ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2020 р. Справа№ 28/29-б-43/212-2012

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Грека Б.М.

суддів: Доманської М.Л.

Пашкіної С.А.

за участюсекретаря судового засідання Ковган О.І.
за участю представниківВідповідно до протоколу судового засідання від 04.08.2020
розглянувши апеляційні скарги 1). Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»; 2). Акціонерного товариства «ВТБ Банк»
на ухвалуГосподарського суду міста Києва від 04.06.2020
у справі№28/29-б-43/212-2012
за заявоюДочірнього підприємства «Агроцентр Україна»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро»
пробанкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі №28/29-б-43/212-2012 затверджено звіт ліквідатора боржника про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат від 27.04.2020 у справі №28/29-б-43/212-2012, затверджено звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс станом на 04.06.2020, ліквідовано банкрута - товариство з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро», як юридичну особу у зв`язку з банкрутством, закрито провадження у справі №28/29-б-43/212-2012, вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу повністю, справу №28/29-б-43/212-2012 направити до суду першої інстанції на стадію ліквідаційної процедури.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2020 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» у справі №28/29-б-43/212-2012 передано колегії суддів у складі головуючого судді: Копитової О.С., суддів: Остапенка О.М., Грека Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі №28/29-б-43/212-2012, справу призначено до розгляду на 12.08.2020.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.07.2020 задоволено заяву судді Копитової О.С. про самовідвід від розгляду справи №28/29-б-43/212-2012 на підставі ч.1 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України та матеріали справи №28/29-б-43/212-2012 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2020, справу №28/29-б-43/212-2012 передано на розгляд колегії суддів у складі: Грек Б.М.- головуючий суддя, судді: Тищенко О.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2020 прийнято справу №28/29-б-43/212-2012 до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Грека Б.М., судді: Тищенко О.В., Пашкіна С.А.

У зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2020 №09.1-08/2162/20, відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №28/29-б-43/212-2012.

Відповідно до витягів з протоколів повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 31.07.2020, справу передано колегії суддів у складі: Грек Б.М. (головуючий, суддя-доповідач), судді: Пашкіна С.А., Доманська М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суд від 16.07.2020 призначено апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі №28/29-б-43/212-2012 до розгляду у зазначеному складі суду.

Крім того, не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу повністю, справу №28/29-б-43/212-2012 направити до суду першої інстанції на новий розгляд на стадію ліквідаційної процедури в іншому складі суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суд від 27.07.2020 призначено апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ВТБ Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі №28/29-б-43/212-2012 до розгляду у зазначеному складі суду.

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, приймаючи до уваги викладене, вважає за можливе об`єднати в одне апеляційне провадження вищевказані апеляційні скарги відповідно до положень статті 173 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, до початку судового засідання від ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю підготовки відзиву на апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ВТБ Банк».

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду враховуючи, що заявник був завчасно повідомлений належним чином про час і місце судового засідання, а також те, що його представник був присутній у судовому засіданні та мав безпосередню змогу надати заперечення та зауваження на апеляційну скаргу, вважає за можливе залишити вказане клопотання без задоволення.

Про час та місце судового засідання учасники були повідомлені належним чином, направленням на адреси місцезнаходження учасників справи копій ухвали суду, і в судове засідання з`явились представники Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Акціонерного товариства «ВТБ Банк» а також ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро»

Розглянувши апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарга підлягають задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 - скасуванню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

1. Короткий зміст обставин справи.

1.1. Постановою Господарського суду міста Києва від 01.07.2014 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» (далі - Боржника) банкрутом.

1.2. 30.04.2020 від ліквідатора Боржника надійшов на затвердження звіт та ліквідаційний баланс.

1.3. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі №28/29-б-43/212-2012 затверджено звіт ліквідатора боржника про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат від 27.04.2020 у справі №28/29-б-43/212-2012, затверджено звіт ліквідатора, затверджено ліквідаційний баланс станом на 04.06.2020, ліквідовано банкрута - товариство з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро», як юридичну особу у зв`язку з банкрутством, закрито провадження у справі №28/29-б-43/212-2012, вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

1.4. Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу повністю, справу №28/29-б-43/212-2012 направити до суду першої інстанції на стадію ліквідаційної процедури.

1.5. Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу повністю, справу №28/29-б-43/212-2012 направити до суду першої інстанції на новий розгляд на стадію ліквідаційної процедури в іншому складі суду.

2. Зміст та обґрунтування оскарженої ухвали суду.

2.1. 27.04.2020 комітетом кредиторів прийнято рішення погодити звіт ліквідатора боржника про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат від 27.04.2020 року у справі № 28/29-б-43/212-2012.

2.2. Місцевий господарський суд, посилаючись на приписи статті 43 Конституції України, статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства, частини 3 статті 13, статті 74 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора боржника.

2.3. Представник Акціонерного товариства «ВТБ Банк» у судовому засіданні, заперечував щодо затвердження звіту ліквідатора.

2.4. Місцевий господарський суд зазначив, що з наданого на затвердження звіту та ліквідаційного балансу боржника вбачається, що вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені, у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог.

2.5. Як також зазначив місцевий господарський суд, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

2.5. Зважаючи на викладене, місцевий господарський суд, посилаючись на приписи частини 7 статті 64, частини 3 статті 65, пункту 5 частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства, дійшов висновківв про можливість затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута.

3. Зміст та обґрунтування апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

3.1. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 повністю і направити справу до суду першої інстанції на стадію ліквідаційної процедури.

3.2. Доводи мотивовані тим, що:

3.2.1. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №378/Кв-06 від 27.12.2006, Боржник передав в заставу ТОВ «Український промисловий банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», 23 транспортні засоби, розшук яких зобов`язано провести ухвалою суду від 14.05.2015.

3.2.2. 14 транспортних засобів не були реалізовані на електронному аукціоні з продажу майна Боржника, отже ліквідатором не було здійснено дійсного та належного пошуку майна Боржника, що перебуває у заставі Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

3.2.3. Про засідання комітету кредиторів 27.04.2020 Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» повідомлений не був, хоча на цьому засіданні був погоджений звіт ліквідатора про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат. При цьому ліквідатор, на вимогу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», не надав запитувані Банком документи , що підтверджують понесені ліквідатором витрати за зберігання та утримання предмету застави Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

3.2.4. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» не отримував ліквідаційного звіту та ліквідаційного балансу Боржника, не був запрошений 27.04.2020 на засідання комітету кредиторів та не отримував від Господарського суду міста Києва ухвалу від 28.05.2020 про призначення до розгляду 04.06.2020 ліквідаційного звіту та ліквідаційного балансу Боржника. Відтак, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» був позбавлений можливості висловити свою позицію щодо неможливості затвердження ліквідаційного звіту та ліквідаційного балансу Боржника.

3.2.5. Ліквідатором Боржника не було вжито заходів щодо покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями Боржника на його керівництво.

3.2.6. Господарський суд міста Києва формально підійшов до вирішення питання щодо можливості затвердження звіту та ліквідаційного балансу Боржника.

3.2.7. Місцевим господарським судом було допущено неправильне застосування норм матеріального права, а саме: статей 61, 65 Кодексу України з процедур банкрутства, а також норм процесуального права: частини 3 статті 86, частини 2 статті 196, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України.

4. Зміст та обґрунтування апеляційної скарги Акціонерного товариства «ВТБ Банк».

4.1. Акціонерне товариство «ВТБ Банк», посилаючись на приписи статей 61, 64, 65 Кодексу України з процедур банкрутства, просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 та передати справу до Господарського суду міста Києва на новий розгляд на стадію ліквідаційної процедури в іншому складі суду.

4.2. Доводи Акціонерного товариства «ВТБ Банк» мотивовані тим, що:

4.2.1. Затверджуючи звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс і припиняючи провадження по справі про банкрутство, господарський суд має дати належну оцінку здійснення ліквідатором ліквідаційної процедури у відповідності до вимог Закону.

4.2.2. Разом з тим, судом було ліквідовано Боржника не зважаючи на заперечення Акціонерного товариства «ВТБ Банк» стосовно не погашення його вимог за рахунок коштів, отриманих від продажу майна банкрута, а саме - за рахунок предмету забезпечення вимог Банку-2.

4.2.3. Кошти від реалізації заставного майна Акціонерного товариства «ВТБ Банк», торги по якому відбулись 13.11.2019, в рахунок погашення забезпечених вимог Банку не надходили.

4.2.4. Ні ліквідатор боржника, ні попередній покупець заставного майна, торги по якому були визнані недійсними, не звертались до Акціонерного товариства «ВТБ Банк» з заявою про включення їх грошових вимог (коштів від реалізації заставного майна, по якому торги були визнані недійсними) до кредиторських.

4.2.5. Ліквідатор формально поставився до виконання своїх обов`язків, що є неприпустимим і призвело до порушення прав кредиторів.

5. Зміст та обґрунтування відзиву ліквідатора Боржника апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

5.1. Розшукові дії з пошуку транспортних засобів, за поданими ліквідатором заявами, тривають більше 3-х років.

5.2. Ліквідаційна процедура Боржника триває понад 5 років, за час якої ліквідатором вжито всі можливі заходи щодо виявлення майна Боржника, що детально відображено у звіті ліквідатора.

5.3. Ліквідатором було вжито всіх заходів щодо повернення майна банкрута, сформовано ліквідаційну масу і у подальшому реалізовано все виявлене майно банкрута.

5.4. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» лише обмежується констатацією факту, що частина рухомого майна так і не була виявлена, та жодним чином не обґрунтовує, які власне порушення допустив ліквідатор в межах справи про банкрутство Боржника.

5.5. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» повідомлявся ліквідатором про розмір понесених ним витрат, натомість Банк безпідставно не погоджував такі витрати та вимагав додаткові документи, не зазначаючи при цьому, які саме документи має або мав би отримати ліквідатор на підтвердження понесених витрат.

5.6. За результатами проведеного в межах справи аналізу фінансово-господарської діяльності банкрута не встановлено фактів доведення до банкрутства Боржника його керівництвом або іншими відповідальними особами.

5.7. Протягом всього часу ліквідаційної процедури від кредиторів не надходило жодних заперечень щодо результатів аналізу фінансово-господарської діяльності Боржника.

5.8. Зважаючи на викладене, посилаючись на приписи статей 42-44, 65, 66 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», статей 58, 65 Кодексу України з процедур банкрутства, судову практику Касаційного господарського суду Верховного Суду, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 - без змін.

6. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

6.1. Північний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що ліквідація боржника - це припинення існування суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом. Ліквідаційна процедура, як стадія провадження у справі про банкрутство, є однією з найбільш ймовірних та прогнозованих процедур, які застосовуються до неплатоспроможного боржника.

6.2. Правильне завершення ліквідаційної процедури є основним завданням ліквідатора, який, з урахуванням покладених на нього законом повноважень, має вживати всіх можливих законних заходів задля правомірного проведення процедури ліквідації.

6.3. Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс є підсумковими документами, які підтверджують належне проведення ліквідатором всіх необхідних заходів ліквідаційної процедури, вчинення адекватних дій щодо виявлення кредиторів та активів боржника, за результатами розгляду яких суд приймає ухвалу про ліквідацію боржника та закриття провадження у справі.

6.4. Кодексом України з процедур банкрутства передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі).

6.5. Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 90 Кодексу України з процедур банкрутства, суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо затверджено звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

6.6. Відповідно до частини 2 статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута. Копія цієї ухвали надсилається державному реєстратору для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - банкрута, а також власнику майна.

6.7. Частиною 3 статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний подати господарському суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

6.8. Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 61 Кодексу України з процедур банкрутства, під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

Натомість, у звіті ліквідатора відсутній аналіз на предмет можливості субсидіарної відповідальності посадових осіб Боржника, які можливо сприяли доведенню його до стану неплатоспроможності.

6.9. Крім того, відповідно до частини 4 статті 65 Кодексу України з процедур банкрутства, у разі якщо господарський суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував майнові активи банкрута у повному обсязі, суд постановляє ухвалу про призначення нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Кодексом.

6.10. Принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора встановлює, зокрема, критерій обґрунтованості сумнівів щодо повноти дій ліквідатора, таким чином покладає на особу, яка оспорює дотримання цієї домінанти, обов`язок обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси (висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 904/4863/13, від 28.11.2019 у справі № 904/6144/16).

Втім, Північний апеляційний господарський суд відхиляє доводи ліквідатора про вжиття всіх заходів щодо повернення майна банкрута з огляду на досліджені матеріали справи, зокрема ліквідаційний баланс та звіт, в тому числі відомостей про результати розшуку автотранспорту та включення їх до ліквідаційного балансу та подальшої реалізації для задоволення вимог кредиторв.

6.11. Звіт та ліквідаційний баланс, як підсумковий документ, що подається ліквідатором господарському суду в зв`язку з закінченням ліквідаційної процедури, не може бути затверджений господарським судом у відсутності доказів аналізу ліквідатором первісної бухгалтерської документації боржника, а також, у відсутності аналізу судом дій ліквідатора щодо виявлення майна банкрута що підлягає включенню до ліквідаційної маси, а також, його дій щодо пошуку нерухомого, рухомого майна банкрута і дебіторської заборгованості.

Натомість, як вбачається з ліквідаційного балансу, затвердженого оскарженою ухвалою, відомості щодо дебіторської заборгованості в ньому відсутні.

Разом з тим, ліквідатор має зазначити у звіті, як відбувалося виявлення дебіторської заборгованості і чи були заявлені вимоги щодо її стягнення.

Втім, місцевим господарським судом належної правової оцінки наведеному вище надано не було.

6.12. Крім того, Північний апеляційний господарський суд за результатами системного аналізу фактичних обставин справи, порівняно з обґрунтуванням рішення місцевого господарського суду, приходить до висновків про невжиття ліквідатором належних дієвих та вичерпних заходів щодо формування ліквідаційної маси банкрута.

6.13. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Північний апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України", "Рябих проти Росії", "Нєлюбін проти Росії"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

Вказані вимоги судом попередньої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не було дотримано.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275 Господарського процесуального кодексу України, Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» та Акціонерного товариства «ВТБ Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі №28/29-б-43/212-2012 - скасувати.

Справу направити до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Матеріали справи №28/29-б-43/212-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України та нормами Кодексу України з процедур банкрутства.

Головуючий суддя Б.М. Грек

Судді М.Л. Доманська

С.А. Пашкіна