ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.08.2020 Справа № 914/1881/20

м.Львів

Суддя Господарського суду Львівської області Щигельська О.І. розглянула заяву Фізичної особи підприємця Цехмейструк Світлани Йосипівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Кооперативу «Горизонт» (79060, м.Львів, вул.Наукова, буд.26, кв.94; ідентифікаційний код 13579705) 70000,00грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю згідно Договору оренди автомобіля від 25.06.2017.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Як визначено ч.ч. 1, 2 ст.152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Проаналізувавши заяву про видачу судового наказу та долучені до неї документи, судом встановлено підстави для відмови у його видачі, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5, 8 ч. 1 ст.152 ГПК України, з огляду на таке.

Фізична особа-підприємець Цехмейструк Світлана Йосипівна просить стягнути з Кооперативу «Горизонт» 70000,00грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю згідно Договору оренди автомобіля від 25.06.2017. Водночас, копію зазначеного договору, всупереч вимогам ст.148 та п.3 ч.3 ст.150 ГПК України, до заяви не долучено.

Натомість, із поданої заяви та долучених до неї документів вбачається, що між Цехмейструк Світланою Йосипівною (орендодавець) та Кооперативом «Горизонт» (орендар) укладено договір оренди автомобіля від 25.06.2010, посвідчений приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Житомирської області та зареєстрований в реєстрі за №1544, за яким орендодавець передав орендарю, а орендар прийняв в термінове володіння і користування автомобіль і зобов`язався сплачувати орендодавцю орендну плату в розмірі 1000,00грн. за один повний місяць використання (п.п. 1.1, 5.1 Договору). Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що при його укладенні та виконанні Цехмейструк Світлана Йосипівна діяла як фізична особа-підприємець, а подана заява підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

У п.п. 4.1, 4.2, 7.1.5 Договору від 25.06.2010 встановлено, що термін оренди автомобіля становить 5 років з 25.06.2010 до 15.06.2015 та після закінчення строку договору, якщо сторони не подали заяву про його розірвання, вважається пролонгованим на тих самих умовах. Водночас, орендар має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди ТЗ, попередивши про це орендодавця письмово в місячний термін.

Заявниця стверджує, що листом від 29.06.2016 за вих.№18 боржник повідомив її, що припиняє дію договору у зв`язку з відсутністю подальшої необхідності у використанні автомобіля. Зазначену обставину встановлено в рішенні Господарського суду Житомирської області від 06.04.2018 по справі №906/1/18. Водночас, всупереч вимогам п.5 ч.1, п.4 ч.3 ст.150 ГПК України, копію такого листа до заяви не долучено, хоч заявниця посилається на нього як на документ, що підтверджує обставини, якими обґрунтовує свої вимоги.

Суд також звертає увагу на те, що до стягнення заявлено 70000,00грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю згідно Договору оренди автомобіля від 25.06.2017, оскільки боржник досі не повернув заявнику орендований автомобіль, чим порушив умови договору та Цивільного кодексу України. Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік - скорочена порівняно із загальною позовною давністю. Водночас, із розрахунку вимог, що міститься у тексті заяви, вбачається, що відповідні нарахування, всупереч вимогам ст.148, п.5 ч.1 ст.152 ГПК України, проведено за період з серпня 2017 року по червень 2020 року на підставі закону - згідно ст.785 ЦК України, а не на підставі договору.

З огляду на вищенаведене та за відсутності в матеріалах справи Договору оренди автомобіля від 25.06.2017, суд приходить до висновку про те, що з поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Суд роз`яснює, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 1, 2, 8, 9 ч.1 ст.152 ГПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова ж у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 3-6 ч.1 ст.152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У відповідності до ст.ст. 123, 129, 151, 155 ГПК України, судові витрати розмірі 210,20грн. судового збору, покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 123, 129, 147, 148, 150-156, 175 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Фізичної особи підприємця Цехмейструк Світлани Йосипівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Кооперативу «Горизонт» (79060, м.Львів, вул.Наукова, буд.26, кв.94; ідентифікаційний код 13579705) 70000,00грн. неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю згідно Договору оренди автомобіля від 25.06.2017 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в апеляційному порядку, визначеному ст. ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.І. Щигельська