РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020Справа № 910/5171/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"

до Київської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Золоті ворота",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання недійсними та скасування рішень

Представники:

від позивача: Маркова Т.Л.;

від відповідача: Друцька О.Г.;

від третьої особи, на стороні позивача: не з`явився;

від третьої особи, на стороні відповідача: Плющ Я.В.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської міської ради (далі - відповідач) в якому просить суд:

- поновити строк позовної давності на судове оскарження ПрАТ "ХК "Київміськбуд" рішень Київської міської ради від 22.09.2011 року №52/6268 "Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень" та Рішення Київської міської ради від 01.11.2012 року №299/8583 "Про внесення змін та доповнень до Рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №52/6268 "Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень";

- визнати недійсним та скасувати Рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №52/6268 "Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень";

- визнати недійсним та скасувати Рішення Київської міської ради від 01.11.2012 року №299/8583 "Про внесення змін та доповнень до Рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №52/6268 "Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, як зазначає позивач, оскаржувані рішення відповідача порушують існуюче та зареєстроване право власності Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на об`єкт нерухомого майна - приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, буд. 14-А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2020 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" залишено без руху. Встановлено Приватному акціонерному товариству "Холдингова компанія "Київміськбуд" строк для усунення недоліків позовної заяви.

30.04.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.06.2020. Зокрема, залучено до участі у розгляді справи третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Золоті ворота", на стороні відповідача - Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва.

27.05.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві надійшло клопотання про заміну сторони, в якому заявник просить суд замінити Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі міста Києва на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві.

04.06.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Київської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає про відсутність підстав для визнання недійсним та скасування спірних рішень, оскільки відповідно до приписів ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам, зокрема суб`єктами права власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві подане в порядку ст. 52 ГПК України про залучення до участі у справі правонаступника - задоволено. Замінено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача у справі № 910/5171/20 - Управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Також, у судовому засіданні 04.06.2020 оголошено перерву до 18.06.2020.

15.06.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду позивач подав відповідь на відзив, в якій зазначає, що лист голови правління-президента не є належним доказом передачі в комунальну власність приміщення, оскільки відсутнє рішення Правління та Наглядової ради про надання згоди на відчуження майна та укладення відповідного правочину (купівлі-продажу, дарування) як підстава прийняття відповідачем спірних рішень.

18.06.2020 відповідач через відділ автоматизованого документообігу суду подав заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, що спірні рішення Київської міської ради прийняті з додержанням вимог чинного законодавства України, оскільки для безоплатного прийняття у комунальну власність територіальної громади міста Києва майна достатня згода власника майна на передачу майна до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

У судовому засіданні 18.06.2020 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та надав письмові пояснення, в яких зазначає, що згідно наказу Фонду державного майна України по місту Києву № 411 від 12.07.1999 «Про завершення процесу приватизації акціонерного товариства» позивач набув право власності на гуртожиток на Кловському узвозі, 14-а у Печерському районі міста Києва, який є правовстановлюючим документом на будівлю гуртожитку за Компанією.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Судове засідання у справі № 910/5171/20 призначено на 23.07.2020.

22.06.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві надійшли письмові пояснення, в яких третя особа на стороні відповідача, зокрема, зазначає про безпідставність тверджень позивача в частині того, що Приватному акціонерному товариству "Холдингова компанія "Київміськбуд" тільки в 2020 року стало відомо про перебування в спірних приміщеннях територіального відділу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

17.07.2020 позивач через відділ автоматизованого документообігу суду подав письмові пояснення на заперечення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача та третьої особи на стороні відповідача заперечили проти задоволення позовних вимог.

Представник третьої особи на стороні позивача у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

Суд відзначає, що третя особа на стороні позивача повідомлявся ухвалами суду про дату, час та місце розгляду даної судової справи, проте письмові пояснення на позовну заяву не подала, у судове засідання представників не направлено.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (стаття 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Так, з метою повідомлення третьої особи, на стороні позивача про розгляд справи судом та про її право подати письмові пояснення на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду у даній справі були направлені судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01133, м. Київ, бульвар Лесі України, 26-Б, офіс 606, проте, до суду повернулися конверти з ухвалами суду з відміткою: «адресат відсутній».

Згідно зі ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал.

Пунктом 4 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлявся належним чином.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 921/6/18 та від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17, а також в ухвалі Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 910/6964/18.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що третя особа на стороні позивача мала право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалами суду у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Приймаючи до уваги, що представник третьої особи, на стороні позивача був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка у судове засідання представників третьої особи, на стороні позивача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 23.01.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.09.2011 Київською міською радою прийнято рішення № 52/6268 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень», яким вирішено прийняти безоплатно до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлові приміщення загальною площею 320 кв.м. у будинку на Кловському узвозі, 14-а у Печерському районі міста Києва.

Відповідно до п. 2 вказаного рішення, передано до сфери управління (на баланс, без зміни форми власності) Пенсійному фонду України нежитлові приміщення, зазначені в пункті 1 цього рішення, для розміщення управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва.

Пунктом 3 вказаного рішення встановлено, що управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва має право здійснювати усі дії щодо ефективного використання приміщень, зазначених у пункті 1 цього рішення, крім відчуження та передачі у користування третім особам.

01.11.2012 Київською міською радою прийнято рішення № 299/8583 «Про внесення змін та доповнень до рішення Київської міської ради від 22.09.2012 № 52/6268 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень», яким вирішено внести зміни та доповнення до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 № 52/6268 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень», а саме: У назві рішення слово «нежитлових» виключити.

Пункт 1 рішення викладено в такій редакції: «Прийняти безоплатно до комунальної власності територіальної громади міста Києва приміщення загальною площею 320 кв.м., у тому числі нежитлові приміщення загальною площею 173,1 кв.м. та житлові приміщення загальною площею 146,9 кв.м. у будинку на Кловському узвозі, 14-а у Печерському районі міста Києва».

У пункті 2 рішення слова «нежитлові» виключено.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" зазначає що оскаржувані рішення відповідача порушують існуюче та зареєстроване право власності Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" на об`єкт нерухомого майна - приміщення, що знаходиться за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, буд. 14-А та унеможливлює повноцінну реалізацію позивачем своїх прав власника даного майна. Крім того, позивач зазначає, що для безоплатного відчуження вказаного майна необхідно попереднє прийняття рішення Наглядової ради та рішення Правління Компанії.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до норми 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів судом, зокрема, є визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкод.ування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 21 Цивільного кодексу України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно положень ст. 19 Конституції України, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст. 144 Конституції України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Частиною 5 ст. 140 Конституції України визначено, що питання організації управління районами в містах належить до компетенції міських рад.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування;

Частиною п`ятою статті 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Стаття 41 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" зазначає, що питання організації управління районами в містах належать до компетенції міських рад.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ", питання організації управління районами в місті Києві належать до компетенції Київської міської ради і вирішуються відповідно до Конституції, цього та інших законів України, рішень міської ради про управління районами міста.

Відповідно до п. 1.1. Статуту Акціонерного товариства холдингова компанія "Київміськбуд", затвердженого зборами акціонерів Акціонерного товариства холдингова компанія "Київміськбуд" (протокол № 9 від 30 червня - 28 липня 2008 року) (далі - Статут), Акціонерне товариства холдингова компанія "Київміськбуд" є акціонерним товариством відкритого типу і засноване відповідно до Указу Президента від 11.05.94 № 224/94 «Про холдингові компанії, що створюються в процесі корпоратизації та приватизації» та розпорядження представника Президента України в м. Києві від 12.09.94 № 786 шляхом об`єднання в статутному фонді (капіталі) пакетів акцій відкритих акціонерних товариств - пов`язаних (корпоративних) підприємств та інших активів.

Як вбачається з матеріалів справи, додатком до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву № 411 від 12.07.1999 року затверджено Перелік нерухомого майна, що передається у власність Акціонерного товариства холдингова компанія "Київміськбуд", відповідно до якого Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву передало Акціонерному товариству холдингова компанія "Київміськбуд", зокрема, об`єкт нерухомості за адресою Кловський узвів, 14 а.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за позивачем зареєстровано право власності на групи приміщень № 2, загальна площа: 310 кв.м., опис: група приміщень № 2-310,9 кв.м. на І-му поверсі в літ. А; МЗК ІV сходова клітина - 6,2 кв.м.; усього: 317, 1 кв.м., за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, буд. 14-А.

Як зазначає позивач, на початку серпня 2019 року Приватне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Золоті ворота" із замовленням здійснити дослідження та надати висновок щодо технічної можливості поділу будівлі, що знаходиться за адресою: м. Київ, Кловський узвів, буд. 14-А.

За наслідками проведення дослідження 15.08.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична компанія "Золоті ворота" складено висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, яким встановлено, що за технічними показниками об`єкт за адресою: м. Київ, Кловський узвів, буд. 14-А має окремі входи та може бути поділений на 2 (два) самостійні об`єкти нерухомості.

Крім того, позивач зазначає, що під час проведення дослідження технічної можливості виділення приміщень, позивачем та ТОВ "Юридична компанія "Золоті ворота" було виявлено факт знаходження в приміщенні - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, на підставі оскаржуваних рішень Київської міської ради від 22.09.2011 року №52/6268 та рішення Київської міської ради від 01.11.2012 року №299/8583, яким внесено зміни та доповнення до Рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №52/6268 "Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень".

Позивач зазначає, що жодних правочинів, спрямованих на відчуження вказаних приміщень на користь Київської міської ради позивачем не вчинялося.

Разом з тим, як визначено у рішенні Київської міської ради від 22.09.2011 року №52/6268 підставою для його прийняття був, зокрема лист Акціонерного товариства холдингова компанія "Київміськбуд" від 28.04.2011 № 3235/0/2-11.

Як вбачається зі змісту вказано листа Голови правління-президента Акціонерного товариства холдингова компанія "Київміськбуд" М.Голиця, адресованого голові Київської міської державної адміністрації, на виконання доручення КМДА від 13.04.2011 № 15161 та враховуючи звернення Пенсійного фонду України № 7101/06-01 від 08.04.2011 з приводу звільнення управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва від орендної плати за приміщення загальною 320 кв.м. на вул. Кловський узвіз, 14-а, холдингова компанія "Київміськбуд" просить прийняти до комунальної власності вказане приміщення на вул. Кловський узвіз, 14-а у Печерському районі міста Києва, з послідуючою передачею в оренду Пенсійному фонду України.

Крім того, Публічним акціонерним товариством Холдингова компанія "Київміськбуд", Головним управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Пенсійним фондом України було складено та підписано акт приймання до комунальної власності територіальної громади міста Києва приміщень у будинку на Кловському узвозі, 14-а у Печерському районі міста Києва та передачі до сфери управління (на баланс, без зміним форми власності) Пенсійному Фонду України для розміщення управління Пенсійного фонду України в Печерському районі м. Києва відповідно до рішення Київської міської ради від 01.11.2012 року №299/8583, яким внесено зміни та доповнення до Рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №52/6268 "Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень".

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього (ст. ст. 328, 330 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 392, 393 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта.

Предметом дослідження у даній справі є питання щодо відповідності вимогам чинного законодавства рішення відповідача від 22.09.2011 року №52/6268 та рішення Київської міської ради від 01.11.2012 року №299/8583, яким внесено зміни та доповнення до Рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №52/6268 "Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень" в частині включення до переліку об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва, приміщень загальною площею 320 кв.м у будинку на Кловському узвозі, 14-а у Печерському районі міста Києва.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

В ст. 59 названого Закону передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується (ст. 393 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 3 наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву № 411 від 12.07.1999 «Про завершення приватизації акціонерного товариства», надано перелік нерухомого майна, що передається у власність АТ холдингова компанія "Київміськбуд".

Додатком до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву № 411 від 12.07.1999 року затверджено Перелік нерухомого майна, що передається у власність Акціонерного товариства холдингова компанія "Київміськбуд", відповідно до якого Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву передало Акціонерному товариству холдингова компанія "Київміськбуд", зокрема, об`єкт нерухомості за адресою Кловський узвів, 14 а.

Таким чином, нерухоме майно на Кловському узвозі, 14-а у Печерському районі міста Києва було передано у власність позивача і до моменту прийняття відповідачем оскаржуваних позивачем рішень від 22.09.2011 року №52/6268 та від 01.11.2012 року №299/8583 власником цього нерухомого майна був позивач, який міг за власним бажанням, як власник майна, передати спірне нерухоме майно до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Частиною 2 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Тобто, законодавчо передбачено, що передумовою для припинення права власності на майно шляхом добровільної відмови має бути воля власника на його вилучення.

Тож, приймаючи спірне рішення від 22.09.2011 року №52/6268 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень», відповідач керувався ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та пропозицією Акціонерного товариства холдингова компанія "Київміськбуд" безоплатно передати у власність територіальної громади міста Києва приміщення загальною площею 320 кв.м у будинку на Кловському узвозі, 14-а у Печерському районі міста Києва, яка була викладена у листі від 28.04.2011 № 3235/0/2-11.

Разом з тим, відповідно до п. 3.6. Статуту позивача (в редакції, чинній на дату прийняття відповідачем оскаржуваних рішень) Компанія має право продавати, передавати безкоштовно, обмінювати, передавати в оренду юридичним та фізичним особам засоби виробництва та інші матеріальні цінності, використовувати та відчужувати їх іншим особам, якщо це не суперечить чинному законодавству України та цьому Статуту.

Згідно п. 8.1. Статуту позивача, управління Компанією здійснюють:

- вищий орган Компанії - Загальні збори акціонерів;

- Наглядова рада;

- Правління;

- Ревізійна комісія.

Відповідно до п. 8.3.4. Статуту позивача, Наглядова рада, зокрема погоджує рішення щодо відчуження нерухомого майна та списання з балансу Компанії активів, що вносились на формування статутного капіталу, погоджує умови правочинів про відчуження нерухомого майна Компанії.

Пунктом 8.4.5. Статуту позивача визначено, що Голова та члени Правління є посадовими особами Компанії. Голова правління є президентом Компанії, члени правління є віце-президентами Компанії. Голова правління керує роботою Правління. Голова правління вправі без довіреності здійснювати дії від імені Компанії, уповноважений керувати поточними справами Компанії і виконувати рішення вищого органу Компанії та Наглядової ради, представляти Компанію в її відносинах з іншими юридичними особами, державними та іншими органами і організаціями, вести переговори та укладати угоди від імені Компанії з урахуванням обмежень, передбачених цим Статутом, організовувати ведення протоколів засідань Правління.

Згідно п. 8.4.8. Статуту позивача, Правління Компанії, зокрема, здійснює виконання рішень Загальних зборів та Наглядової ради Компанії.

Відповідно до п. 8.4.13 Статуту позивача, Голова Правління, зокрема, вправі без довіреності здійснювати дії від імені Компанії; уповноважений керувати поточними справами Компанії; виконує рішення загальних зборів акціонерів, Наглядової ради та Правління Компанії; представляє Компанію в її відносинах з іншими фізичними та юридичними особами, державними органами і організаціями, веде переговори та укладає, в межах повноважень визначених цим Статутом, угоди (контракти) від імені Компанії; укладає господарські угоди, в межах компетенції, визначеної Статутом.

Таким чином, виходячи з положень Статуту позивача, суд зазначає, що Голова Правління позивача не наділений повноваженнями самостійно приймати рішення щодо передачі належного Приватному акціонерному товариству "Холдингова компанія "Київміськбуд" нерухомого майна, а саме: приміщення на вул. Кловський узвіз, 14-а у Печерському районі міста Києва до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

При цьому, згідно положень Статуту позивача, повноваження на прийняття рішення про безоплатну передачу належного позивачу нерухомого майна на вул. Кловський узвіз, 14-а у Печерському районі міста Києва до комунальної власності територіальної громади м. Києва належали виключно Наглядовій раді товариства позивача.

Однак суду не надано ані доказів прийняття Наглядовою радою позивача відповідного рішення про відчуження спірного майна, ані доказів делегування таких повноважень Голові правління товариства на час складання листа від 28.04.2011 № 3235/0/2-11 та на дату ухвалення відповідачем оскаржуваних у даній справі рішень.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в даному конкретному випадку було відсутнє волевиявлення позивача на безоплатну передачу спірного нерухомого майна до комунальної власності.

Лист від 28.04.2011 № 3235/0/2-11 не може вважатися волевиявленням позивача, як власника, на вилучення нерухомого майна шляхом добровільної відмови від нього та припинення права власності на це майно з підстав, наведених вище. Тобто згаданий лист не може слугувати підставою для прийняття органом місцевого самоврядування рішення про передачу нерухомого майна з власності позивача до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Докази, які б свідчили про зміну власника нерухомого майна, розташованого на вул. Кловський узвіз, 14-а у Печерському районі міста Києва після передачі у власність позивача спірного приміщення згідно наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву № 411 від 12.07.1999, в матеріалах справи відсутні.

При цьому, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за позивачем зареєстровано право власності на групи приміщень № 2, загальна площа: 310 кв.м., опис: група приміщень № 2-310,9 кв.м. на І-му поверсі в літ. А; МЗК ІV сходова клітина - 6,2 кв.м.; усього: 317, 1 кв.м., за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, буд. 14-А.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів оскарження або скасування дій державного реєстратора. Окрім того, правомірність вчинення реєстраційних дій щодо реєстрації права власності не є предметом спору у даній справі та не входить до предмету доказування в контексті заявлених вимог.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи на засіданні Правління позивача ПАТ «ХК «Київміськбуд» від 08.08.2012 (протокол № 28) було прийнято рішення доручити ДП «Екос» провести комплекс робіт по організації будівництва та реконструкції житлового фонду (гуртожитків) у м. Києві за адресами, зокрема Кловський узвіз, 14 а, що свідчить про те, що позивач мав намір використовувати об`єкт нерухомості у власній господарській діяльності та проводити реконструкцію житлового будинку, а не відчужувати його на користь третіх осіб.

В той же час, суд не приймає до уваги твердження позивача стосовного того, що йому стало відомо про факт знаходження в приміщенні за адресою: м. Київ, Кловський узвів, буд. 14-А - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві під час проведення дослідження технічної можливості виділення приміщень позивачем та ТОВ "Юридична компанія "Золоті ворота", оскільки у матеріалах справи наявний договір № 89 про компенсацію витрат від 30.11.2018 укладений між Приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Київміськбуд" та Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві, предметом якого є сплата Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві компенсації позивачу із внесення плати за водоспоживання по офісній будівлі, що знаходиться за адресою: узвіз Кловський, 14А у Печерському районі м. Києва.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, внаслідок прийняття відповідачем рішення від 22.09.2011 року №52/6268 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень» позивача було протиправно позбавлено права власності на спірне нерухоме майно, що суперечить гарантіям щодо непорушності права власності, закріпленим у Конституції України.

За таких обставин, вимоги позивача про визнання недійсним рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №52/6268 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень» та рішення Київської міської ради від 01.11.2012 року №299/8583 «Про внесення змін та доповнень до Рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №52/6268 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень», яке є невід`ємною частиною рішення відповідача від 22.09.2011 року №52/6268 визнаються судом обгрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"- задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №52/6268 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень».

3. Визнати недійсним рішення Київської міської ради від 01.11.2012 року №299/8583 «Про внесення змін та доповнень до Рішення Київської міської ради від 22.09.2011 року №52/6268 «Про безоплатне прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Києва нежитлових приміщень».

4. Стягнути з Київської міської ради (вул. Хрещатик, буд. 36, м. Київ, 01044, ідентифікаційний код - 22883141) на користь Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" (вул. Михайла Омеляновича-Павленка, буд. 4/6, м. Київ, 01010, ідентифікаційний код - 23527052) 4 204 (чотири тисячі двісті чотири) грн. 00 коп. - судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено: 03.08.2020.

Суддя С. О. Щербаков