ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" серпня 2020 р.м.ХарківСправа № 922/1894/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

розгялнувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ;

до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія», 61001, Харківська обл., м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 63, ;

за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ;

про стягнення страхового відшкодування у розмірі 14 437, 35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство « Страхова компанія «АРКС» звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» та третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування у розмірі - 14 437, 35 грн.

Ухвалою Господарського суд Харківської області від 22.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи визначено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

09.07.2020 від Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» надійшов відзив на позов вих. № 122 від 29.06.2020, в якому останній зазначає, що відповідачем розглянуто вимогу позивача та на викоання вимог чинного законодавства сплечено на рахунок позивача суму страхового відшкодування у розмірі - 14 437, 35 грн., у зв`язку з чим, останній просить закрити провадження по справі за відсутністю предмету спору.

Розглянувши матеріали справи та клопотання відповідача про закриття провадження у справі (вих. № 122 від 29.06.2020), об`єктивно дослідивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступне.

02.01.2019 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №217716а9х. Предметом даного договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ЗАЗ FORZA», д. н. з. « НОМЕР_1 », що підтверджується наявним в матеріалах справи договором.

02.01.2020 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «DAEWOO LANOS», д. н. з. « НОМЕР_2 » допустив зіткнення з автомобілем «ЗАЗ FORZA», д. н. з. « НОМЕР_1 ». Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова у справі №641/961/20 від 30.03.2020 року, винним у ДТП визнано водія, транспортного засобу «DAEWOO LANOS», д. н. з. « НОМЕР_2 » - ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи Постановою по справі №641/961/20.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначений у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт ARX2540298. На підставі вище зазначеного страхового акту ARX2540298 Позивач здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 16 437, 35 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідно до преамбули ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 21.1. ст. 21 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Згідно із ст. 3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю особи, відповідальність якої застрахована договором.

Згідно ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах сум, зазначених у полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та майну третьої особи.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Цивільно правова відповідальність водія транспортного засобу «DAEWOO LANOS», д. н. з. « НОМЕР_2 » станом на момент ДТП була застрахована у Відповідача за полісом №АО4148068, що підтверджується витягом з ЦБД МТСБУ.

Відповідно до пункту 22.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно з пунктом 12.1 статті 12 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом № АО4148068 передбачено франшизу у розмірі 2 000, 00 грн.

Таким чином, у відповідності до ст. ст. 993, 1187, 1188 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування» та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у Відповідача виникло зобов`язання перед позивачем відшкодувати завдані збитки в межах ліміту відповідальності передбачених полісом у розмірі 16 437, 35 грн. - 2 000, 00грн. = 14 437 ,35 грн. Внаслідок чого позивач звернувся до відповідача з Заявою (претензією) про виплату страхового відшкодування. В свою чергу бездіяльність відповідача стала підставою звернення до суду.

Водночас, 09.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній зазначає, що ним було розглянуто вимогу позивача про сплату коштів за полісом та перераховано суму страхового відшкодування позивачу, що підтверджується наявним у справі платіжним дорученням № 152 від 01 липня 2020 року, у зв`язку з чим, просить закрити провадження по справі за відсутністю предмету спору та повернути позивачу суму сплаченого судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Як вбачається з наданого відповідачем платіжного доручення № 152 від 01 липня 2020 року Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія» вже після відкриття провадження по справі сплатило страхове відшкодування у розмірі 14 437, 35 грн., у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про те, що станом на момент розгляду справи відсутній предмет спору, що в розумінні ст. 231 ГПК України є підставою для закриття провадження по справі.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, які визначено цією статтею і перелік яких є вичерпним. Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд зазначає, що сплачена сума судового збору підлягає поверненню позивачу лише після звернення останнього до суду з відповідним клопотанням, при цьому клопотання відповідача про повернення судового збору в даному випадку розгляду не підлягає.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами ст. 231, 234, 235 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» про закриття провадження у справі - задовольнити.

Закрити провадження у справі № 922/1894/20, у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в строки та в порядку, передбаченому ст. 254-257 ГПК України з врахуванням п. 4 Прикінцевих Положень ГПК України п.17.5 Перехідних Положень ГПК України.

Ухвалу складено та підписано 07.08.2020.

Суддя Н.А. Новікова