УХВАЛА

м. Київ

11.08.2020Справа № 910/11609/20
Суддя Господарського суду міста Києва Гулевець О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Мінісо/ Україна/»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Меджик Уорлд»

про стягнення 23 219 287, 57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Мінісо/ Україна/» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Меджик Уорлд» про стягнення 23 219 287,57 грн.

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви з огляду на наступне.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу).

В силу положень ч. 1 ст. 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд зазначає, що за своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

З урахуванням наведеного, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Мінісо/Україна/» просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Меджик Уорлд» суму простроченої заборгованість у розмірі 23 219 287,57 грн за договорами: договір поставки № 201800088 - FSU від 15.06.2018; договір поставки від № 201800096-FSU від 27.06.2018, договір про надання послуг від №201800089-FS від 15.06.2018.

Кожен з договорів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, є самостійним правочином, укладення та виконання яких не залежить один від одного, і правовідносини сторін за якими врегульовуються, також, без урахування умов один одного. Окрім того, кожний договір містить різний предмет правовідносин.

Так, у п. 1.2 договору поставки № 201800088 - FSU від 15.06.2018 сторони погодили, що Франчайзер зобов`язується поставити та передати Франчайзі, а Франчайзі - прийняти погоджений між сторонами товар та оплати його на умовах визначених договором.

У відповідності до п. 1.1. договору про надання послуг № 201800089- FS від 15.06.2018, виконавець приймає на себе зобов`язання протягом строку дії договору надати замовнику послуги в порядку та на умовах, передбачених договором, а замовник прийняти та оплатити такі послуги.

При цьому, з Додатку № 2 до договору про надання послуг № 201800089 - FS вбачається, що виконавець надає замовнику, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги з навчання та стажування персоналу магазину замовника згідно стандартів операційної роботи виконавця.

Відповідно до умов договору поставки від № 201800096-FSU від 27.06.2018 Франчайзер зобов`язується поставити та передати Франчайзі, а Франчайзі - прийняти погоджене між сторонами торговельне обладнання та оплатити його на умовах, визначених цим договором.

Отже, кожен з договорів підлягає окремому дослідженню щодо з`ясування прав, обов`язків сторін, встановлення обставин щодо виконання кожного договору та з`ясування обґрунтованості визначених підстав для стягнення заборгованості за кожним договором окремо.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлення вимог про стягнення 23 219 287,57 грн за вказаними договорами перешкоджатиме всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню всіх обставин справи в їх сукупності та призведе до суттєвого утруднення правильного і своєчасного вирішення господарського спору.

За поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню три окремих спори між тими ж сторонами.

При цьому, підстав для застосування положень ст. 173 ГПК України судом не встановлено.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, що суперечить вимогам 173 Господарського процесуального кодексу України та є підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Мінісо/ Україна/» не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 5 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду позовну заяву та додані до неї документи Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Мінісо/ Україна/».

Додаток: позовна заява від 06.08.2020 з доданими до неї документами.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання ухвали: 11.08.2020.

Суддя О.В. Гулевець