ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/788/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Квартальна 3", смт. Пісочин, Харківська область
до Акціонерного товариства "Харківобленерго", м. Харків 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут".
про визнання укладеним договору
за участю представників:

Позивача - Кучменко С.В. (ордер серія ВМ № 1006653 від 25.06.2020р.), Гученко Р.А. (довіреність № б/н від 14.04.2020р.);

Відповідача - Конопля О.М. (довіреність № 01-50/5015 від 22.05.2020 р.);

3-ї особи - Шимаєв В. В. (посвідчення ЗП № 002173 від 16.05.2019р.)

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Квартальна 3" звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Акціонерного товариства "Харківобленерго", в якій просить суд визнати укладеним з 01.01.2019 р. між АТ "Харківобленерго" та ОСББ "Квартальна 3" договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №747/19216 від 01.01.2019 з урахуванням (в редакції) складеного ОСББ "Квартальна 3" протоколу розбіжностей від 07.08.2019 до цього договору. Також просить суд стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати.

Ухвалою від 17.03.2020 р. вирішено прийняти позов до розгляду, відкрити провадження у справі, яку розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначенням підготовчого засідання на "09" квітня 2020 р. о 12:45. Також до участі у справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут".

Ухвалою суду від 09.04.2020 р. підготовче засідання відкладено на 07.05.2020 р. о 11:45.

Позивач звернувся до суду з: - заявою (вх. № 9220 від 15.04.2020) щодо уточнення позовних вимог з додатком;

- відповіддю на відзив (вх. № 9221 від 15.04.2020р.) з додатком;

- додатковим поясненням (вх. № 10265 від 05.05.2020) з додатком;

- клопотанням (вх. №10266 від 05.02.2020) про відкладення підготовчого засідання, враховуючи межі карантин.

07 травня 2020 року суд своєю ухвалою продовжив строк проведення підготовчого судового засідання на 30 днів до "17" червня 2020 р., а розгляд підготовчого засідання відклав на 02.06.2020 -10:15.

Ухвалою суду від 02.06.2020 повідомлено учасників справи про наступне підготовче провадження, яке призначено на 16.06.2020-10:45.

Ухвалою суду від 16.06.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 09.07.2020 р. о 10:00

09.07.2020 р. було оголошено перерву до 23.07.2020 р. о 10:00.

Представник Позивача в судове засідання з`явився, 16.07.2020 р. через канцелярію суду надав письмові пояснення, які долучені до матеріалів справи.

Представник Відповідача в судове засідання з`явився, 06.04.2020 р. через канцелярію суду (за вх. № 8556) надав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Третя особа в судове засідання з`явилась, 02.06.2020 р. через канцелярію суду надала пояснення, в яких зазначає, що доводи Відповідача стосовно не визнання суми заборгованості виходячи з того, що згідно статуту ОСББ не споживає електричну енергію для власних потреб, а електрична енергія використовується для забезпечення колективних комунально-побутових потреб населення, а саме - лише для освітлення місць загального користування та роботу ліфтів, є такими, що не спростовують жодних чином позовні вимоги, оскільки в даному випадку позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення боргу за спожиту електроенергію саме з ОСББ "Квартальна 3", обсяг та кількість якої підтверджена оператором систем розподілу та постачальником послуг комерційного обліку, а саме АТ "Харківобленерго", на якого покладаються такі функції згідно абз.2 п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. та п. 11 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р.

Таким чином, всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано під час розгляду справи, обумовлені чинним Господарським процесуальним кодексом України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що під час розгляду справи судом було створено сторонам необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Позивач позовні вимоги обгрунтовує наступним.

Згідно п. 2.1.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312, договір споживача про налання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора систем відповідно до визначених цими Правилами випадків укладається шляхом приєднання споживача за заявою-приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу. На вимогу споживача оператор системи розподілу протягом 3-х робочих днів від дати звернення повинен надати споживачу підписаний оператором системи розподілу примірник укладеного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Позивач зазначає, що на його вимоги належним чином оформленого договору про розподіл електричної енергії АТ "Харківобленерго" не надавало, тому він для вирішення цього питання звернулось до відділу в Харківській області Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. Дані звернення були розглянуті на засіданні Комісії з інформаційно-консультаційного відділу управління інформаційної політики та роботи зі споживачами АТ "Харківобленерго" та з супровідним листом від 03.07.2019 р. № 57РВ/21-1452 АТ "Харківобленерго" направило ОСББ "Квартальна 3" підписаний в двох примірниках договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 747/19216 від 01.01.2019 р.

ОСББ "Квартальна 3" був складений протокол розбіжностей, підписано договір про надання послуг з розподілу електричної енергії із застереженнями, що він підписаний з протоколом розбіжностей та супровідним листом від 08.08.2019 р. № 190, направлений АТ "Харківобленерго". Позивач стверджує, що підписаний договір з протоколом розбіжностей був отриманий АТ "Харківобленерго" 13.08.2019 р.

Позивач зазначає, що в листі АТ "Харківобленерго" від 03.09.219 р. № 57РВ/21-1918 "Щодо результатів розгляду протоколу розбіжностей", посилаючись на вимоги законодавства про електроенергетику наголошує на тому, що договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії укладається з урахуванням ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на основі типового договору та є публічним договором приєднання, тому друга сторона не може запропонувати свої умови цього договору.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

Господарський договір є основною правовою формою, що опосередковує суспільні відносини щодо організації та здійснення господарської діяльності. Примірні та типові договори є інструментами державного регулюваня договірних відносин у сфері господарювання, які застосовуються для спрощення процесу укладання конкретних господарських договорів та визначення бажаної моделі договірних зобов`язань. Як примірні, так і типові договори являють собою затверджені уповноваженими державними органами зразки відповідних договорів; при цьому примірний договір є рекомендаційним, а типовий договір - обов`язковим.

Типовий договір - це договір, затверджений Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Окрім іншого, ч. 4 ст. 179 ГК України закріплює поділ господарських договорів за способом оферти і визначення змісту у тому числі і на договори приєднання. Так, при укладанні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Особливістю укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є те, що споживач приєднується до запропонованого договору в цілому та не має права наполягати на зміні його змісту на стадії укладання договору.

Відповідно до ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг встановлюються Законом України Про ринок електричної енергії.

Приписами ч. 1-2 ст. 56 Закону України Про ринок електричної енергії передбачено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником.

Згідно до п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. за №312 (далі ПРРЕЕ), на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Відповідно до п.1.2.8. ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.

Пунктом 3.1.7. ПРРЕЕ встановлено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.

11.06.2017 р. набрав чинності Закон України "Про ринок електричної енергії", який розмежовує діяльність суб`єкта господарювання з постачання та діяльність з розподілу електричної енергії.

З 11.06.2018 р. набули чинності "Правила роздрібного ринку електричної енергії", затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 р. № 312, за п. 2 п. 4 якої укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

У відповідності до п.п. 2.1.4. Правил роздрібного ринку електричної енергії, договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статтей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Приписами ч. 2, ч. 6 ст. 633 Цивільного кодексу України визначено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, а умови публічного договору, які не є однаковими для всіх споживачів та суперечать правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору є нікчемними.

Ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запронованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно п. 4 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 312, договір про надання послуг з розподілу електричної енергії розробляється ОСР на основі істотних умов, визначених кодексом системи розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 р. № 310 та форми, встановленої Правилами і розміщується на сайті ОСР, у засобах масової інформації і в пунктах обслуговування споживачів ОСР. ОСР направляє поштовим відправленням споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Направлення такої заяви-приєднання є пропозицію споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах діючого договору про постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії та/або з дати, вказаної в заяві-приєднанні, якщо споживач протягом вказаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР з запереченнями щодо укладання договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Так, Позивач прийняв пропозицію Відповідача та підписав заяву-приєднання 04.12.2018 р., а отже приєднався до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про постачання електричної енергії № 747/19216 від 25.08.2016 р. за особовим рахунком № 19216 бази даних абонентів постачальника за регульованим тарифом. Підписавши заяву-приєднання до договору про надання послуг з розподілу, Позивач засвідчив вільне волевиявлення щодо приєднання до умов публічного договору в редакції, що опублікована на офіційному сайті Відповідача. Заява-приєднання була підписана Позивачем без зауважень та заперечень.

З 01.01.2019 р. Позивач продовжив споживати електричну енергію, що підтверджується відомостями про витрати електричної енергії за січень та лютий 2019 р.

Відповідно до пп. 2.1.6. Правил роздрібного ринку електричної енергії, фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептуваня договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема, документально підтверджене споживання електричної енергії.

Отже, Позивач приєднався до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який оприлюднено на сайті АТ "Харківобленерго" та погодився з його умовами саме в цій редакції, а не в редакції протоколу розбіжностей, наданого ним 07.08.2019 р. після восьми місяців з дня укладання договору.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги необгрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у разі відмови в позові покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129,130, 185, 191, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено "03" серпня 2020 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Суддя І.П. Жигалкін