ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=====================================================================
УХВАЛА

07 серпня 2020 року Справа № 915/769/20

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Смородінової О.Г.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія Агроконтракт» про забезпечення зустрічного позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» (73000, м. Херсон, вул. Паровозна, буд. 14; ідентифікаційний код 37464643)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» (54055, м. Миколаїв, вул. Садова, буд. 70-А; ідентифікаційний код 30396991)

про: зобов`язання повернути майно,

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» (54055, м. Миколаїв, вул. Садова, буд. 70-А; ідентифікаційний код 30396991)

до відповідача за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» (73000, м. Херсон, вул. Паровозна, буд. 14; ідентифікаційний код 37464643)

про: стягнення грошових коштів,

без виклику учасників справи,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа № 915/769/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» про зобов`язання повернути майно (провадження у справі відкрито 01.07.2020) та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» про стягнення грошових коштів (провадження у справі за зустрічним позовом відкрито 30.07.2020).

05.08.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт», після відкриття провадження у справі за зустрічним позовом, звернулося до суду з заявою б/н від 04.05.2020 (вх. № 05.08.2020) про забезпечення зустрічного позову, в якій просить суд накласти арешт на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» (73000, Херсонська обл., Херсон, Суворовський, вулиця Паровозна, 14, Код ) на усіх рахунках, які будуть виявлені виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову в межах позовних вимог.

В заяві про забезпечення позову заявник стверджує, що предметом спору по зустрічній позовній заяві є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» суми заборгованості в розмірі 1023013,83 грн.

Як вбачається зі змісту зустрічної позовної заяви, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» був укладений Договір про надання послуг по перевалці, зберіганню та експедируванню зернових та олійних культур № 10/09/19 від 10.09.2019. Заявник виконав всі умови договору, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» ухиляється від виконання своїх зобов`язань.

В обґрунтування заявленого забезпечення Товариство з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» стверджує, що є підстави вважати, що відповідачем за зустрічним позовом ТОВ «Садеко Органік» не будуть виконані взяті на себе зобов`язання, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Серед підстав заявленого забезпечення товариство посилається на звернення директора ТОВ «Садеко Органік» до поліції з заявою про кримінальне правопорушення та існування кримінального провадження, в рамках якого проводився огляд території, де зберігається товар за договором про надання послуг.

Також, заявник стверджує про неодноразове направлення контрагенту листів з проханням виконати умови Договору про надання послуг, та направлення претензії для урегулювання спору мирним шляхом, на які відповідач жодної відповіді не надав.

Як вбачається з зустрічної позовної заяви, 11.03.2020 позивач здійснив відвантаження на автотранспорт відповідача, з подальшим відпуском на територію складу 200+/-5% вантажу, без оплати, оскільки відповідач пообіцяв розрахуватися по рахункам за надані послуги після реалізації даного об`єму вантажу. Однак на даний час відповідач не розрахувався, тим самим порушив всі умови як договору, так і усних домовленостей.

За такого, позивач за зустрічним позовом вважає, що ТОВ «Садеко Органік» не будуть виконані взяті на себе зобов`язання, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Додатково заявник зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову, про які ТОВ «СК «Агроконтракт» просить, не спричинить збитків відповідачу, оскільки заборгованість, заявлена до стягнення, була передбачуваною для відповідача.

За правилами ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву відповідно до приписів § 1 глави 5 та глави 10 Розділу І Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновків про її задоволення, виходячи з такого:

Відповідно до приписів ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 18-рп/2012 від 13.12.2012).

Згідно зі ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Зі змісту цієї норми вбачається, що під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватись у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

За правилами ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, виходячи з вимог п. 3 ч. 1 ст. 139 ГПК України, повинна обґрунтувати причини звернення із відповідною заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є доведення підстав та подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів сторонніх осіб; розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову.

При цьому, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Суд наголошує, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою ним в ухвалі від 20.08.2018 у справі № 917/1390/17.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає за необхідне зазначити таке.

З наданих суду заявником доказів вбачається наявність між сторонами спірних правовідносин по Договору про надання послуг по перевалці, зберіганню та експедируванню зернових та олійних культур № 10/09/19 від 10.09.2019 в частині здійснення грошових розрахунків.

З вищенаведених аргументів заявника, зокрема ухилення відповідача від виконання своїх зобов`язань; ненадання останнім відповіді на неодноразові листи та претензію позивача; наявність кримінального провадження пов`язаного з виконанням умов договору, також з урахуванням правовідносин, які склалися між сторонами, майнового характеру позовних вимог та їх суттєвого розміру, дійсно вбачається, що існує ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Крім того, за даними отриманого на запит судді витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 07.08.2020 за № встановлено, що статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» складає 1000,00 грн, що на переконання суду може свідчити про наявність ризиків невиконання відповідачем договірних зобов`язань у разі доведеності позову, та можливість задоволення позивачем своїх вимог до відповідача лише за рахунок грошових коштів на його банківських рахунках.

Господарський суд вважає, що наведені вище обставини дозволяють суду дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення позову у цьому випадку може утруднити чи зробити неможливим виконання в подальшому рішення господарського суду по суті спору. Вказані умови є достатньою підставою для накладення арешту на грошові кошти відповідача у спірній сумі. Обраний позивачем спосіб забезпечення позову в частині накладення арешту на грошові кошти, співвідноситься та має зв`язок між цим заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог (стягнення грошових коштів), а, отже, вказаний захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Накладення арешту на кошти боржника у межах розміру сум позовних вимог, на переконання суду, є саме тим заходом забезпечення позову, який в розумінні приписів ст. 136 ГПК України є ефективним для захисту оспорюваних прав заявника та таким, що відповідає змісту порушеного права останнього.

При цьому господарський суд враховує, що накладення арешту на грошові кошти не порушує право відповідача вільно користуватися та розпоряджатися своїми грошовими коштами. Адже арештованими слід вважати лише кошти на суму в межах ціни позову. Крім того, вжиті заходи забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів відповідача є гарантією реального виконання рішення суду, не призводять до зупинення господарської діяльності відповідача та не є порушенням прав відповідача щодо володіння та користування своїм майном, оскільки такі заходи не породжують юридичних наслідків для списання коштів з рахунків відповідача до моменту набрання законної сили рішенням у цій справі та виникнення у відповідача обов`язку його виконання.

З огляду на ціну позову, а також предмет позовних вимог, застосування заходу забезпечення позову у вигляді арешту грошових коштів відповідача є адекватним та співрозмірним.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 02.08.2019 у справі № 915/538/19.

Щодо наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд зазначає, що обраний позивачем захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, оскільки унеможливить вільне розпорядження відповідачем достатніми для погашення заборгованості перед позивачем коштами, їх зменшення чи приховання.

Також, суд враховує, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки, що можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Отже, враховуючи вищенаведені норми та обставини, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» б/н від 04.05.2020 (вх. № 05.08.2020) про забезпечення позову, суд дійшов висновку про її задоволення та вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на усіх розрахункових рахунках, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» (73000, м. Херсон, вул. Паровозна, буд. 14; ідентифікаційний код 37464643) та будуть виявлені виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову в межах позовних вимог у розмірі 1 023 013,83 грн.

Додатково, суд звертає увагу органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів на те, що рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 916/73/19, від 10.10.2019 у справі № 916/1572/19.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 86, 140, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» б/н від 04.05.2020 (вх. № 05.08.2020) про забезпечення зустрічного позову у справі № 915/769/20 задовольнити.

2. Накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» (73000, м. Херсон, вул. Паровозна, буд. 14; ідентифікаційний код 37464643) та будуть виявлені виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову в межах позовних вимог у розмірі 1 023 013,83 грн.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, тобто 07.08.2020.

5. Ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», протягом трьох років.

6. За даною ухвалою:

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Стивідорна компанія «Агроконтракт» (54055, м. Миколаїв, вул. Садова, буд. 70-А; ідентифікаційний код 30396991);

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Садеко Органік» (73000, м. Херсон, вул. Паровозна, буд. 14; ідентифікаційний код 37464643).

Ухвала може бути оскаржена у порядку, визначеному статтею 256 і підпунктом 17.5 пункту 17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Суддя О.Г. Смородінова