ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" серпня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2209/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву компанії „DDS Limited (вх. №4-44/20 від 30.07.2020р.) про вжиття заходів забезпечення позову щодо компанії „Sellinger Alliance Ltd шляхом накладення арешту на судно,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2020р. до господарського суду від компанії „DDS Limited надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову щодо компанії „Sellinger Alliance Ltd шляхом накладення арешту на буксир „Hron-2 (прапор Словаччини), власником якого є компанія „Sellinger Alliance Ltd (Tripolitsas 25B, Limassol, 3086, Cyprus), який знаходиться в акваторії Ізмаїльського морського порту Ізмаїльської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України, шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії Ізмаїльського морського порту Ізмаїльської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України.

В обґрунтування поданої заяви компанія „DDS Limited посилається на факт порушення компанією „Sellinger Alliance Ltd власних зобов`язань за угодою від 01.11.2019р. в частині своєчасної та повної оплати вартості проданих заявником барж на суму 192 294,00 дол. США. Приймаючи до уваги, що станом на дату звернення компанії „DDS Limited до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на морське судно компанією „Sellinger Alliance Ltd не було оплачено вартості проданих барж у розмірі 192 294,00 дол. США., заявником наголошено, що невжиття запобіжних заходів утруднить та зробить взагалі неможливим судовий захист законних прав заявника.

Компанією „DDS Limited також було наголошено, що у випадку несплати компанією „Sellinger Alliance Ltd заборгованості у розмірі 192 294,00 дол. США протягом п`яти днів після накладення судом арешту на буксир, заявником буде подано позов до Високого суду Лондона, на вирішення якого згідно п. п. 279- 280 угоди від 01.11.2019р. може бути переданий будь-яких спір, який виник між заявником та компанією „Sellinger Alliance Ltd з приводу виконання угоди.

При цьому, у поданій до суді заяві про вжиття заходів забезпечення позову, а також у письмових поясненнях, які надійшли до суду 03.08.2020р., компанією „DDS Limited було наголошено про наявність наміру анулювати (розірвати) угоду від 01.11.2019р. та повернути у власність баржі, які були передані компанії „Sellinger Alliance Ltd на виконання угоди. Таким чином, наявність чинної морської вимоги до компанії „Sellinger Alliance Ltd, за твердженням компанії „DDS Limited, є підставою для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на судно.

Розглянувши заяву компанії „DDS Limited про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 9 ч. 1, ч. 4 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 138 ГПК України встановлено, що заява про арешт морського судна подається за місцезнаходженням порту реєстрації судна або за місцезнаходженням морського порту, в якому судно знаходиться або до якого прямує, незалежно від того, чи має такий суд юрисдикцію щодо розгляду по суті справи щодо морської вимоги, яка є підставою для арешту. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч. ч. 2, 6 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову у вигляді арешту на морське судно розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження після її подання без повідомлення особи, яка подала заяву, та особи, яка є відповідальною за морською вимогою. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Якщо на момент постановлення ухвали про арешт судна позов по суті морської вимоги до особи, яка є відповідальною за морською вимогою, не поданий, в ухвалі про арешт судна суд зазначає строк, протягом якого особа, що подала заяву про арешт морського судна, зобов`язана подати такий позов та надати відповідне підтвердження суду.

Як вбачається з матеріалів, доданих заявником до заяви про вжиття заходів забезпечення позову, 01.11.2019р. між компанією „DDS Limited та компанією „Sellinger Alliance Ltd було укладено угоду (меморандум), відповідно до п. п. 1-3, 16 якої заявник продає компанії „Sellinger Alliance Ltd судно „DDS-101 та судно „DDS-102, вартість яких складає 420 000,00 грн.

15.01.2020р. між компанією „DDS Limited та компанією „Sellinger Alliance Ltd на виконання умов угоди від 01.11.2019р. було складено акти приймання-передачі судна „DDS-101 та судна „DDS-102. Крім того, компанії „Sellinger Alliance Ltd було передано документи на вказані судна. На підтвердження факту продажу компанії „Sellinger Alliance Ltd вказаних суден заявником також було надано суду виписки з реєстру Мальти на підтвердження зняття компанією „DDS Limited вказаних суден із реєстрації.

17.04.2020р. компанія „DDS Limited звернулась до компанії „Sellinger Alliance Ltd із претензією про сплату заборгованості за угодою від 01.11.2019р., розмір якої, з урахуванням здійснених покупцем оплат, складає 192 294,00 доларів США.

Листом №4385/05/15-20 від 29.07.2020р. Державною службою річкового транспорту України (Морська адміністрація) було повідомлено представника компанії „DDS Limited, що судно „Hron-2 (прапор Словаччини), власником якого є компанія „Sellinger Alliance Ltd, знаходиться в акваторії Ізмаїльського морського порту на якірній стоянці, інформація про дату та час планового виходу судна з порту в Морській адміністрації відсутня.

Посилаючись на вищевикладені обставини, компанією „DDS Limited у поданій до суду заяві наголошено про існування у останньої чинної морської вимоги до компанії „Sellinger Alliance Ltd, що, з урахуванням невиконання з боку покупця зобов`язань за угодою від 01.11.2019р., є підставою для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на морське судно. При цьому, за твердженням заявника, наявність між компанією „DDS Limited та компанією „Sellinger Alliance Ltd спору, що стосується права власності на морські судна, який виник в результаті неналежного виконання покупцем умов меморандуму від 01.11.2019р., є підставою для задоволення поданої заяви.

10.10.2011р. набув чинності Закон України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна" №3702-VI, згідно якого Конвенція набирає чинності для України через шість місяців з дати одержання Міністерством закордонних справ Бельгії повідомлення про приєднання України до Конвенції відповідно до статті 15 Конвенції.

Згідно зі ст. 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952р. морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів, зокрема, спорів, що стосуються права власності на морське судно. Арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення. Особа означає фізичні особи, компанії чи корпорації, уряди, урядові установи та органи державної влади. Позивач означає особу, яка стверджує, що морська вимога пред`являється на його користь.

Статтею 2 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952р. передбачено, що судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

При цьому, згідно ст. 8 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952р. судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у статті 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт.

Згідно зі ст. 3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952р. з урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "o", "p" або "q" пункту 1 статті 1.

Враховуючи належність компанії „Sellinger Alliance Ltd буксиру „Hron-2 на праві власності, господарський суд, керуючись приписами ст. 3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952р., доходить висновку про наявність підстав для накладення арешту на судно у зв`язку з виникненням у компанії „DDS Limited морської вимоги в результаті неналежного виконання покупцем умов меморандуму від 01.11.2019р.

Положеннями ст. 4 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952р. встановлено, що на судно може бути накладений арешт не інакше, як з дозволу суду або відповідного судового органу Договірної Держави, в якій здійснено арешт.

Відповідно до ст. 7 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952р. якщо суд, в межах юрисдикції якого було арештовано судно, не має компетенції розглядати справу по суті, то застава або інший вид забезпечення, надані відповідно до статті 5 для звільнення судна з-під арешту, прямо передбачають, що їх було надано як забезпечення виконання будь-якого судового рішення, яке згодом може бути оголошене судом, який має повноваження виносити таке рішення, а суд або інший відповідний судовий орган країни, в якій заарештовано судно, встановлює термін, протягом якого позивач повинен подати позов до суду, який має такі повноваження.

З огляду на вищенаведені приписи положення Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952р., приймаючи до уваги зміст, а також характер спірних відносин компанії „DDS Limited та компанії „Sellinger Alliance Ltd, враховуючи наявність у заявника наміру анулювати (розірвати) угоду від 01.11.2019р. та повернути у власність баржі, які були передані компанії „Sellinger Alliance Ltd на виконання угоди, господарський суд доходить висновку про наявність у заявника чинної морської вимоги, наявність якої є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на судно.

Враховуючи умови п. п. 279- 280 угоди від 01.11.2019р. про передачу спірних питань на вирішення Високого суду Лондона, суд зазначає про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на судно, які згідно ст. 7 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952р. виступають забезпеченням виконання будь-якого судового рішення, що згодом може бути оголошене судом, який має право здійснювати розгляд справи по суті.

Відповідно до п. п. 4.1, 4.2 Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України „Про затвердження Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту N 430 від 27.06.2013р. капітан судна повинен сповістити капітана морського порту про запланований вихід судна з порту завчасно, але не пізніше ніж за 6 годин до запланованого часу виходу. У разі короткочасної (менше 6 годин) стоянки судна в порту повідомлення про вихід повинно надаватися не пізніше ніж за 2 години до виходу судна з порту. Вихід судна оформляється протягом 2 - 3 годин до виходу судна з порту після виконання необхідних процедур портовими властями та контролюючими органами після завершення завантаження і закріплення вантажу. При оформленні виходу судна на ньому обов`язково має бути присутня уповноважена особа Служби. Вихід з порту судна місцевого сполучення, тривалість стоянки якого не перевищує 12 годин, допускається оформляти з дозволу капітана морського порту одночасно з оформленням приходу його в порт.

Згідно з п. 10 Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України „Питання пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними №451 від 21.05.2012 р. капітан судна (представник судновласника, морський агент, оператор морського термінала, який обслуговує яхти) заздалегідь, щонайменше за чотири години до приходу або відходу судна, звертається з використанням наявних засобів комунікації до адміністрації порту, підрозділу охорони державного кордону, митного органу та інших контролюючих органів та надає документи, передбачені Конвенцією про полегшення міжнародного морського судноплавства 1965 року, для здійснення прикордонного, митного, санітарного, ветеринарного, фітосанітарного контролю. Контроль, як правило, здійснюється документально у приміщеннях контролюючих органів до прибуття (вибуття) судна до (із) порту.

Викладені вище приписи чинного законодавства, якими встановлено особливий порядок пропуску морського судна через державний кордон, зокрема, швидкість проходження процедури оформлення виходу судна із акваторії морського порту, дозволяють господарському суду дійти висновку, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що на праві власності належить компанії „Sellinger Alliance Ltd, зробить неможливим відновлення порушеного права компанії „DDS Limited у якої наявна чинна морська вимога до компанії „Sellinger Alliance Ltd.

З огляду на викладене, господарський суд доходить висновку про наявність правових підстав для вжиття запобіжних заходів відносно компанії „Sellinger Alliance Ltd шляхом накладення арешту на судно. При цьому, враховуючи вимоги процесуального законодавства, суд зобов`язує заявника надати докази на підтвердження пред`явлення позову до компанії „Sellinger Alliance Ltd протягом тридцяти днів з дня постановлення даної ухвали.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України , суд, -

У Х В А Л И В :

1. Заяву компанії „DDS Limited (вх. №4-44/20 від 30.07.2020р.) про вжиття заходів забезпечення позову щодо компанії „Sellinger Alliance Ltd шляхом накладення арешту на судно задовольнити.

2. Накласти арешт на буксир „Hron-2 (прапор Словаччини), власником якого є компанія „Sellinger Alliance Ltd /Tripolitsas 25B, Limassol, 3086, Cyprus/, який знаходиться в акваторії Ізмаїльського морського порту Ізмаїльської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України /68600, м. Ізмаїл, вул. Набережна Лукі Капікраяна, буд. 4, ідентифікаційний код 38728402/, шляхом його затримання та заборони виходу з акваторії Ізмаїльського морського порту Ізмаїльської філії державного підприємства „Адміністрація морських портів України.

3. Зобов`язати компанію „DDS Limited надати суду докази на підтвердження пред`явлення позову до компанії „Sellinger Alliance Ltd протягом тридцяти днів з дня постановлення даної ухвали.

Стягувачем за ухвалою є компанія „DDS Limited /the Bastions Office No.2, Triq Emvin Cremona,Floriana FRN, Malta//

Боржником за ухвалою є компанія „Sellinger Alliance Ltd /Tripolitsas 25B, Limassol, 3086, Cyprus/.

Ухвала набрала законної сили 03.08.2020р. та підлягає негайному виконанню.

Ухвала дійсна для пред`явлення у строк, передбачений ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції згідно із Законом N 1404-VІІІ від 02.06.2016р.).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її проголошення.

Суддя Желєзна Світлана Петрівна