УХВАЛА

м. Київ

06.08.2020Справа № 911/1638/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Денисевича А.Ю., розглянувши матеріали справи

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Сорс»

про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 у справі №911/1638/19

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська енерго-металургійна компанія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Сорс»

про стягнення 257707,18 грн

Представники сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 у справі №911/1638/19, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровська енерго-металургійна компанія» задоволено частково, стягнуто з стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРУМ СОРС» 165593,84 грн - основного боргу, 30987,08 грн - пені, 2609,39 грн - 3% річних, 6551,09 грн - інфляційних втрат та судовий збір у розмірі 3 836,12 грн. Провадження у справі №911/1638/19 в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРУМ СОРС» основного боргу у розмірі 50000 грн, закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРУМ СОРС» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 у справі №911/1638/19 залишити без змін.

22.04.2020 Господарським судом міста Києва, на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 у справі №911/1638/19, яке було залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.03.2020 було видано відповідний наказ.

29.07.2020 до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Сорс» надійшла заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 у справі №911/1638/19.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що наявна перед позивачем заборгованість виникла у відповідача внаслідок збігу вкрай тяжких обставин, які продовжують існувати і на теперішній час. Зокрема, заявник вказує на те, що на даний час боржник перебуває у важкому фінансовому становищі, яке значно ускладнює рішення суду у даній справі, в той же час, спірна заборгованість відповідача виникла у зв`язку з із запровадженням на території України карантину та режиму надзвичайної ситуації, що зумовило необхідність переведення працівників відповідача на дистанційний режим роботи, обмеження числа працівників на підприємстві, порушення контрагентами термінів виконання грошових зобов`язань, що в свою чергу негативно відобразилось на фінансовому становищі заявника.

З огляду на викладене Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Сорс» просить відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 у справі №911/1638/19 на період дії обмежувальних карантинних заходів.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/884 від 29.07.2020 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи у зв`язку з відпусткою судді Приходько І.В.

29.07.2020 за наслідками проведеного повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №911/1638/19 була передана на розгляд судді Маринченко Я.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.07.2020 вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 06.08.2020.

Представник сторін в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду заяви були повідомлені у встановленому законом порядку.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Сорс» про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 у справі №911/1638/19 суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

За приписами ч.1 ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною 1 статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України судове рішення у справі №911/1638/19, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.4 ст.331 Господарського процесуального кодексу України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, за змістом наведеної норми, відстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Відповідно до п.7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У своїй заяві заявник вказує, наявна перед позивачем заборгованість виникла у відповідача внаслідок збігу вкрай тяжких обставин, які продовжують існувати і на теперішній час. Заявник вказує на те, що запровадження на території України карантину та режиму надзвичайної ситуації не дають можливості підприємству відповідача на повну потужність здійснювати свою господарську діяльність, у зв`язку з чим наразі рівень доходу та розмір наявних коштів відповідача не дає змоги останньому здійснити повну сплату заборгованості за рішенням суду у даній справі на рахунок позивача.

Проте, суд зазначає, що заявником не додано до матеріалів заяви жодних доказів на підтвердження тяжкого фінансового стану товариства та можливості виконання рішення суду у даній справі в майбутньому, у разі задоволення заяви про розстрочення виконання рішення. Заявник посилається виключно на тяжке фінансове становище товариства, що спричинено карантинними заходами на території України, утім не надає жодних документальних підтверджень того, що таке фінансове становище поліпшиться найближчим часом, що дасть змогу боржнику виконати рішення суду у даній справі. Розглядувана заява місить лише доводи та припущення заявника, які жодним належним доказом не підтверджуються.

Окрім того, суд зазначає, що запровадженні на території України карантинні заходи та введення режиму надзвичайної ситуації стосуються не лише заявника, зазначені обставини також негативно впливають на діяльність інших суб`єктів господарювання, зокрема і на позивача у даній справі, який має право на стягнення заборгованості, що виникла внаслідок порушення відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань ще до запровадження режиму надзвичайної ситуації на території України.

Також суд зазначає, що ухвалами Господарського суду міста Києва від 27.04.2020, 01.06.2020 та 09.07.2020 у справі №911/1638/19 судом вже неодноразово задовольнялись заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Сорс» про відстрочення виконання рішення суду у даній справі, з підстав, запровадження на території України карантинних заходів та режиму надзвичайної ситуації.

З огляду на зазначене, зокрема на недоведеність та необґрунтованість викладених в заяві обставин, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Відповідно до ч.7 ст.331 Господарського процесуального кодексу України про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Керуючись ч.2 ст.232, 233, 234, 331, Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Корум Сорс» про розстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2019 у справі №911/1638/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в передбаченому законом порядку.

Дата підписання: 06.08.2020.

Суддя Я.В. Маринченко