ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2020 р. Справа№ 910/2942/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Андрієнка В.В.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

За участю представників:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 (повний текст складено 09.06.2020)

у справі №910/2942/20 (суддя Князьков В.В.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Дріня Романа Ярославовича

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 366 891,60грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі №910/2942/20 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Дріня Романа Ярославовича задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Фізичної особи-підприємця Дріня Романа Ярославовича заборгованість у розмірі 366 891грн.60коп. та судовий збір у розмірі 5 503грн.37коп.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- з огляду на підписані обома сторонами акти наданих послуг, між позивачем та відповідачем у спрощений спосіб укладено договір надання послуг;

- всі акти наданих послуг на загальну суму 366 891,60грн. зі сторони відповідача підписано Головним лікарем Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті філією «Центр охорони здоров`я» Акціонерного товариства «Українська залізниця» та скріплені печаткою товариства;

- у матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б свідчили на конкретно визначені обмеження Головного лікаря щодо здійснення своїх представницьких повноважень та відповідно, відомості щодо обізнаності про вказані обставини позивача;

- відповідачем не було спростовано наданих позивачем доказів заборгованості.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що:

- Акціонерне товариство "Українська залізниця" належить до замовників послуг, які можуть здійснювати закупівлю лише відповідно до Закону України "Про державні закупівлі";

- єдиним доказом надання послуг є лише акти, які з боку відповідача підписані Головним лікарем Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті філії «Центр охорони здоров`я» акціонерного товариства «Укрзалізниця» Палій О.І. із перевищенням повноважень;

- акт звірки взаєморозрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Сітайло Л.Г., судді Пашкіної С.А., Буравльов С.І. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020, справу №910/2942/20 призначено до розгляду на 22.07.2020.

Розпорядженням В.о.керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-07/303/20 від 20.07.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Сітайло Л.Г. у відпустці в зв`язку з вагітністю та пологами.

Згідно з Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2020, по справі №910/2942/20 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., судді: Буравльов С.І., Андрієнко В.В. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020, справу №910/2942/20 призначено на 11.08.2020.

Від позивача (03.08.2020) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- підписання актів надання послуг свідчить про укладення договору про надання послуг у спрощений спосіб, а вказаний договір є підставою для виникнення у сторін майново-господарських зобов`язань;

- у питанні посилання відповідача на неналежність акту звірки взаєморозрахунків, як доказу здійснення будь-яких господарських операцій, то судом першої інстанції визначено, що акти звірки розрахунків не є первинним документом, але є дією, яка свідчить про визнання боргу.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2020 у зв`язку з виходом судді Буравльова С.І. у відпустку з 10.08.2020 у справі № 910/2942/20 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу від 07.08.2020 у справі № 910/2942/20 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Андрієнко В.В., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.08.2020 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Кропивної Л.В., Андрієнка В.В. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі № 910/2942/20.

В судове засідання 11.08.2020 не з`явились представники сторін.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності представників позивача та відповідача, судовою колегією встановлено, що:

- позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення;

- від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

Враховуючи викладене та те, що явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у справі по суті, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників сторін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи судовою колегією встановлено.

У період з грудня 2018 року по червень 2019 року Фізичною особою-підприємцем Дрінєм Романом Ярославовичем надавались послуги з прання та сухого чищення (прання медичної білизни) за замовленням філії "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" Львівська клінічна лікарня на залізничному транспорті на загальну суму 366 891,60 грн.

На підтвердження надання послуг між позивачем та філією "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" Львівська клінічна лікарня на залізничному транспорті було підписано відповідні акти наданих послуг на загальну суму 366 891,60грн., а саме: акт надання послуг № 10545 від 31.12.2018 на суму 49 970,00грн.; акт надання послуг № 142 від 10.01.2019 на суму 14 977,70грн.; акт надання послуг № 664 від 01.02.2019 на суму 44 026,80грн.; акт надання послуг №1060 від 02.05.2019 на суму 14 977,70 грн; акт надання послуг № 20 від 11.03.2019 на суму 44066,00грн.; акт надання послуг № 21 від 11.03.2019 на суму 16 735,40грн.; акт надання послуг № 38 від 02.05.2019 на суму 42 039,80грн.; акт надання послуг № 2376 від 02.05.2019 на суму 40 018,00грн.; акт надання послуг № 46 від 02.05.2019 на суму 32 249,80грн.; акт надання послуг № 48 від 02.05.2019 на суму 23 568,60 грн.; акт надання послуг № 57 від 15.05.2019 на суму 14 007,40грн.; акт надання послуг № 59 від 06.06.2019 на суму 30 254,40 грн.

Вказані вище Акти надання послуг підписані з боку замовника Головним лікарем Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті філією "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" без зауважень і заперечень та скріплені печаткою замовника.

В матеріалах справи містіться копія акту звіряння взаємних розрахунків станом за період з 01.01.2019 по 22.01.2020, який підписано Головним лікарем Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті філією "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" без зауважень і заперечень та скріплений печаткою.

За змістом ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

За приписами ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 ст.181 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Дослідивши надані позивачем документи (підписані обома сторонами акти наданих послуг), господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про те, що між сторонами у спрощений спосіб було укладено договір надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм статей 901-907 Цивільного кодексу України.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про не укладення договору у спрощений спосіб, про недотримання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" та з перевищенням повноважень Головним лікарем Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті філією "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" не приймаються до уваги судовою колегією, оскільки відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Поняття "презумпція правочину" полягає в тому, що будь-які сумніви з приводу дійсності правочину повинні трактуватись на користь його правомірності, з метою недопущення порушення прав інших сторін такого правочину та забезпечення стабільності цивільних правовідносин.

У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

За приписами статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (ст. 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України). При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (ч. 1 ст. 92 Цивільного кодексу України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи ст.237 Цивільного кодексу України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи у правовідносини з третіми особами.

Аналіз наведених норм матеріального права з урахуванням приписів ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що договір, укладений від імені юридичної особи її виконавчим органом (директором) з третьою особою, може бути визнаний недійсним із підстав порушення цим органом установленого обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, якщо відповідні обмеження існували на момент укладення оспорюваного договору.

Згідно з частиною першою статті 237 та частиною першою статті 239 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Статтею 241 ЦК України визначено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Відповідно до частини третьої статті 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі укладають з юридичними особами договори різних видів, у частині третій статті 92 ЦК України передбачено виняток із загального правила до визначення правових наслідків вчинення правочину представником з перевищенням повноважень (статті 203, 241 ЦК України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.

Таке обмеження повноважень набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема, достеменно знала про відсутність в органу юридичної особи чи її представника необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.

Для визнання недійсним договору з тієї підстави, що його було укладено представником юридичної особи з перевищенням повноважень, необхідно встановити, по-перше, наявність підтверджених належними і допустимими доказами обставин, які свідчать про те, що контрагент такої юридичної особи діяв недобросовісно або нерозумно. При цьому тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці контрагента за договором несе юридична особа. По-друге, дії сторін такого договору мають свідчити про відсутність реального наміру його укладення і виконання.

З Положення про філію "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" вбачається, що філія має право від імені Товариства відповідно до наданих повноважень та довіреностей вчиняти правочини, укладати цивільні та господарські договори (угоди, контракти) тощо.

Згідно п.2.1 Положення про структурний підрозділ Львівська клінічна лікарня на залізничному транспорті філії "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" структурний підрозділ Філії є виробничим структурним підрозділом Філії, який не має статусу юридичної особи.

Структурний підрозділ Філії для здійснення адміністративних, виробничих та господарських функцій в межах повноважень визначених цим Положенням, має круглу печатку із своїм найменуванням і повним найменуванням Філії та Товариства українською мовою, із зазначенням коду ЄДРПОУ Філії та через дріб числовий номер структурного підрозділу. Структурний підрозділ Філії може мати штампи і бланки із своїм найменуванням та зазначенням приналежності до Філії та товариства (п. 2.5 Положення).

Як вбачається із п. 2.7 Положення структурний підрозділ Філії, на підставі виданої Філією довіреності, представляє інтереси Товариства відповідно до мети та завдань своєї діяльності та в межах наданих цим Положенням повноважень, зокрема: у всіх підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, у тому числі в органах державної реєстрації, у відносинах з банками та фізичними особами, в органах юстиції будь-якого рівня, у тому числі в органах державної виконавчої служби.

Відповідно до п.5.1 Положення керівництво Структурним підрозділом Філії здійснює головний лікар.

Головний лікар Структурного підрозділу Філії діє на підставі довіреності та у межах своїх повноважень, зокрема: вчиняє правочини на підставі довіреності та в межах повноважень, наданих цим Положенням відповідно до мети та завдань діяльності Структурного підрозділу Філії (п. 5.7 Положення).

Згідно п.5.9 Положення будь-які правочини, довіреності та інші вихідні документи (листування з третіми особами), а також банківські та фінансові документи від імені Товариства щодо діяльності Структурного підрозділу Філії, Філії, Товариства та третіх осіб виключно у разі, коли вони укладені (вчинені) з дотриманням правила 2-х підписів (скріплені двома підписами щонайменше 2-х посадових осіб Структурного підрозділу Філії), уповноважених на це посадовими особами Структурного підрозділу Філії, які діють на підставі довіреності, виданої Філією від імені Товариства (керівник та заступник керівника Філії, іншого структурного підрозділу Філії або іншою уповноваженою на це посадовою особою Філії). Довіреності, правочини та інші вихідні документи адресовані третім особам від імені Товариства, вважаються належним чином укладеними (вчиненими) Структурним підрозділом Філії, якщо вони укладені (вчинені) відповідно до Статуту Товариства та внутрішніх документів Товариства.

Як вбачається із матеріалів справи, всі акти наданих послуг на загальну суму 366 891,60грн., зі сторони відповідача підписано Головним лікарем Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті філією "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та скріплені печаткою товариства.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які відомості, які б свідчили на конкретно визначені обмеження Головного лікаря щодо здійснення своїх представницьких повноважень та відповідно, відомості щодо обізнаності про вказані обставини позивача.

При цьому, господарським судом правомірно взято до уваги, що відповідно до п.5.11 Положення, Головний лікар Структурного підрозділу Філії несе персональну відповідальність за вирішення всіх питань щодо діяльності Структурного підрозділу Філії, які необхідні для досягнення мети та завдань діяльності Філії та Товариства, в межах компетенції, визначеної Статутом Товариства, Положенням Філії, цим Положенням та виданою довіреністю.

Однак на момент розгляду даної справи в матеріалах справи відсутні відомості про притягнення до відповідальності Головного лікаря за вчинення правочину у спрощений спосіб та з перевищенням повноважень, наданих цим Положенням відповідно до мети та завдань діяльності Структурного підрозділу Філії.

Відтак, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, судом обґрунтовано покладено в основу рішення надані позивачем документи (підписані обома сторонами видаткові накладні) як належну та достатню підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.1 ст.903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріалами справи (підписаними позивачем та замовником актами надання послуг) підтверджується факт надання відповідачу послуг на загальну суму 366 891,60грн., внаслідок чого у відповідача виникло зобов`язання оплатити спожиті послуги.

Крім того, матеріали справи містять копію актів звіряння взаємних розрахунків станом на 22.01.2020, який підписано Головним лікарем Львівської клінічної лікарні на залізничному транспорті філією "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" без зауважень і заперечень та скріплено печаткою.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких операцій, оскільки не є первинним документом, однак судом першої інстанції надано обґрунтовану оцінку акту звірки взаєморозрахунків та зазначено, що акт звірки взаєморозрахунків не є первинним документом, який засвідчує факт господарської операції, однак є дією яка свідчить про визнання відповідачем боргу.

Підписання відповідачем акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, свідчить про визнання такого боргу, що в сукупності з іншими доказами вказує на обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, з урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України, станом на час розгляду справи строк виконання відповідачем грошових зобов`язань, щодо яких заявлено позов, настав.

Разом з цим, відповідачем не було спростовано наданих позивачем доказів, зокрема, не надано до матеріалів справи будь-яких належних та допустимих доказів погашення заборгованості в розмірі 366 891,60грн., у зв`язку з чим господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр охорони здоров`я" Акціонерного товариства "Українська залізниця" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 у справі № 910/2942/20 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/2942/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.В. Кропивна

В.В.Андрієнко