Господарський суд Рівненської області
______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

07 серпня 2020 р. м. Рівне

Справа № 918/789/20

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" до Сарненської міської ради Рівненської області в особі виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області

про визнання права власності на об`єкт нерухомого майна

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Сарненської міської ради Рівненської області в особі виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області, в якій просить визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Журавлина" право власності на будівлю автозаправної станції загальною площею 149,9 квадратних метрів, матеріали стін: цегла, що складається з наступних елементів: будівля АЗС (А-2), прибудова (а), підвал (Пд/А-2), сходи (а1), сходи (а2), сходи (а3), навіс з паливо-роздаточними модулями - колонками (Б), вбиральня (В), стела нова (1), наливна колонка (2), ящик для піску (3), установка підкачки повітря (4), оливо-роздаточні колонки (5), щит управління (6), насосна станція (7), місця розливу ПММ (8), наливний стояк (9), технічне приміщення (10), щит управління (11), ящик для піску (12), резервуарний парк на 10 ємкостей (13), пилосмок (14), септики (15), огорожа (No1), замощення (І), замощення (ІІ), яка знаходиться за адресою: Рівненська обл., Сарненський р-н, м. Сарни, вулиця Варшавська, будинок 6 на земельній ділянці кадастровий номер :01:036:0006.

Подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Суд зазначає, що за пошуком коду , який визначений позивачем в якості вірного коду відповідача у вступній частині позовної заяви, найменуванням юридичної особи є Сарненська міська рада. Однак, позивачем у вступній частині позовної заяви зазначено найменування відповідача - Сарненська міська рада Рівненської області в особі виконавчого комітету Сарненської міської ради Рівненської області.

Отже, позивачем невірно вказано найменування відповідача.

З урахуванням наведеного вище, позивачу слід усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом подання уточненої позовної заяви із зазначення правильного найменування відповідача.

Крім того, згідно вимог п. 2 ч. 1 статті 164 ГПК України унормовано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ч. 1, пп. 2 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Судовий збір справляється із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а із позовних вимог немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" мінімальний прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2020 року складає 2102,00 грн.

Як вбачається зі змісту прохальної частини позовної заяви, позивач звернувся до суду із позовом, в якому міститься одна вимога.

Так, у п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 зазначено, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

На підтвердження оплати позивачем судового збору за вимогою заявленою у позові, останнім надано до суду платіжне доручення від 3 серпня 2020 року № 8167 на суму 2 102 грн 00 коп.

Натомість доказів, які би свідчили про правильність визначення позивачем ставки судового збору, належного до сплати у зв`язку з подачею позовної заяви з вимогою про визнання права власності на нерухоме майно, позивач до суду не подав.

При цьому за п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України унормовано, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається саме вартістю майна.

Водночас слід зазначити, що суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом п. 3 ч. 3 ст. 162 і ст. 163 ГПК України такий обов`язок покладається на позивача.

При цьому, під дійсною вартістю розуміється "грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості" (п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" від 22.12.1995 №20).

Проаналізувавши тлумачення змісту всіх видів вартості, передбачених пунктом 3 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", слід дійти висновку про те, що поняття "дійсна вартість" є практично тотожним за своїм значенням до закріпленого у вітчизняних національних стандартах поняття "ринкова вартість", під яким розуміється "вартість майна, за яку можливе відчуження об`єкта оцінки на ринку подібного майна на дату оцінки за угодою, укладеною між покупцем та продавцем, після проведення відповідного маркетингу за умови, що кожна із сторін діяла із знанням справи, розсудливо і без примусу".

Так, приписами статті 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" передбачена можливість для встановлення дійсної вартості майна шляхом проведення оцінки майна та складення за її результатами звіту про оцінку майна (акту оцінки майна), про повернення якого просить позивач.

Однак позивач документів, що посвідчують станом на 2020 рік дійсну вартість майна, про визнання права власності на яке ним заявлено позовну вимогу, суду разом з позовною заявою не подав, а визначена позивачем ціна позову, з якої було сплачено ставку судового збору з вимоги майнового характеру, не підтверджена документально та не доведено, що вона відповідає ринковій вартості спірного майна станом на день подання позову до суду.

За таких обставин, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 2 102 грн 00 коп. є документально необґрунтованою, що позбавляє суд можливості встановити виконання позивачем вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України щодо сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відтак, позивачу слід усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом подання до суду належних та допустимих доказів, які підтверджують дійсну вартість спірного нерухомого майна станом на день подання позову до суду.

Враховуючи, що позивачем при зверненні до суду з позовною заявою були порушені вимоги встановлені п. 2 ч. 3 ст. 162 та п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України, вказане є підставою для залишення позову без руху на підставі ч. 1 ст. 174 ГПК України.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" залишити без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви із зазначення правильного найменування відповідача;

- належних та допустимих доказів, які підтверджують дійсну вартість спірного нерухомого майна станом на день подання позову до суду.

Ухвала згідно частини 2 статті 235 ГПК України підписана та набрала законної сили 7 серпня 2020 року та оскарженню не підлягає.

Суддя Політика Н.А.