ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 серпня 2020 року Справа № 903/425/20

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу №903/425/20

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛАГОГАЗ ЗБУТ», м.Львів

до відповідача: Відділу освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської районної державної адміністрації, Волинська область, м. Камінь-Каширський

про стягнення 81 852, 21 грн.

без виклику сторін-учасників справи.

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» звернувся з позовом до Відділу освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської районної державної адміністрації про стягнення 81 852, 21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору постачання природного газу №7/1 від 03.04.2020.

Ухвалою суду від 16.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду; у разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу, - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу; роз`яснено сторонам порядок подання клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

25.06.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву за вх.№01-57/3931/20 та заперечення за вх.№ 01-57/4231/20 від 09.07.2020 у яких він заперечує проти позовних вимог, оскільки з 17.03.2020 у відповідача виникли договірні відносини з новим постачальником природного газу ТзОВ «Екотехноінвест» та доводить, що відповідач повідомляв про вищезазначене позивача, а тому вважає, що Відділ освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської райдержадміністрації не порушив умови договору №7/1 від 03.04.2020 та просить відмовити в позові.

06.07.2020 позивач подав відповідь на відзив за вх.№01-57/4113/20 в якому вказує, що у відповідача існує заборгованість по договору №7/1 від 03.04.2020, сторонами не було припинено договір, який діяв до 03.04.2020 та не було виражено волевиявлення відповідача на таке в порядку визначеним законом. Крім того, відповідачем не було надано позивачу копії договору на постачання природного газу з новим постачальником.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що позов слід задоволити. При цьому, суд виходив із такого.

03.04.2020 між ТзОВ «Благогаз збут» (постачальник) та Відділом освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської районної державної адміністрації (споживач) укладено договір №7/1 постачання природного газу. Відповідно до п. 1.1 договору позивач зобов`язався поставити споживачу лютому березні у 2020 природний газ, а споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього договору.

Ціна газу становить 8 100,00 грн. з ПДВ, та включає у себе вартість доступу до потужностей споживачем (п.3.3 договору). Гранична ціна договору становить 198 000,00 грн. (п.3.7 договору). Розрахунковий період становить один місяць (п.4.1 договору). Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу (п.4.2.1 договору).

Відповідно до п.5.4.5 договору споживач зобов`язувався самостійно обмежувати (приймати) споживання газу у випадку припинення або розірвання договору.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.02.2020 р. до 30.04.2020 р., а в частині розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Дія цього договору розповсюджується на відносини між сторонами, які виникли на підставі статті 631 Цивільного кодексу України (п.14.1, 14.2 договору).

Докази про припинення чи зміну умов договору в матеріалах справи відсутні.

На виконання умов договору позивач поставив природній газ за період з лютого квітня 2020 всього на суму 279 852,21 грн., а відповідач прийняв, що підтверджується:

-актом приймання передачі та видатковою накладною №РН-0000406 від 29.02.2020 в об`ємі 17 22041 куб.м. на суму 139 485,31 грн.;

-актом приймання передачі та видатковою накладною №РН-0000565 від 31.03.2020 в об`ємі 7,22403 куб.м. на суму 58 514,68 грн.;

-актом приймання передачі та видатковою накладною №РН-0000728 від 31.03.2020 в об`ємі 8,53912 куб.м. на суму 69 166,87 грн.;

-актом приймання передачі та видатковою накладною №РН-0000943 від 30.04.2020 в об`ємі 1,56609 куб.м. на суму 12 685,34 грн. (а.с. 10-17)

Позивач стверджує, що відповідачем оплачено лише частково в сумі 198 000,00 грн. заборгованості за отриманий природний газ. Відтак просить стягнути з відповідача 81 852,21 грн. основного боргу.

За змістом ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 202 цього ж Кодексу встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів статті 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом(ст.639 Цивільного кодексу України).

За змістом ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Наведена правова норма кореспондується зі статтею 509 Цивільного кодексу України, згідно якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Спірний договір, укладений між сторонами, є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Таким чином, між сторонами у справі на підставі наведених норм закону виникли правовідносини, які за своєю правовою природою є такими, що випливають із договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу, тому до них слід застосовувати відповідні положення Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до ст.ст. 526, 629 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 81 852,21 грн. з ПДВ на час прийняття рішення не сплачена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується документально, вимога про стягнення з відповідача заборгованості обґрунтована та підлягає задоволенню.

При цьому, судом спростовуються заперечення відповідача проти позову, оскільки умовами договору передбачено можливість збільшення обсягів поставки природного газу та їх оплату споживачем. Крім того, у випадку відмови від підписання акту приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку на підставі даних оператора ГРМ. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутися до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання до 10 числа місяця, наступного за звітним,такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ. (п.п 2.9.4, 2.9.5)

Крім того, відповідно до п.4 розділу IV Правил постачання кожен споживач, який має намір змінити постачальника, повинен виконати свої зобов`язання по розрахунках за природний газ перед діючим постачальником (або укласти з ним графік реструктуризації заборгованості за природний газ, якого має дотримуватись) та підписати з ним угоду про розірвання договору постачання природного газу або його призупинення в частині постачання природного газу з дати, з якої постачання природного газу буде здійснювати новий постачальник, відповідно до 5 цього розділу.

Згідно п. 8.1 договору передбачено, що зміна постачальника може бути здійснена лише за сукупності наступних умов:

-споживачем попередньо укладено договір постачання газу з новим постачальником;

-сторони попередньо призупинили дію цього договору в частині постачання газу або розірвали даний договір;

-відсутність у споживача простроченої заборгованості за цим договором.

Відповідно до п.п. 8.3, 8.4 договору визначено, що у разі наміру змінити постачальника, споживач повинен виконати свої зобов`язання по розрахунках перед постачальником за договором та підписати з ним додаткову угоду про розірвання договору постачання газу або його призупинення в частині постачання газу. В такому разі сторони зоборв`язуються здійснити зміну постачальника (підписати відповідну додаткову угоду про розірвання/призупинення цього договору ) в термін не більше трьох тижнів з дня направлення споживачем повідомлення про намір змінити постачальника. Повідомлення споживача про намір змінити постачальника повинно містити дату розірвання (призупинення) цього договору, яка визначається останнім календарним днем місяця перед місяцем, з якого договір постачання газу з новим постачальником набере чинності в частині постачання газу.

Однак, відповідач не подав належних та допустимих доказів, що договір №7/1 від 01.02.2020 припинений чи призупинений відповідно до умов даного договору.

Частиною 4 ст. 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані сторонами докази, що ґрунтуються на повному, всебічному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача .

Керуючись ст.ст. 86, 126, 129, 202, 233, 236- 238, 240 ГПК України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Камінь-Каширської районної державної адміністрації ( 44500, Волинська обл., м. Камінь-Каширський, вул. Шевченка, 8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛАГОГАЗ ЗБУТ» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 43, оф. 406,) 81 852,21 грн. заборгованості та 2102,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно- західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 11.08.2020

Суддя В. М. Дем`як