РІШЕННЯ

м. Київ

05.08.2020Справа № 910/6022/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу 910/6022/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 8А, ідентифікаційний код 37193071)

до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код 14360570)

про стягнення 26 417,39 грн.

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

30.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" (далі - позивач) з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (далі - відповідач) про стягнення 26 417,39 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неправомірно списав 43281,00 грн, що встановлено судовим рішенням Господарського суду міста Києва № 910/16179/18 від 20.05.2019, яке набрало законної сили 11.11.2019 і використовував кошти у зв`язку із чим повинен в порядку ст. 536, 1073 Цивільного кодексу України сплати проценти у розмірі 12851,74 грн та відповідно до п.32.3.2 ст. 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні і п.2.37 Інструкції про безготівкові розрахунки сплатити пеню в розмірі 13565,65 грн. за період з 06.06.2018 по 20.03.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

26.05.2020 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на неправильне нарахування позивачем відсотків та пені за користування грошовими коштами. Вказував на перебіг строку позовної давності в частині вимог про стягнення пені до часу звернення позивача в суд з указаним позовом. Також заперечував проти поданого позивачем розрахунку витрат правничої допомоги.

09.06.2020 позивач подав суду відповідь на відзив заперечуючи по суті відзиву.

22.07.2020 відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив, у яких проти задоволення позову заперечував.

На підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, надавши оцінку всім аргументам позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.06.2018 відповідачем списано з рахунку позивача грошові кошти у розмірі 43 281,00 грн на підставі меморіального ордеру № 10606Д004Т від 06.06.2018.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.05.2019 у справі № 910/16179/18 позов про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно одержаних коштів у розмірі 43 281,00 грн задоволено. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 вказане рішення залишено без змін.

У силу вимог ст. 75 ГПК України зазначені обставини не потребують повторного доказування.

09.01.2020 р. листом № 09-01/20-8 позивач звернувся до відповідача з вимогою сплатити йому проценти у розмірі 11875,56 грн. за користування безпідставно списаними грошовими коштами.

14.01.2020 р. листом № 20.1.0.0.0/7-200113/1566 відповідач вимогу про сплату процентів за користування безпідставно списаними грошовими коштами залишив без відповіді.

27.01.2020 р. позивач повторно звернувся до відповідача із вимогою сплатити проценти у розмірі 12162,91 грн за користування безпідставно списаними грошовими коштами та надати інформацію щодо розміру процентної ставки, що встановлена банком по короткострокових кредитах в період з 06.06.2018 р. по день надання відповіді.

02.03.2020 р. відповідач листом № 20.1.0.0.0/7-200203/6488 зазначив, що у нього відсутні правові підстави для сплати процентів, оскільки він діяв виключно в рамках чинного законодавства України. При цьому, на вимогу щодо надання інформації запропонував позивачу самостійно ознайомитись із розмірами процентної ставки, що встановлена банком по короткострокових кредитах в період з 06.06.2018 р. на офіційному сайті банку у мережі Інтернет.

20.03.2020 року платіжним дорученням № 7197 від 19.03.2020 року на рахунок позивача Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перераховано стягнуті з відповідача у виконавчому провадженні № 61493715 кошти у розмірі 45043,00 грн.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно статті 1073 Цивільного кодексу України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п. 2.37. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (затверджено Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 № 22; зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 р. за № 377/8976): банк, з вини якого кошти списано з рахунку неналежного платника, зобов`язаний повернути на рахунок цього платника помилково списану суму, за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у визначеному законодавством України розмірі, якщо договором не передбачено іншу відповідальність.

Повернення платнику коштів, що списані банком з рахунку платника без законних підстав або з ініціативи неналежного стягувача, або в разі порушення банком умов договору банківського рахунку чи іншого договору про надання банківських послуг в частині здійснення договірного списання, або внаслідок інших помилок банку, здійснюється в судовому порядку. За списання коштів з рахунку платника без законних підстав банк має сплатити платнику пеню у визначеному законодавством України розмірі, якщо договором не передбачено іншої відповідальності."

Як встановлено пунктом 32.3.2. статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні": у разі помилкового переказу з рахунка неналежного платника, що стався з вини банку, цей банк зобов`язаний переказати за рахунок власних коштів суму переказу на рахунок неналежного платника, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня помилкового переказу до дня повернення суми переказу на рахунок неналежного платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором.

У разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку. При цьому банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена цим банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу на рахунок платника, якщо інша відповідальність не передбачена договором."

Таким чином, відповідач має сплати позивачу проценти за користування безпідставно списаними грошовими коштами та пеню у розмірі процентної ставки, що встановлена банком по короткострокових кредитах, за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу згідно з поданим позивачем розрахунком, який проведений відповідно до вимог чинного законодавства, тому приймаються судом.

Заперечення відповідача з приводу проведеного позивачем розрахунку безпідставні, оскільки суперечать вищевстановленим обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача проценти у розмірі 12851,74 грн, пеню в розмірі 13565,65 грн. за період з 06.06.2018 по 20.03.2020 підлягають задоволенню.

Доводи відповідача щодо спливу строку позовної давності в частині вимог про стягнення пені до часу звернення позивача в суд з указаним позовом суд оцінює критично з огляду на таке.

Згідно ч. 2 статті 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частинами 2 та 3 статті 264 Цивільного кодексу України визначено позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Пунктом 32.3.2. статті 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та пунктом 2.37. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті передбачає право позивача на стягнення з банку списаних без законних підстав коштів у судовому порядку, а також пені за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу.

За таких обставин поданий позивачем позов про стягнення безпідставно списаних грошових коштів перериває перебіг позовної давності за вимогою про стягнення пені за кожний день починаючи від дня переказу до дня повернення суми переказу.

Відповідно до частини 5 статті 267 Цивільного кодексу України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Наведені позивачем причини пропуску строку позовної давності спричинені тривалим набранням законної сили судовим рішенням у справі № 910/16179/18 (постанова Північного апеляційного господарського суду від 11.11.2019 року) про стягнення безпідставно списаних грошових коштів та повернення їх на рахунок позивача у виконавчому провадженні № 61493715 (20.03.2020 року платіжним дорученням № 7197 від 19.03.2020 року) є поважними.

Згідно пункту 4.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов`язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін. При цьому, однак, слід мати на увазі положення частини шостої статті 232 ГК України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Данийшестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено закономабо договором).

Пунктом 32.3.2. статті 32 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що банк, що списав кошти з рахунка платника без законних підстав, має сплатити платнику пеню за колений день починаючи від дня переказу до дня повернення сумипереказу.

Враховуючи вищезазначене, період за який відповідачем має бути сплачено пеню, почався 06.06.2018 р. (день списання коштів) та закінчився 20.03.2020 р. (день повернення списаних коштів).

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем не подано доказів в підтвердження заперечень проти задоволення позовних вимог.

Що ж до витрат на професійну правничу допомогу, то слід вказати, що позивач просив суд покласти на відповідача відшкодування 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої і третьої статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суду подано докази укладення позивачем з адвокатом Вакуленком Сергієм Володимировичем договору про надання абонентських юридичних послуг № 1-01/12/18 від 01.12.2018, додаткової угоди № 4 від 01.05.2019 до цього договору.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу адвоката є обґрунтованими, а заперечення відповідача з цього приводу безпідставними.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи категорію складності справи, в межах якої позивачем отримано адвокатські послуги, об`єм роботи проведеної адвокатом під час розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе покласти на відповідача витрати позивача з оплати професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 5000 грн.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 8А, ідентифікаційний код 37193071) до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код 14360570) про стягнення 26 417,39 грн, задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код 14360570) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 8А, ідентифікаційний код 37193071) проценти у розмірі 12851,74 грн, пеню в розмірі 13565,65 грн, 2102,00 грн судового збору, 5000,00 грн витрат на правову допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.08.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук