядку ухвали Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 у справі № 922/4587/13, колегія суддів зазначає, що пунктом 4 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

21.04.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства № 2597-VIII, а введено його в дію з 21.10.2019.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано такими, що втратили чинність, зокрема, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 31, ст. 440 із наступними змінами).

Частиною 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства, який введено в дію з 21.10.2019, визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно прохальної частини касаційної скарги Акціонерного товариства "Полтава-банк" Вих. № 099-009/1953 від 24.07.2020 скаржником в касаційному порядку оскаржується також і ухвала Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 у справі № 922/4587/13, яка, виходячи із вимог ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, підлягає касаційному скарженню тільки після її перегляду в апеляційному порядку.

Скаржник - Акціонерне товариство "Полтава-банк" в касаційній скарзі Вих. № 099-009/1953 від 24.07.2020 не зазначає чи була оскаржувана ним ухвала Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 у справі № 922/4587/13 переглянута в апеляційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки Акціонерне товариство "Полтава-банк" оскаржує ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 у справі № 922/4587/13, яка не була переглянута в апеляційному порядку, а отже, виходячи із вимог ст. 287 Господарського процесуального кодексу України, не підлягає касаційному оскарженню, то необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/4587/13 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Полтава-банк" Вих. № 099-009/1953 від 24.07.2020 на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.02.2020 на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 234, 235, пунктом 1 частини 1, частиною 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 922/4587/13 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Полтава-банк" Вих. № 099-009/1953 від 24.07.2020 на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 та на ухвалу Господарського суду Харківської області від 20.02.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.В. Білоус

Судді О.В. Васьковський

Л.Й. Катеринчук