ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020м. ДніпроСправа № 904/3128/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сота Україна", м. Київ

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості

Суддя Крижний О.М.

Секретар судового засідання Солом`яний С.С.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Левченко І.А., довіреність №18/5103 від 10.07.2020, адвокат

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сота Україна" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому з урахуванням заяви (вх.№30146/20 від 07.07.2020) просить стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" 101 698,98 грн., з яких:

- 40 735,47 грн. - пеня;

- 6 908,57 грн. - 3% річних;

- 54 054,94 грн. - штрафу.

Також позивач просить повернути з державного бюджету судовий збір у розмірі 10903,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем умов договору №245/13/39Е від 01.04.2019 про закупівлю товару в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, зазначає, що суму основного боргу погашено ним у повному обсязі після звернення з позовом до суду, а відтак є наявні підстави для закриття провадження у цій частині. Щодо нарахованої пені відповідач зазначає, що порядок та розмірі її не передбачено у договорі, а відтак відсутня правова підстава для її стягнення. Стосовно 3% річних відповідач надає свій контррозрахунок, відповідно до якого розмір 3% річних складає 2,80 грн.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях звертає увагу на те, що позивач, як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2020 відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 01.07.2020. З 01.07.2020 розгляд справи відкладений на 28.07.2020.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.08.2020.

У судовому засіданні 12.08.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин укладення договору про закупівлю товарів, строк дії договору, умови поставки товару, строк та порядок розрахунків, наявність часткових оплат, наявність заборгованості покупця, періоди прострочення виконання зобов`язань.

01.04.2019 між Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сота Україна" (постачальник) укладено договір №245/13/39Е про закупівлю товарів, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов`язується поставити покупцеві товари, зазначені в п.1.2 договору, а покупець прийняти і оплатити такі товари.

Згідно з п.1.2 договору постачальник зобов`язується поставити Сплави, код 1462 (Листи) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною договору.

Сума (ціна) договору, відповідно до Специфікації №1, становить 9 759 150,00 грн. у тому числі податок на додану вартість 20% - 1 626 525,00 грн. (п.3.1 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору покупець здійснює оплату отриманої партії товарів по факту їх поставки протягом 60-ти календарних днів.

Поставка товарів здійснюється партіями. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках. Термін поставки кожної партії товарів протягом 10-ти робочих днів після отримання заявки. Заявка може направлятися постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів. При поставці партії товарів постачальник надає сертифікат виробника, рахунок фактуру, видаткову накладну, товарно-транспортні документи. Датою поставки та переходу права власності на товари буде вважатися дата фактичної поставки товарів на скла покупця (п.п.5.1, 5.3, 5.4 договору).

У відповідності з п.п.11.1, 11.2 договору договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2019, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку, про що сторони підписують додаткову угоду.

Додатковою угодою №1 від 26.12.2019 сторони продовжили термін дії договору до 31.03.2020.

Сторонами підписано Специфікацію №1 до договору на суму 9 759 150,00 грн. Дана специфікація є невід`ємною частиною договору №245/13/39Е від 01.04.2019.

На підтвердження виконання умов договору щодо поставки товару позивачем надано видаткові накладні №265 від 25.11.2019 на суму 268 897,40 грн., №18 від 29.01.2020 на суму 503 316,00 грн.; товарно транспортні накладні №Р265 від 25.11.2019 та №Р18 від 29.01.2020, а також виставлено відповідачеві рахунки на оплату №265 від 25.11.2019 на суму 268 897,40 грн. та №18 від 29.01.2020 на суму 503 316,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідач у повному обсязі не розрахувався за поставлений товар, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 772 213,40 грн., що і стало причиною виникнення спору.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з умов договору (п.4.2) строк оплати поставленої продукції є таким, що настав за першою поставкою 24.01.2020, за другою 30.03.2020 (29.03.2020 вихідний день, тому з урахуванням ч.5 ст. 254 ЦК України строк оплати переноситься на перший робочий день).

Разом з цим, відповідач після звернення позивача з позовом до суду платіжними дорученнями №9004 від 12.06.2020 на суму 95 710,74 грн., № 9747 від 26.06.2020 на суму 173 186,66 грн. та №2547 від 26.06.2020 на суму 503316,00 грн.

Отже, в процесі розгляду справи відповідачем повністю сплачено суму основного боргу у розмірі 772213,40 грн., у зв`язку з чим, позивачем 07.07.2020 подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом.

Так, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 101 698,98 грн., з яких:

- 40 735,47 грн. - пеня;

- 6 908,57 грн. - 3% річних;

- 54 054,94 грн. - штрафу.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст.548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов`язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.7.4 договору за порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених договором, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України.

Відповідно до ст. 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У разі недосягнення згоди між сторонами щодо встановлення та розміру штрафних санкцій за порушення зобов`язання спір може бути вирішений в судовому порядку за заявою заінтересованої сторони відповідно до вимог цього Кодексу.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Розмір штрафних санкцій, що застосовуються у внутрішньогосподарських відносинах за порушення зобов`язань, визначається відповідним суб`єктом господарювання - господарською організацією.

В пункті 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" зазначено, що господарським судам необхідно мати на увазі, що штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абзацом 3 частини 2 ст. 231 ГК України, можливо за сукупності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом; якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу (аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 28.02.2011 у справі №3-11гс11, від 04.02.2014 у справі №3-14гс14, від 05.04.2017 у справі №910/18894/16 та постановах Східного апеляційного господарського суду від 09.01.2018 у справі №917/960/18, Північно-Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2018 у справі №924/1136/18).

В пункті 7.4 договору визначено, що за порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених договором, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України.

Враховуючи, що штрафні санкції передбачені ст. 231 ГК України застосовуються лише за порушення не грошових зобов`язань, а в даному випадку позивач нараховує штрафні санкції (пеню, штраф) за порушення строків оплати, тобто за порушення грошового зобов`язання, суд доходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 40 75,47 грн. штрафу в розмірі 54 054,94 грн. на підставі ст.231 ГК України.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за загальний період з 25.01.2020 по 25.06.2020 в розмірі 6 908,57 грн.

Відповідно до ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Згідно з п. 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Як встановлено судом вище, останнім днем оплати товару, поставленого за видатковою накладною №18 від 29.01.2020 на суму 503 316,00 грн. є 29.03.2020 (неділя), тому останнім днем оплати товару поставленого за цією накладною є 30.03.2020, відповідно прострочка оплати настає з 31.03.2020. Також, відповідачем здійснено часткову оплату 12.06.2020 у сумі 95 710,74 грн., тому за видатковою накладною №265 від 25.11.2019 часткове нарахування на цю суму слід припинити 11.06.2020, та з 12.06.2020 продовжити нарахування на суму залишкову частину заборгованості (173 186,66 грн.).

Таким чином, з урахуванням здійсненого судом розрахунку у правильні періоди, вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 6 851,62 грн.

Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 3% річних у розмірі 6851,62 грн.

Позивач, у заяві про зменшення позовних вимог просить повернути з державного бюджету судовий збір у розмірі 10 903,93 грн.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про судовий збір" у разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи.

Позивачем заявлено про зменшення розміру позовних вимог та стягнення з відповідача 101 698,98 грн., відповідно, розмір судового збору за вказаною вимогою складає 2 102,00 грн. (мінімальна ставка). Звертаючись до суду з позовом, позивачем, згідно платіжного доручення №НД3317 від 04.06.2020, сплачено судовий збір у розмірі 12199,08 грн.

Оскільки Законом України "Про судовий збір" визначено мінімальну ставку судового збору, розмір якої 2 102,00 грн., то у зв`язку зі зменшення розміру позовних вимог з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 10 097,08 грн. (12 199,08-2102,00).

Пунктом 4 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про повернення судового збору.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 141,62 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Сота Україна" до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд.2, ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сота Україна" (04111, м. Київ, вул. Черняхівського, буд. 29, ідентифікаційний код 41323412) 3% річних у розмірі 6 851,62 грн. (шість тисяч вісімсот п`ятдесят одну грн. 62 коп.) та судовий збір у розмірі 141,62 грн. (сто сорок одна грн. 62 коп.)

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Сота Україна" (04111, м. Київ, вул. Черняхівського, буд. 29, ідентифікаційний код 41323412) із державного бюджету України судовий збір у розмірі 10 097,08 грн. (десять тисяч дев`яносто сім грн. 08 коп.), перерахований згідно платіжного доручення №НД3317 від 04.06.2020, оригінал якого міститься в матеріалах справи, про що видати ухвалу.

Наказ та ухвалу видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Центрального апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 13.08.2020

Суддя О.М. Крижний