ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2020 Справа № 904/6177/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Орєшкіної Е.В.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2020 у справі № 904/6177/19 (суддя Колісник І.І., повне рішення складено 02.03.2020)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Крона Імпульс", м. Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний завод", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 444 131 грн 53 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2020 у справі №904/6177/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Крона Імпульс" задоволено частково, з Приватного акціонерного товариства (далі - ПрАТ) "Дніпровський металургійний завод" на користь позивача стягнуто 403 920 грн 00 коп. основного боргу, 3 198 грн 91 коп. трьох процентів річних, 2 827 грн 44 коп. інфляційних втрат, в решті в позові відмовлено;

- приймаючи рішення про часткове задоволення позову, господарський суд виходив з обставин неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором №727/2019 від 12.04.2019 в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу, трьох процентів річних та інфляційних втрат є обґрунтованими;

- відмовляючи в позові в частині стягнення пені, господарський суд посилався на те, що сторони не передбачили в договорі умови по стягненню пені за порушення строків розрахунків;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення господарським судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі;

- у поданій скарзі йдеться про те, що за умовами укладеного сторонами договору право вимоги у позивача виникає з наступного дня за останнім встановленим днем для здійснення оплати за договором, а з урахуванням п. 4.3 договору - з наступного дня за днем усунення недоліків наданих первинних документів, про те, що господарський суд порушив ст. 236 Господарського процесуального кодексу України тому, що в рішенні не встановив всіх обставин справи, зокрема, чи виконав постачальник умови договору в частині надання покупцю належним чином оформлених документів, що є підставою для оплати поставленого товару, внаслідок чого дійшов помилкового висновку, що ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" є боржником, що прострочив виконання зобов`язання, чим порушив норми матеріального права - ст. 612 Цивільного кодексу України, про те, що недоліки первинних документів є доказами того, що станом на день звернення до суду у позивача відсутнє право вимоги за договором №727/2019 від 12.04.2019, про те, що постачальник зобов`язаний на кожну окрему поставку товару надати, зокрема, специфікацію та первинні документи (видаткова накладна, товарно-транспортна накладна), які укладаються між сторонами та мають містити: назву, дату та місце складення документа, сторони, між якими укладається даний документ, зазначення документа, що підтверджує повноваження осіб, які діють від імені юридичної особи, посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані для ідентифікації особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції, зміст та обсяг господарської операції, а також всі документи, складені на виконання договору №727/2019 від 12.04.2019, мають бути скріплені печатками підприємств, про те, що додаток №4 від 08.07.2019 "Специфікація на поставку товару за договором" до договору не містить преамбульної частини, в якій повинні бути зазначені сторони, між якими укладений цей додаток, посада, прізвище, ім`я та по батькові осіб, які діють від імені сторін та зазначення їх повноважень, а також місця його укладення, що спростовує висновки господарського суду про неістотність недоліків первинних документів, про те, що постачальником складено видаткові накладні №248/0708 від 07.08.2019, №2814/1308 від 13.08.2019, №1438/1508 від 15.08.2019, отримані експедитором Мироненко М.М. за довіреністю №070803 від 07.08.2019, яка відсутня в матеріалах справи, з проставленням штампу "Управління складське дирекція з постачання", між тим штампи на відміну від печаток не мають юридичної сили, про те, що належно оформленими первинними документами, які складені на виконання вимог договору, є документи, зазначені в п. 2.3 договору, що містять обов`язкові реквізити та скріплені саме печаткою ПрАТ "Дніпровський металургійний завод", яка є круглою, містить найменування та ідентифікаційний код підприємства, про те, що видаткові накладні підписані особою без повноважень, тобто неналежною особою, з чого випливає їх недійсність на підставі ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, про те, що матеріали справи не містять довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей, у зв`язку з чим висновок господарського суду стосовного того, що відсутність печатки на довіреності, виданій експедитору Мироненку М.М. не свідчить про недійсність довіреності та не спростовує повноважень представника, є неправомірним, оскільки даний доказ не був досліджений судом першої інстанції, що свідчить про порушення судом ст.ст. 76, 77, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, про те, що в матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні №248/0708 від 05.08.2019, №2814/1308 від 13.08.2019, №1438/1508 від 15.08.2019, в яких згідно з проставленим штампом отримувачем товарно-матеріальних цінностей є киснево-конвертерний цех ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" без зазначення відповідальної посадової особи, яка прийняла товар, та підпису цієї особи, про те, що усі документи містять посилання лише на одну довіреність №070803 від 07.07.2019, видану на ім`я експедитора Мироненка М.М., який відповідно до видаткових накладних є працівником "Управління складське дирекція з постачання", а відповідно до товарно-транспортних накладних - киснево-конвертерного цеху, що позбавляє можливості встановити, хто отримав даний товар, а також про те, що строк виконання зобов`язань за даним договором не настав з огляду на те, що постачальником не виконано умови п.п. 2.3, 13.4 договору, а отже у позивача відсутнє право вимоги за цим договором;

- 04.08.2020 представник скаржника в судове засідання не з`явився, на адресу апеляційного суду скаржником направлено клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що адвокат ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" - Коренчук Т.О. не має можливості бути присутньою в судовому засіданні 04.08.2020 тому, що забезпечувала представництво інтересів в Печерському районному суді міста Києва, у співробітників якого підтверджено діагноз COVID-19, внаслідок чого зазначений вище адвокат перебуває на добровільній самоізоляції та має змогу брати участь в судових засіданнях виключно в режимі відеоконференції поза межами суду, а також тим, що адвокат Сіренко Ю.В. не має можливості взяти участь в судовому засіданні, призначеному на 11 годину 30 хвилин 04.08.2020, оскільки в цей час забезпечуватиме представництво інтересів ТОВ "Серединецьке" по справі № 904/2966/20;

- позивач вважає рішення господарського суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що факт здійснення господарської операції підтверджений відповідачем в листі №107/4856 від 27.11.2019, на те, що реальність здійснення господарських операцій за спірними накладними підтверджена зареєстрованими податковими накладними та декларацією з податку на додану вартість, на те, що факт поставки не заперечується відповідачем, на те, що видаткові накладні містять назву підприємства постачальника і покупця, зміст, обсяг та одиницю виміру господарської операції, підпис уповноважених осіб сторін, засвідчені відтиском печатки товариств, на те, що претензії щодо видаткових та товарно-транспортних накладних заявлені відповідачем лише після звернення позивача з позовом до суду, на те, що відповідачем не надано доказів направлення позивачу повідомлення про неналежне оформлення документів, які підлягають передачі разом з товаром, а також на те, що недоліки в оформленні видаткових та товарно-транспортних накладних допущені саме відповідачем;

- представник позивача з`явився в судове засідання і просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2019 ТОВ "Крона Імпульс" (постачальником) та ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" (покупцем) укладено договір №727/2019, на підставі п. 1.1 якого постачальник зобов`язався передати покупцю продукцію (далі - товар), а покупець - прийняти у власність і оплатити товар на передбачених цим договором умовах.

Згідно з п. 1.2 договору номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість товару та інші умови узгоджуються сторонами в специфікаціях (додатках), які після їх підписання є невід`ємною частиною цього договору.

В п. 2.1. договору сторонами визначено, що поставка товару здійснюється партіями. Партія товару - товар, оформлений одним товарно-транспортним документом.

Відповідно до п. 2.3 договору на кожну поставлену партію товару постачальник повинен надати покупцю наступні документи: рахунок-фактуру, сертифікат якості виробника, видаткову накладну, податкову накладну, складену в електронній формі з дотриманням вимог щодо реєстрації в порядку, визначеному законодавством, з електронним підписом уповноваженої особи та з реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних, в порядку, передбаченому п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, інші документи, перераховані в специфікації (додатку). Зазначені вище документи при поставці товару автотранспортом надаються постачальником одночасно з товаром.

П. 2.4 договору встановлено, що датою поставки товару вважається дата, проставлена на видатковій накладній при отриманні товару.

Згідно з п. 4.1 договору оплата вартості товару (платежі) здійснюється в гривнях на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі, на умовах оплати узгоджених сторонами у відповідній специфікації (додатках) до цього договору. У цьому випадку, умови оплати поширюються тільки на партії товару, передбачені такими специфікаціями (додатками).

Відповідно до п. 4.2 договору підставою для оплати узгодженої до відвантаження партії товару є виставлений постачальником рахунок.

За умовами п. 4.3 договору у випадку, коли документи, зазначені в п. 2.3 цього договору, не надані постачальником у встановлений в п. 2.3 договору строк або оформлені постачальником неналежним чином (з порушенням чинного законодавства та умов цього договору), про що покупець направляє постачальнику відповідне повідомлення про порушення умов п. 2.3 договору, покупець має право затримати оплату товару до надання постачальником повного комплекту належним чином оформленої документації, при цьому строк оплати, вказаний у пункті 4.1 договору збільшується на період надання документів, зазначених у п. 2.3 договору, оформлених належним чином. Також в даному випадку, штрафні санкції до покупця за порушення строків розрахунків за договором не застосовуються, три проценти річних за користування чужими грошовими коштами та індекс інфляції не нараховуються та не сплачуються покупцем.

Згідно з п. 13.4 цей договір і всі первинні документи, які фіксують здійснення фінансово-господарських операцій між постачальником і покупцем, повинні бути скріплені печатками підприємств і підписані особисто уповноваженими посадовими особами.

Сторонами підписана специфікація до договору (додаток № 4 від 08.07.2019 в редакції додаткової угоди № 1 від 08.07.2019), згідно з п. 3 якої оплата товару, що поставляється за цією специфікацією, здійснюється покупцем на умовах відстрочки платежу протягом тридцяти календарних днів від дати поставки товару.

Виходячи з умов договору, позивач у період з 07.08.2019 по 15.08.2019 поставив відповідачу товар на загальну суму 403 920 грн 00 коп., що підтверджується представленими в матеріалах справи копіями видаткових накладних, підписаних з боку відповідача без зауважень.

18.10.2019 позивач направив на адресу відповідача лист № 1810-19 від 18.10.2019 з вимогою оплати отриманого товару на вказану вище суму.

У відповідь на зазначену вимогу листом №107/4856 від 27.11.2019 відповідач в особі виконуючого обов`язки генерального директора Баша В.О. повідомив позивача про те, що перерахування суми заборгованості за договором № 727/2019 від 12.04.2019 в сумі 403 920 грн 00 коп. буде здійснено найближчим часом.

Станом на момент звернення з позовом заборгованість відповідача по оплаті вартості товару складає 403 920 грн 00 коп..

У зв`язку з несвоєчасною оплатою позивачем нараховані три проценти річних в сумі 3 213 грн 09 коп. за період з 07.09.2019 по 16.12.2019 та інфляційні втрати в сумі 2 827 грн 44 коп. за період з жовтня по листопад 2019 року.

В процесі розгляду справи господарським судом докази погашення вказаної суми заборгованості відповідачем не надані.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 названого Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 610 Кодексу передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 629 Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Кодексу за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобов`язань за договором №727/2019 від 12.04.2019 в частині своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару, а також ненадання відповідачем належних і допустимих доказів, які б спростували таке порушення, господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 403 920 грн 00 коп. основного боргу, 3 198 грн 91 коп. трьох процентів річних та 2 827 грн 44 коп. інфляційних втрат.

З огляду на викладене підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Доводи скаржника про невстановлення господарським судом обставин щодо надання позивачем належним чином оформлених документів, що є підставою для оплати товару визнані колегією суддів безпідставними, оскільки на виконання умов п. 4.3 укладеного сторонами договору докази направлення позивачу повідомлення про ненадання ним документів, передбачених п. 2.3 договору або про неналежне їх оформлення не представлені.

Посилання скаржника на неналежне оформлення специфікації, яка є додатком № 4 до укладеного сторонами договору визнані колегією суддів необґрунтованими тому, що вказаний додаток містить достатньо конкретні відомості про договір №727/2019 від 12.04.2019.

Доводи скаржника про недоліки первинних документів, які полягають у відсутності печатки ПрАТ "Дніпровський металургійний завод" на видаткових накладних, підписання останніх неналежною особою, відсутності у товарно-транспортних накладних відомостей стосовно особи, яка прийняла товар, а також про ненастання строку оплати за поставлений товар колегією суддів не прийняті до уваги.

У даному випадку, обставини щодо отримання товару в установленому ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України порядку скаржником не спростовані, наявність заборгованості перед позивачем в сумі 403 920 грн 00 коп. за договором №727/2019 від 12.04.2019 підтверджена відповідачем в листі №107/4856 від 27.11.2019 (том 1, арк.с. 50).

Зазначені доводи не є достатніми підставами для визнання відсутнім у позивача права вимоги.

Інші доводи скаржника не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із засад здійснення судочинства встановлено розумні строки розгляду справи судом.

Згідно зі ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

При зверненні з клопотанням обставини щодо неможливості розгляду справи за відсутності представника товариства в установленому порядку скаржником не доведені.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що явка представників учасників справи в засідання апеляційного суду обов`язковою не визнавалася, скаржник не повідомив про намір надати будь-які додаткові пояснення по суті апеляційної скарги, представник скаржника, який попередньо прийняв участь у засіданні Печерського районного суду м. Києва не був позбавлений можливості завчасно подати до суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Також, скаржник не був позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2020 у справі №904/6177/19 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку, передбаченому п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України;

- повна постанова складена 13.08.2020

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя Е.В. Орєшкіна