ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Черкаси справа № 925/1214/18

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С. з секретарем судового засідання Вініченко О.Б., за участю представників:

від позивача: Корж В.М. (по довіреності),

від відповідача: Якушенко В.А. (по довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №925/1214/18

за позовом приватного акціонерного товариства «Азот»

до публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»

про стягнення 104 149 157,88 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Азот" (вул. Першотравнева, 72, м. Черкаси, 18014, ) звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (вул. Гоголя, 285, м. Черкаси, 18000, ), в якому просить стягнути з ПАТ "Черкасиобленерго" на користь ПАТ "Азот" надмірно сплачені грошові кошти в сумі 62 338 334,09 грн., пеню в розмірі 11 245 983,58 грн., інфляційні втрати в розмірі 2 479 0581,10 грн., 3% річних в розмірі 5 774 259,11 грн.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.02.2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду умотивовано тим, що грошові кошти в розмірі 66 300 000,00 грн. були отримані відповідачем на підставі Договору, тому вони не можуть вважатися безпідставно набутим майном. Оскільки судом першої інстанції встановлено відсутність підстав для задоволення основної позовної вимоги, то похідні вимоги стягнення 3% річних та інфляційних втрат і пені також задоволенню не підлягають.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 року апеляційну скаргу ПАТ "АЗОТ" на рішення господарського суду Черкаської області від 26.02.2019 року у справі №925/1214/18 залишено без задоволення, рішення господарського суду Черкаської області від 26.02.2019 року у справі №925/1214/18 залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 14.11.2019 року касаційну скаргу ПАТ "Азот" задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 року та рішення господарського суду Черкаської області від 26.02.2019 року у справі №925/1214/18 скасовано, справу №925/1214/18 передано на новий розгляд до Господарського суду Черкаської області.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 10.12.2019 суддя Спаських Н.М. прийняла справу до свого провадження та призначила до розгляду.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 20.12.2019 року суддя Спаських Н.М. закрила провадження з підстав необхідності розгляду справи в межах справи №17-14-01/1494 про банкрутство ПАТ «Черкасиобленерго».

Згідно Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.12.2019 року справу №925/1214/18 передано у провадження судді Боровику С.С.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24.12.2019 року суддя Боровик С.С. прийняв справу до свого провадження та призначив до розгляду.

03.02.2020 року від представника позивача надійшла заява №501-06/55 від 03.02.2020 року про зміну підстав позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 16.03.2020 року змінено підставу позовних вимог на стягнення з публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (, місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, 285) на користь публічного акціонерного товариства "АЗОТ" () місцезнаходження: 18014, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72) надмірно сплачену попередню оплату в сумі 62 338 334,09 грн. (шістдесят два мільйони триста тридцять вісім тисяч триста тридцять чотири грн. 09 коп.), пеню в розмірі 11 245 983,58 грн. (одинадцять мільйонів двісті сорок п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят три грн. 58 коп.), інфляційні втрати в розмірі 24 790 581,10 грн. (двадцять чотири мільйони сімсот дев`яносто тисяч п`ятсот вісімдесят одна грн. 10 коп.), 3% річних в розмірі 5 774 259,11 грн. (п`ять мільйонів сімсот сімдесят чотири тисячі двісті п`ятдесят дев`ять грн. 11 коп.). Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" (, місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, 285) на користь Публічного акціонерного товариства "АЗОТ" () місцезнаходження: 18014, м. Черкаси, вул. Першотравнева, 72) судовий збір в розмірі 616 700,00 грн. (шістсот шістнадцять тисяч сімсот грн. 00 коп.). Підготовче провадження у справі №925/1214/18 закрито та призначено справу до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з урахуванням поданої заяви від 03.02.2020 року про зміну підстав позовних вимог, просить позов задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти позову, просить відмовити у його задоволенні.

Зі змісту заяви про зміну підстав позовної заяви вбачається наступне.

24 травня 2005 року між Публічним акціонерним товариством «АЗОТ» та Публічним акціонерним товариством «Черкасиобленерго» був укладений Договір про постачання електричної енергії №524-213, згідно умов якого Відповідач (Постачальник) зобов`язався постачати Позивачу (Споживач) електричну енергію, а Позивач зобов`язався сплачувати постачальнику електричної енергії її вартість та здійснювати інші платежі згідно з умовами договору.

Згідно пунктів 3, 4 Додатку №3 «Порядок розрахунків» до Договору, плата за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, плата за надання Споживачу додаткових послуг здійснюється на поточний рахунок Постачальника електричної енергії. Розрахунковим періодом за активну і реактивну електричну енергію та інші платежі вважається період часу з 00 годин 1-го розрахункового місяця по 00 годин 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим, за який визначається обсяг спожитої електроенергії.

Згідно пункту 6 Додатку №3 «Порядок розрахунків» до Договору, плата за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії здійснюється Споживачем на протязі трьох банківських днів з дати підписання акту постачання електричної енергії зі сторони Постачальника та вручення його Споживачу. Першого числа місяця, наступного за розрахунковим, Постачальник електричної енергії складає Акт постачання електроенергії в кількісному та вартісному виразі, Акт звірки та надає їх Споживачу.

Відповідно до Акту поставки електричної енергії на ПАТ «АЗОТ» через електромережі ПАТ «Черкасиобленерго» у жовтні 2015 року, Відповідач надав Позивачу послуги з перетікання реактивної електричної енергії у жовтні 2015 року на суму 124 631,64 грн.

На виконання умов Договору Позивач сплатив Відповідачу за перетікання реактивної електричної енергії 20 000 000,00 грн. (двадцять мільйонів грн. 00 коп.) згідно платіжного доручення №6597 від 30.10.2015 року.

Таким чином, Позивач виконав покладені на нього обов`язки, оплативши Відповідачу надані ним послуги за перетікання реактивної електричної енергії в розмірі та порядку, що встановлені Договором.

24.11.2015 року Позивач, виявивши переплату Відповідачу за перетікання реактивної електричної енергії, направив Відповідачу листа за вих. №202-09/199 з вимогою повернути помилково перераховані грошові кошти в розмірі 19 875 368,36 грн. (дев`ятнадцять мільйонів вісімсот сімдесят п`ять тисяч триста шістдесят вісім грн. 36 коп.) (за мінусом фактичної оплати реактивної енергії за жовтень 2015 року) до 27.11.2015 року.

Факт здійснення переплати Позивачем за перетікання реактивної електричної енергії також було відображено Відповідачем в рахунку-фактурі №524 від 30.11.2015 року за листопад 2015 року в сумі 19 720 467,69 грн. (дев`ятнадцять мільйонів сімсот двадцять тисяч чотириста шістдесят сім грн. 69 коп.).

Отже, з моменту отримання вимоги Позивача від 24.11.2015 року, у Відповідача виникло зобов`язання повернути Позивачу надмірно сплачені грошові кошти у розмірі 19 875 368,36 грн.

Листом за №7480/09-03 від 25.11.2015 року Відповідач визнав, що на його рахунок надійшли кошти від Позивача, у зв`язку з чим переплата складає суму 19 875 368,36 грн. Проте, у зв`язку з відсутністю вільних обігових коштів Відповідач не може провести повернення переплачених Позивачем коштів за реактивну електричну енергію.

Враховуючи отриману від Відповідача відповідь з відмовою у поверненні надмірно сплачених грошових коштів, Позивач направив Відповідачу Заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30.11.2015 року за №202-09/201, якою повідомив Відповідачу про припинення зобов`язань між ПАТ «АЗОТ» та ПАТ «Черкасиобленерго» на суму 19 875 368,36 грн. (дев`ятнадцять мільйонів вісімсот сімдесят п`ять тисяч триста шістдесят вісім грн. 36 коп.) шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог щодо зобов`язань Відповідача повернути Позивачу безпідставно отримані грошові кошти та зобов`язань Позивача сплатити Відповідачу вартість активної електроенергії на суму 19 875 368,36 грн. (дев`ятнадцять мільйонів вісімсот сімдесят п`ять тисяч триста шістдесят вісім грн. 36 коп.).

22.12.2015 року Позивач зайво сплатив Відповідачу грошові кошти за перетікання реактивної електричної енергії в сумі 46 300 000,00 грн. (сорок шість мільйонів триста тисяч грн. 00 коп.) згідно платіжного доручення №9565.

30.12.2015 року Позивач звернувся до Відповідача з листом за вих. №202-08/217 з вимогою повернути помилково перераховані кошти в розмірі 46 300 000,00 грн. (сорок шість мільйонів триста тисяч грн. 00 коп.) до 06.01.2016 року. Отримання Відповідачем вказаної вимоги повернути кошти підтверджується відбитком штемпелю канцелярії підприємства Відповідача з вхідним номером.

Факт здійснення переплати Позивачем за перетікання реактивної електричної енергії також було відображено Відповідачем в рахунку-фактурі №524 від 31 грудня 2015 року за грудень 2015 року в сумі 65 992 266,48 грн. (шістдесят п`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто дві тисячі двісті шістдесят шість грн. 48 коп.).

Отже, з моменту отримання вимоги Позивача від 30.12.2015 року, у Відповідача виникло зобов`язання повернути Позивачу надмірно сплачені грошові кошти у розмірі 46 300 000,00 грн..

Не отримавши від Відповідача відповідь на свою вимогу у передбачений законодавством строк, Позивач направив Відповідачу Заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.01.2016 року за №202-09/02, якою повідомив Відповідачу про припинення зобов`язань між ПАТ «АЗОТ» та ПАТ «Черкасиобленерго» на суму 46 300 000,00 грн. (сорок шість мільйонів триста тисяч грн. 00 коп.) шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог щодо зобов`язань Відповідача повернути Позивачу безпідставно отримані грошові кошти та зобов`язань Позивача сплатити Відповідачу вартість активної електроенергії на суму 46 300 000,00 грн. (сорок шість мільйонів триста тисяч грн. 00 коп.).

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.01.2018 року по справі №925/1217/18, яке набрало законної сили 11.04.2018 року, визнано недійсною угоду у формі заяви ПАТ «АЗОТ» про зарахування зустрічних однорідних вимог №202-09/201 від 30 листопада 2015 року. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 25.07.2018 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2018 та рішення Господарського суду Черкаської області від 24.01.2018 у справі № 925/1217/17 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.10.2017 року по справі №925/1218/18, яке набрало законної сили 25.01.2018 року, визнано недійсною угоду у формі заяви ПАТ «АЗОТ» про зарахування зустрічних однорідних вимог 12.01.2016 №202-09/02. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.05.2018 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 25 січня 2018 року та рішення Господарського суду Черкаської області від 24 жовтня 2017 року у справі № 925/1218/17 залишено без змін.

Відповідач, в свою чергу, листом від 04.06.2018 року за №4426/03-01 повідомив Позивачу про здійснення ПАТ «Черкасиобленерго» корегування суми заборгованості за активну електричну енергію по бухгалтерському обліку у зв`язку з визнанням недійсними правочинів згідно заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.01.2016 року №202-09/02 та від 30.11.2015 року №202-09/201.

Згідно наданого Відповідачем рахунку-фактури №524 від 31.10.2018 року станом на 01.11.2018 року переплата Позивача за послуги за перетікання реактивної електроенергії становить 65 338 334,09 грн. (шістдесят п`ять мільйонів триста тридцять вісім тисяч триста тридцять чотири грн. 09 коп.).

Отже, як наслідок визнання судом недійсними угод у формі заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог, з моменту набрання рішеннями суду законної сили у Відповідача поновились зобов`язання повернути Позивачу надмірно сплачені грошові кошти.

Так як рішеннями суду були визнані недійсними правочини згідно заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог, зобов`язання Відповідача по поверненню Позивачу надмірно сплачених грошових коштів поновились з моменту набрання такими рішеннями законної сили, а саме:

- з 11.04.2018 року поновилось зобов`язання повернути 19 875 368,36 грн. (дев`ятнадцять мільйонів вісімсот сімдесят п`ять тисяч триста шістдесят вісім грн. 36 коп.);

- з 25.01.2018 року поновилось зобов`язання повернути 46 300 000,00 грн. (сорок шість мільйонів триста тисяч грн. 00 коп.).

На думку позивача правова природа вищевказаних коштів є попередньою оплатою за послуги з перетікання реактивної електричної енергії, які Відповідач надає Позивачу.

Вказана правова позиція підтверджується наступним:

- як було вказано вище, згідно пункту 6 Додатку №3 «Порядок розрахунків» до Договору, плата за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії здійснюється Споживачем на протязі трьох банківських днів з дати підписання акту постачання електричної енергії зі сторони Постачальника та вручення його Споживачу. Таким чином Позивач розраховується із Відповідачем за надані послуги з перетікання реактивної електроенергії по факту надання таких послуг:

- чинне законодавство України передбачає дві основні форми розрахунків за надані послуги (поставлені товари, виконані роботи) у вигляді попередньої оплати та розрахунку по факту за надані послуги;

- з травня місяця 2018 року Відповідач почав зараховувати із здійсненої Позивачем переплати грошові кошти в рахунок оплати поточних послуг з перетікання реактивної електричної енергії.

Таким чином, враховуючи той факт, що Позивач з травня місяця 2018 року не здійснює оплату рахунків-фактур, які Відповідач виставляє ПАТ «АЗОТ» за надані послуги з перетікання реактивної електричної енергії, а Відповідач почав зараховувати із здійсненої Позивачем надмірно сплаченої попередньої оплати грошові кошти в рахунок оплати поточних послуг з перетікання реактивної електричної енергії, слідує висновок, що вищевказані кошти є попередньою оплатою, оскільки лише з попередньої оплати можливо здійснювати зарахування грошових коштів в рахунок оплати поточних послуг з перетікання реактивної електричної енергії, які Відповідач надає Позивачу.

Станом на дату подання позову сума надмірно сплаченої попередньої оплати складає 65 338 334,09 грн. (шістдесят п`ять мільйонів триста тридцять вісім тисяч триста тридцять чотири грн. 09 коп.).

Враховуючи, що за перетікання реактивної електричної енергії згідно Договору Позивач сплачує щомісячно суму, яка в середньому становить 150 000,00 грн., то шляхом здійснення приблизних розрахунків можна встановити, що сума надмірно сплаченої попередньої оплати за перетікання реактивної електричної енергії здійснена на понад 36 років наперед.

На даний час, Відповідач не повернув Позивачу надмірно сплачену попередню оплату, чим порушує права Позивача на вільне володіння та розпорядження своїми грошовими коштами.

Позивач також в своїй заяві зазначає, що хоча сума надмірно сплаченої попередньої оплати Позивача Відповідачу складає 65 338 334,09 грн., в даному випадку Позивач, користуючись наданим законодавством правом, просить стягнути з Відповідача надмірно сплачені кошти у сумі 62 338 334,09 грн.

З матеріалів письмового відзиву відповідача встановлено наступне.

Відповідно до умов Договору обов`язком Позивача є прийняття електричної енергії та її оплата у визначеному порядку, а обов`язком Відповідача - лише її постачання.

Свій обов`язок по Договору щодо постачання електричної енергії Відповідач виконував та виконує своєчасно і в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що умови Договору не містять будь-яких грошових зобов`язань з боку Відповідача, зобов`язання останнього з повернення переплати або надмірно сплачених коштів як умовами Договору так і жодним нормативно-правовим актом також не передбачені.

Отже, з урахуванням вищевикладеного Відповідач вважає, що Позивач має право вимагати від відповідача належного виконання зобов`язання за Договором, а саме постачання йому електричної енергії, а не сплати грошових коштів у формі заборгованості.

Таким чином, доводи Позивача, що з моменту отримання вимог від 24.11.2015 та від 30.12.2015 у Відповідача виникли зобов`язання повернути Позивачу надмірно сплачені грошові кошти є безпідставними.

Відповідач вважає, що право вимоги щодо стягнення надмірно сплачених коштів може з`явитися у Позивача виключно у разі припинення дії Договору на суму залишку таких коштів та відповідно при застосуванні абсолютно інших норм права.

Враховуючи, що Позивачем не доведено факту порушення Відповідачем зобов`язання за Договором, відповідно застосування норм ст. 625 ЦК України щодо стягнення з останнього індексу інфляції та три проценти річних є також безпідставним.

Щодо вимог про стягнення з Відповідача пені відповідач зазначає наступне.

ПАТ «Черкасиобленерго» перебуває у процедурі банкрутства з 14.05.2004, що підтверджується ухвалою господарського суду Черкаської області у справі № 01/1494 від 14.05.2004. Слід зазначити, що провадження у справі про банкрутство триває до цього часу на стадії розпорядження майном, а ухвалою від 14.05.2004 введено мораторій на задоволення майнових вимог кредиторів за виключенням виплати заробітної плати, аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю громадян, авторської винагороди.

Відповідач вважає, що оскільки провадження у справі про визнання Відповідача банкрутом було порушено до набрання чинності Закону України від 22.12.2011 №4212-VI, яким Закон викладено у новій редакції, до даних правовідносин слід застосовувати положення Закону, без врахування зазначених змін.

Частиною четвертою статті 12 Закону встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням справи про банкрутство.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства; не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов`язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів).

За таких обставин, відповідач просить суд відмовити позивачеві у задоволені його позову з урахуванням поданої заяви про зміну підстав позовних вимог.

Суд залишає без розгляду клопотання відповідача від 04.08.2020 року №5468/09-03, в якому міститься довідка про сальдо станом на 01.08.2020 року в сумі 59 079 979,55 грн., оскільки клопотання подане після початку розгляду справи по суті, що є порушенням норм ГПК України.

Заслухавши думку представників сторін, дослідивши наявні у справі письмові докази, проаналізувавши постанову ВС від 14.11.2019 року у справі №925/1214/18, суд задовольняє позов частково з наступних підстав та мотивів.

Відповідно до постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.11.2019 року у справі 925/1214/18, суд касаційної інстанції визначив правову природу вищевказаних коштів, як плату за надані послуги з перетікання реактивної електроенергії, які Відповідач надав Позивачу.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з пунктом 1.2 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики 31.07.1996 №28 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) плата за перетікання реактивної електроенергії це плата за послуги, які електропередавальна організація або власник технологічних електричних мереж змушені надавати споживачу, якщо він експлуатує електромагнітно незбалансовані електроустановки.

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд вважає, що між сторонами у даній справі був укладений і виконувався договір, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Сторони виконували і виконують договірні зобов`язання належним чином, проте позивачем було перераховано відповідачу надмірні кошти в сумі 19 720 467,69 грн. згідно платіжного доручення №6597 від 30.10.2015 року та 46 300 000 грн. згідно платіжного доручення №9565 від 22.12.2015 року.

Позивачем направлялися листи претензії на адресу відповідача, з вимогою повернення надмірно сплачених коштів, проте відповідачем зазначено, що у зв`язку із відсутністю вільних обігових коштів, відповідач не в змозі повернути переплачені кошти.

Суд вважає, що за правилами статті 530 Цивільного кодексу України строк виконання зобов`язання відповідача по поверненню надмірно сплачених коштів настає з моменту направлення претензії (вимоги) позивачем, а через сім днів у позивача виникає право вимагати виконання відповідачем своїх зобов`язань по поверненню надмірно сплачених коштів.

Таким чином, позивачем згідно платіжного доручення №6597 від 30.10.2015 року на суму 19 720 467,69 грн. претензію направлено 25.11.2015 року за № листа 7480/09-03, строк виконання зобов`язання (7-м днів) 03.12.2015 року. Згідно платіжного доручення №9565 від 22.12.2015 року на суму 46 300 000 грн. претензію направлено 30.12.2015 року за № листа 202-08/217, строк виконання зобов`язання (7-м днів) 07.01.2016 року.

Проте відповідачем не повернуто надмірно сплачені кошти. Позивач звертався до відповідача із заявами про зарахування зустрічних однорідних позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.01.2018 року по справі №925/1217/18, яке набрало законної сили 11.04.2018 року, визнано недійсною угоду у формі заяви ПАТ «АЗОТ» про зарахування зустрічних однорідних вимог №202-09/201 від 30 листопада 2015 року. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 25.07.2018 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2018 року та рішення Господарського суду Черкаської області від 24.01.2018 року у справі №925/1217/17 залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.10.2017 року по справі №925/1218/18, яке набрало законної сили 25.01.2018 року, визнано недійсною угоду у формі заяви ПАТ «АЗОТ» про зарахування зустрічних однорідних вимог 12.01.2016 року №202-09/02. Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 02.05.2018 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 25 січня 2018 року та рішення Господарського суду Черкаської області від 24 жовтня 2017 року у справі №925/1218/17 залишено без змін.

Отже, станом на момент розгляду справи суму не повернутих відповідачем надмірно сплачених коштів з урахуванням корегування позивача становить 62 338 334,09 грн.

Суд вважає, що відсутність у відповідача вільних обігових коштів не позбавляє та не звільняє його від обов`язку повернути позивачеві надмірно сплачені кошти у сумі 62 338 334,09 грн.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення надмірно сплачених коштів в сумі 62 338 334,09 грн.______

В силу вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов`язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми, здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід відповідальності.

Позивач нараховує 3% річних та інфляційні втрати по кожній окремій сумі, які відповідач зобов`язаний був повернути позивачу.

Суд, перевіривши порядок нарахування позивачем 3% річних в сумі 1 782 248,78 грн. за період з 26.11.2015 року по 21.11.2018 року, встановив неправильність їх нарахування (правильним є період нарахування з 03.12.2016 року по 21.11.2018 року на суму 1 174 423,15 грн.).

Суд, перевіривши порядок нарахування позивачем 3% річних в сумі 3 992 010,33 грн. за період з 07.01.2016 року по 21.11.2018 року, встановив правильність їх нарахування.

Отже, загальна сума 3% річних складає 5 166 433,48 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити частково на суму 5 166 433,48 грн., в іншій частині - відмовити за необґрунтованістю.

Суд, перевіривши порядок нарахування позивачем інфляційних втрат у сумі 7 579 308,09 грн. за період з 26.11.2015 року по 21.11.2018 року, встановив неправильність їх нарахування (правильним є період нарахування з 03.12.2016 року по 21.11.2018 року на суму 4 950 168,57 грн.).

Суд, перевіривши порядок нарахування позивачем інфляційних втрат у сумі 17 211 543,01 грн. за період з 07.01.2016 року по 21.11.2018 року, встановив правильність їх нарахування.

Отже, загальна сума інфляційних втрат складає 22 161 711,58 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне позов в цій частині задовольнити частково на суму 22 161 711,58 грн., в іншій частині - відмовити за необґрунтованістю.

Крім того, за змістом пункту 1 статті 199 Господарського кодексу України та пункту 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Оскільки Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" ставить стягнення пені в залежність від домовленості про це сторін в договорі, і сторонами не визначена відповідальність, в тому числі пеня, за порушення грошового зобов`язання, то суд відмовляє у позові про стягнення пені в розмірі 11 245 983,58 грн.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача надмірно сплачені грошові кошти в сумі 62 338 334,09 грн., інфляційні втрати в розмірі 22 161 711,58 грн., 3% річних в розмірі 5 166 433,48 грн.

На підставі статті 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 616 700,00 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» (вул. Гоголя, 285, м. Черкаси, ) на користь приватного акціонерного товариства «Азот» (вул. Першотравнева, буд.72 (адреса для листування: вул. Героїв Холодного Яру, буд.72), м. Черкаси, ) надмірно сплачені грошові кошти в сумі 62 338 334,09 грн., інфляційні втрати в розмірі 22 161 711,58 грн., 3% річних в розмірі 5 166 433,48 грн. та 616 700,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

3.В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Це рішення протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане 04.08.2020 року

Суддя С.С.Боровик