ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року, м. Херсон, справа № 923/567/20

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту)

до Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт»,

про стягнення 31 585,99 грн,

у с т а н о в и в:

Дії та аргументи Позивача

12.06.2020 Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту) звернулося з позовом до Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт» про стягнення 31 585,99 грн, з яких: 26 067,24 грн основної заборгованості, 4 280,03 грн пені, 496,19 грн інфляційних та 742,53 грн річних, які нараховані у зв`язку з несвоєчасним невиконанням Відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором № 15-П-ХЕФ19 від 17.12.2018 щодо сплати наданих послуг.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що:

- на підставі укладеного договору № 15-П-ХЕФ19 від 17.12.2018 надавав Відповідачу послуги з утримання зовнішніх мереж на суму 26 067,24 грн, але Відповідач їх не сплатив, а тому йому були нараховані відповідно до розрахунків вказані суми пені, річних та інфляційних,

- за умовами договору за фактом надання послуг складається відповідний акт, який підписується обома сторонами,

- у даному випадку він направив на адресу Відповідача акт про надані послуги № 3566 супровідним листом № 1321/26-05-03/вих/26,

- отриманий Відповідачем Акт про надані послуги не був підписаний та вартість послуг не сплачена,

- через наявність заборгованості ним нараховані 4 280,03 грн пені, 496,19 грн інфляційних та 742,53 грн річних.

Дії та аргументи Відповідача

Відповідач заявлені до нього вимоги не визнав та послався на наступні аргументи.

Так, на його думку, у задоволенні позову суд повинен відмовити виходячи з того, що:

- Позивачем не доведено, що складений ним акт направлявся на адресу відповідача, а тому не доведено наявної заборгованості,

- рахунок на оплату був виставлений з порушенням договірних строків,

- копії документів, доданих до позову засвідчені не керівником філії, а іншою особою.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 15.06.2020 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Цією ж ухвалою Відповідачу встановлені строки (07.07.2020 та 15.07.2020) для надання відзиву на позов та заперечення, Позивачу строк (11.07.2020) для надання відповіді на відзив.

06.07.2020 Позивачем подана заява «про збільшення розміру позовних вимог», а саме додаткового стягнення 2 809,53 грн основної заборгованості, 94,60 грн інфляційних та 104,46 грн річних, які ґрунтуються на невиконанні Відповідачем зобов`язань за тим же договором, але іншими актами здачі-прийняття робіт, а саме № 849 від 1902.2019 на суму 1 375,51 грн та № 2184 від 19.04.2019 на суму 1 434,02 грн.

Вирішуючи питання прийняття до розгляду цієї заяви суд зазначає, що у відповідності до пункту 2 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі збільшити розмір позовних вимог.

Отже, за вказаною нормою встановлена правова можливість збільшення позивачем розміру позовних вимог, яким є величина, обсяг чого-небудь в одному або в кількох вимірах.

Проте, таке збільшення розміру позовних вимог повинне відбуватися із дотриманням положень частини 3 тієї ж статті, за якою позивач має право змінити предмет або підстави позову.

У даному випадку Позивач, збільшуючи позовні вимоги, вказав на інші підстави виникнення заборгованості, а саме як такі, що виникли за актами здачі-прийняття робіт № 849 та № 2184, у зв`язку з чим фактично змінив одночасно і предмет і підстави позову в цій частині, оскільки первісно позовні вимоги обґрунтовувалися зобов`язаннями за актом здачі-прийняття робіт № 3566.

За таких обставин, суд приходить до висновку про неможливість збільшення розміру позовних вимог за рахунок додаткових зобов`язань, які хоча і виникли за тим же договором, але мають інші процесуальні наслідки, а тому Позивачем неправомірно збільшено вимоги за рахунок вартості послуг, які виникли за іншими актами.

З урахуванням викладеного заява Позивача задоволенню не підлягає та судом відхиляється.

При вирішенні питання порядку подачі доказів з метою їх подальшої оцінки при винесенні даного рішення, суд зазначає, що сторонами дотримані вимоги статті 80 Господарського процесуального кодексу України щодо подачі доказів разом із позовною заявою та відповідно з відзивом на позов, а тому письмові докази прийняті судом до розгляду.

Суд також констатує, що сторонами не заявлено будь-яких процесуальних клопотань.

Установлені судом обставини

17.12.2018 між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту), виступаючим у якості Адміністрації, та Державним підприємством «Херсонський морський торговельний порт», як Підприємством, був укладений договір № 15-П-ХЕФ19 (а.с. 10-14, 23-24).

Основними умовами цього договору, які впливають на взаємовідносини сторін щодо наявного між ними спору, є наступні:

- «Підприємство зобов`язується протягом строку дії даного договору оплатити витрати Адміністрації пов`язані з утриманням зовнішніх мереж: водопостачання, господарсько-фекальної каналізації та мереж ливневої каналізації загального користування …» (пункт 1.1.),

- «Підприємство щомісячно сплачує Адміністрації витрати, пов`язані з утриманням зовнішніх мереж … протягом 5 банківських днів з дати підписання Актів наданих послуг … на підставі виставлених Адміністрацією рахунків» (пункт 2.2.),

- «Витрати, пов`язані з утриманням зовнішніх мереж … за звітний місяць складають 47 096,68 грн …» (пункт 2.3.),

- «Обов`язок по складанню …. Актів наданих послуг та довідки розрахунків вартості виконаних робіт покладаються на Адміністрацію. Підприємство протягом 5 робочих днів з дати отримання від Адміністрації Актів наданих послуг … розглядає їх, підписує та направляє на адресу Адміністрації по одному примірнику таких Актів або в цей же строк надає мотиваційну відмову від їх підписання. Належним підтвердженням отримання Підприємством Акту наданих послуг … та довідки розрахунків вартості виконаних робіт є відмітка (штамп) на супровідному листі або поштове повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції …(пункт 2.5.),

- «Розрахунки за утримання зовнішніх мереж … Підприємство здійснює протягом 5 банківських днів з моменту підписання сторонами Акту наданих послуг … та довідки розрахунків вартості виконаних робіт на підставі рахунку … Адміністрації» (пункт 2.6.),

- «Підприємство зобов`язується прийняти надані Адміністрацією послуги по Акту наданих послуг … протягом 5 робочих днів з дати його отримання. При відсутності протягом 5 робочих днів з моменту одержання … Акту письмової заяви від Підприємства про неможливість підписання Акту із зазначенням причин відмови, послуги вважаються прийнятими в повному обсязі та без зауважень згідно Акту …, підписаного Адміністрацією в односторонньому порядку» (пункт 3.1.1.),

- «В разі порушення термінів оплати наданих послуг Адміністрація має право стягнути з Підприємства пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення» (пункт 4.1.),

- «… договір набирає чинності з 01.01.2019 та діє до моменту підписання акту передачі зовнішніх мереж … з балансу Адміністрації на баланс Підприємства, але не пізніше 30.06.2019 …» (пункт 5.1.).

Як слідує з Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 3566 від 31.05.2019 (а.с. 31) Позивач надав Відповідачу послуги з утримання зовнішніх мереж на загальну суму 26 067,24 грн, підписавши його в односторонньому порядку.

Відповідно до рахунку на оплату № 1201 від 31.05.2019 (а.с. 32) Позивач здійснив розрахунок вартості наданих послуг на загальну суму 26 067,24 грн.

За твердженнями Позивача з метою підписання Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 3566 від 31.05.2019 та оплати вартості послуг він 11.06.2019 направив Відповідачу супровідним листом № 1321/26-05-03/вих/26 (а.с. 34) відповідні документи, у тому числі і Акт та Рахунок, які останнім отриманні у той же день за вхідним № 2686/01-24 від 11.06.2019.

У свою чергу Відповідач Акт здачі-прийняття робіт № 3566 не підписав та не повернув Позивачу, а також вартість наданих послуг не сплатив.

Через наявну заборгованість відповідно до розрахунку Позивач нарахував Відповідачу пеню у сумі 4 280,03 грн за період з 25.06.2019 по 25.12.2019, інфляційні у сумі 496,19 грн та річні у сумі 742,53 грн за період з 25.06.2019 по 05.06.2020.

Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства

Щодо правової природи договору та договірних відносин

Установлені судом обставини наявності укладеного договору, свідчать про виникнення між його сторонами майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на його підставі, з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір про надання послуг.

Так, за статтею 901 Цивільного кодексу України «за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором». Водночас у відповідності до статті 903 того ж Кодексу «якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором».

Частина 1 статті 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У даному випадку за умовами пункту 2.2. договору Відповідач зобов`язаний сплачувати Позивачу витрати, пов`язані з утриманням зовнішніх мереж, протягом 5 банківських днів з дати підписання Актів наданих послуг, на підставі виставлених рахунків.

Отже, за укладеним між сторонами договором Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу вартість отриманих послуг за складеним актом здачі-прийняття робіт протягом 5 банківських днів з дати його підписання.

У даному випадку Позивач надав Відповідачу послуги, пов`язані з утриманням зовнішніх мереж, про що 31.05.2019 склав відповідний Акт здачі-прийняття робіт № 3566, підписав його та направив Відповідачу супровідним листом № 1321/26-05-03/вих/26 від 11.06.2020.

Оцінюючи доведеність факту направлення Акту № 3566 для підписання та Рахунку № 1201 для оплати, з урахуванням тверджень Відповідача про те, що документи, які вказані в реєстрі, йому не передавалися, суд зазначає, що у супровідному листі № 1321/26-05-03/вих/26 ці документи вказані у таблиці під назвою «Реєстр передачі документів для сплати за надані послуги ДП «ХМТП». Хоча серед додатків вони не зазначені, але фактично були передані за відповідним реєстром. При цьому судом враховується, що Відповідачем не доведено факту складання акту про відсутність відповідних документів при надходженні супровідного листа.

Суд також зазначає, що Позивачем на адресу Відповідача при наявності інших господарських правовідносин направлялися інші акти про надані послуги з аналогічним підходом до форми і змісту супровідного листа, тобто складанням «реєстру передачі документів для сплати за надані послуги», підтвердженням чому є супровідні листи № 908/26-05-03/вих/26 від 19.04.2019 та № 355/26-05-03/вих/26 від 20.02.2019.

За таких обставин Позивачем доведено належними та допустимими доказами факт направлення Акту № 3566.

У той же день Акт був отриманий Відповідачем за вх. № 2686/01-24, що вбачається з відповідної відмітки на супровідному листі.

При цьому судом сприймається підписання Акту здачі-приймання в односторонньому порядку як допустиме, оскільки Відповідач його у встановлений строк не підписав та не повернув, а тому за умовами договору такий Акт вважається погодженим та ним підтверджено виконання Позивачем зобов`язань за договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими:

- «Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1);

- «кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором» (частина 2);

- «не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

За таких обставин суд приходить до висновку, що Відповідач, допустивши несвоєчасну оплату вартості отриманих послуг у сумі 26 067,24 грн, порушив взяте на себе зобов`язання.

Водночас, стосовно тверджень Відповідача про виставлення рахунку на оплату із запізненням, суд зазначає, що умовами договору виставлення рахунку є лише підставою поряд з актом про надані послуги на оплату та вона не поставлена у залежність від пропуску строку на виставлення рахунку, а тому пропущення строку на виставлення рахунку не впливає на сам обов`язок сплатити вартість отриманих послуг.

Стосовно заперечень Відповідача щодо порушення порядку засвідчення доказів, поданих Позивачем, суд зазначає, що у відповідності до частини 1 статті 80 та статті 91 ГПК України письмові докази подаються учасниками справи в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

У даному випадку учасником справи є Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту), а тому засвідчення копій письмових доказів можливе посадовими особами такої філії.

При цьому абзац 2 частини 5 статті 91 ГПК України не ототожнює «учасника справи» з його керівником, а тому засвічення копій може відбуватися будь-якою посадовою особою, яка наділена відповідними повноваженнями.

Щодо відповідальності за невиконання зобов`язань

Вирішуючи правомірність нарахованої та заявленої до стягнення пені у сумі 4 280,03 грн, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме «пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання» (частина 3).

Разом з тим, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Так, в пункті 4.1. договору сторони встановили можливість застосування пені у випадку несвоєчасної оплати за надані послуги.

Таким чином, неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

У даному випадку Позивачем пеня обрахована відповідно до умов договору та за шестимісячний строк з моменту невиконання зобов`язання, а тому її нарахування є правомірним.

Щодо відповідальності за невиконання грошового зобов`язання

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення 496,19 грн інфляційних та 742,53 грн річних, суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України «боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

Сплата інфляційних та річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не мають характеру штрафних санкцій, а є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

У даному випадку Позивачем інфляційні та річні обраховані відповідно до періоду заборгованості, а тому їх нарахування є правомірним.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несплати 26 067,24 грн основної заборгованості, 4 280,03 грн пені, 496,19 грн інфляційних та 742,53 грн річних у добровільному порядку, доведеністю Позивачем власних вимог, не спростування їх Відповідачем, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 5447 від 15.04.2020 у сумі 2 102 грн, які згідно з приписами статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Херсонський морський торгівельний порт» (73000 м. Херсон, проспект Ушакова, буд. 4; ідентифікаційний код 01125695) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрація Херсонського морського порту) (73000, м. Херсон, проспект Ушакова, буд. 4; ідентифікаційний код 38728533) 26 067,24 грн основної заборгованості, 4 280,03 грн пені, 496,19 грн інфляційних, 742,53 грн річних та 2 102 грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.К. Закурін