РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2020Справа № 910/7568/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Державного Підприємства "Оператор ринку" (вул. Симона Петлюри, буд.27, м.Київ, 01032, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕО ІНДАСТРІ" (вул. Саксаганського, буд. 121, офіс 199, м.Київ, 01032, )

про стягнення 11 770,05 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне Підприємство "Оператор ринку" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕО ІНДАСТРІ" про стягнення суми 11 770,05 грн заборгованості.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач у порушення умов договору №276/01 від 25.07.2019 про участь у ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку оплати послуг, що складається з фіксованих платежів за участь у РДН/ВДР згідно актів приймання-передачі наданих послуг за січень-березень 2020 не здійснив, тому в позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 11 770,05 грн заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 відкрито провадження у справі №910/7568/20, ухвалено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін (без проведення судового засідання); визначені строки для подання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень на відповідь на відзив.

23.06.2020 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи, а саме рішення господарських судів в аналогічних справах.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Згідно приписів ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Вказана ухвала суду від 04.06.2020 була надіслана відповідачу 12.06.2020 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: вул.Саксаганського, буд.121, офіс 199, 01032.

Однак поштове відправлення не було вручене відповідачу та було повернуте до суду 09.07.2020 з приміткою: адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 08.07.2020 на відповідному конверті.

Позивач ухвалу суду від 04.06.2020 отримав 16.06.2020.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 у справі №910/7568/20 було встановлено строк для подання відповідачем відзиву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.

Відтак, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛЕО ІНДАСТРІ" було вправі подати відзив на позов до 23.07.2020 включно.

При цьому, строк на подання відповідачем відзиву на позов не є продовженим на підставі п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, оскільки даний пункт господарського процесуального Закону набрав чинність 24.07.2020.

Пункт 4 розділу Х Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Тобто, станом на дату набрання чинності положенням господарського процесуального Закону, якими передбачено автоматичне продовження строку на подання відзиву на строк дії карантину, відповідний строк у відповідача закінчився, а відтак не міг бути продовженим.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до приписів Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 308 затверджено Правила ринку "на добу наперед" та внутрішньо добовому ринку (Правила РДН/ВДР).

Відповідно до п. 2.1.1 Правил РДН/ВДР учасники ринку, що бажають стати учасниками РДН/ВДР, повинні: надати оператору ринку заяву про участь у РДН та ВДР; укласти договір про участь у РДН та ВДР.

На виконання п. 2.1.1 Правил РДН/ВДР Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕО ІНДАСТРІ" надано Державному підприємству «Оператор ринку» заяву на участь у ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку, вказана заява долучена до матеріалів справи.

Частиною 5 п. 1.7.10 Правил РДН/ВДР визначено, що оператор ринку зобов`язаний оприлюднювати інформацію, що не є конфіденційною, в тому числі, реєстр учасників РДН/ВДР.

Згідно із п. 2.1.7. Правил РДН/ВДР закріплено, що після отримання ОР підписаного зі сторони заявника договору про участь у РДН та ВДР у двох примірниках ОР за 1 робочий день:

1) підписує, реєструє та повертає один примірник договору заявнику;

2) реєструє учасника РДН/ВДР;

3) інформує Регулятора та інших учасників РДН/ВДР про реєстрацію нового учасника РДН/ВДР шляхом розміщення відповідної інформації на власному вебсайті.

На підтвердження реєстрації учасником РДН/ВДР ТОВ "ЛЕО ІНДАСТРІ" та інформування Регулятора і інших учасників РДН/ВДР про реєстрацію вказаної юридичної особи долучено витяг Реєстру учасників РДН/ВДР станом на 04.05.2020р. із власного вебсайту.

Відповідно до п. 2.1.2 Правил РДН/ВДР, учасник ринку набуває статусу учасника РДН/ВДР з дати набрання чинності договором про участь у РДН та ВДР.

Пунктом 2.1.8 Правил РДН/ВДР визначено, що договір про участь у РДН та ВДР набирає чинності з дати, зазначеної у ньому.

25.07.2019 між Державним підприємством Оператор ринку (ОР) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕО ІНДАСТРІ" (учасник) укладено договір №267/01 про участь у ринку «на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку (далі - Договір).

Згідно із п. 1.1 Договору ОР забезпечує функціонування ринку «на добу наперед» (РДН) та внутрішньодобового ринку (ВДР), створює організаційні, технологічні, інформаційні та інші умови для здійснення регулярних торгів за Правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року № 308 (Правила РДН/ВДР), укладання і виконання договорів про купівлю-продаж електричної енергії на РДН/ВДР та розрахунків за ними, а учасник використовує такі умови з метою участі у торгах, купівлі-продажу електричної енергії та врегулювання відповідних фінансових зобов`язань згідно з Правилами РДН/ВДР.

За умовами підпунктів 1, 8 п.2.3. Договору, учасник зобов`язаний дотримуватися вимог чинного законодавства України, виконувати Правила РДН/ВДР, Правила ринку, умови договорів, що укладатимуться на РДН/ВДР та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії; оплачувати послуги ОР у встановлені цим договором строки.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.5 Договору, оплата послуг ОР, що надаються за цим Договором і пов`язані із провадженням діяльності зі здійснення функцій оператора ринку, складається з фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР та платежу за здійснення операцій купівлі-продажу на РДН/ВДР. ОР розраховує розміри фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР та тарифу на здійснення операцій купівлі-продажу на РДН/ВДР відповідно до Правил РДН/ВДР та повинен оприлюднити їх на власному вебсайті не пізніше 30 днів до введення в дію. Фіксований платіж за участь у РДН/ВДР оплачується щомісяця шляхом здійснення повної попередньої оплати. ОР у перший робочий день кожного календарного місяця надає Учаснику рахунок на сплату фіксованого платежу за участь у РДН/ВДР за відповідний місяць. Учасник зобов`язаний оплатити рахунки, що надаються ОР відповідно до пунктів 3.3 та 3.4 цього договору, протягом трьох робочих днів з дати їх формування.

Пунктом 8.1. Договору, сторони дійшли згоди, що договір набирає чинності з моменту підписання сторонами цього договору та діє до 31 грудня поточного року включно, у якому була надана заява про укладення Договору.

Згідно із п.4.4.3 Правил РДН/ВДР, ОР розраховує та погоджує з Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг) розміри фіксованого платежу за участь на РДН/ВДР та тарифу на здійснення операцій купівлі-продажу на РДН/ВДР.

Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) Постановою від 13.12.2019 №2270 погоджено фіксований платіж за участь на ринку «на добу наперед» та внутрішньо добовому ринку у розмірі 3 269,46 грн (без ПДВ).

Відповідно до ст. 188.1 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.

Враховуючи вимоги Податкового кодексу України, розмір фіксованого платежу за участь на ринку «на добу наперед» та внутрішньо добовому ринку з ПДВ становить 3 923,35 грн.

Позивач на виконання умов Договору (п.3.3) за допомогою програмного забезпечення ОР надав відповідачу (проінформовано учасника) рахунки-фактури від 01.01.2020 №, від 01.02.2020 №, від 01.03.2020 № за послуги ОР (фіксований платіж за участь у РДН/ВДР) за січень-березень 2020, що підтверджується наявними в матеріалах справи роздруківками з системи ХМtradeR|PXS, які підписані шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи ДП «Оператор ринку», що підтверджується роздруківками з веб-сайту Центрального засвідчувального органу Міністерства юстиції України.

Статтею 96 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних й інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Зважаючи на вищезазначене, суд приймає та вважає належними доказами надані рахунки-фактури від 01.01.2020 №, від 01.02.2020 №, від 01.03.2020 № за послуги ОР.

Також, ДО «Оператор ринку» направлено на адресу відповідача вимогу про сплату фіксованого платежу за участь на РДН/ВДР від 21.04.2020 №01/16-983 на загальну суму 11 770,05 грн до якої повторно додано рахунки-фактури від 01.01.2020 №, від 01.02.2020 №, від 01.03.2020 № за послуги ОР.

Виставлена вимога про сплату фіксованого платежу відповідачем не отримана, що підтверджується роздруківкою з веб-сайту Укрпошти про неотримання поштового відправлення №379 та за твердженням позивача не сплачена відповідачем.

Факт відправки вищезазначеної вимоги на адресу відповідача підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком, що підтверджує оплату відправлення №379.

Пунктом 3.7. договору №262/01 від 12.07.2019р. визначено, що ОР надає учаснику Акт приймання-передачі наданих послуг за формою, наведеною у додатку 1 до цього Договору, та інші фінансові документи в терміни, передбачені Правилами РДН/ВДР.

Відповідно до п. 4.4.7 Правил РДН/ВДР, ОР до п`ятого числа кожного місяця формує та надає учасникам РДН/ВДР у паперовому вигляді акти наданих послуг на РДН/ВДР за попередній (звітний) місяць, підписані уповноваженою особою ОР. Учасник РДН/ВДР після отримання акта наданих послуг на РДН/ВДР повинен його підписати та повернути ОР не пізніше ніж до 25 числа місяця, наступного за звітним.

На виконання п. 3.7 Договору позивач направив відповідачу рекомендованими листами від 03.02.2020 № 01/31-314, від 02.03.2020 №03/31-610 та від 01.04.2020 №03/31-796 акти приймання-передачі наданих послуг за січень-березень 2020 згідно з п.1.6.11 Правил РДН/ВДР, що підтверджується списками відправки ДП «Оператор ринку» рекомендованих листів по Україні за 05.02.2020, 04.03.2020, 03.04.2020 та фіскальними чеками про пересилання поштових відправлень №№955, 835, 197, які не отримані відповідачем, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, виплату поштового перекладу і роздруківкою з веб-сайту Укрпошти про отримання поштових відправлень №№955, 835, 197.

За твердженням позивача, спір у справі виник з підстав того, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за Договору щодо сплати фіксованих платежів за участь у РДН/ВДР, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за надані послуги за січень-березень 2020 на загальну суму 11 770,05 грн, що визнано відповідачем.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів щодо оплати заборгованості відповідачем не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем становить 11 770,05 грн.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням на відповідача судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕО ІНДАСТРІ" (вул. Саксаганського, буд. 121, офіс 199, м.Київ, 01032, ) на користь Державного Підприємства "Оператор ринку" (вул. Симона Петлюри, буд.27, м.Київ, 01032, ) заборгованість в розмірі 11 770 (одинадцять тисяч сімсот сімдесят) грн 05 коп та судовий збір в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп..

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено 07.08.2020

Суддя Н.І. Ягічева