ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

04 серпня 2020 рокуСправа № 912/2447/20

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В., розглянувши заяву Селянського (фермерського) господарства "Таврія" про забезпечення позову у справі № 912/2447/20

за позовом: Селянського (фермерського) господарства "Таврія", 28631, Кіровоградська область, Устинівський район, с. Докучаєве, вул. Докучаєвська, 8, ідентифікаційний код 23693276

до: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, 25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26, ідентифікаційний код 39767636

про визнання додаткової угоди укладеною

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Селянського (фермерського) господарства "Таврія", яка містить вимоги до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та Селянським (фермерським) господарством "Таврія" додаткову угоду про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки від 24.03.2010 (зареєстрований у ДП Центр Державного земельного кадастру 01.11.2004 книга № 4 за № 1230) у редакції, викладеній позивачем у позовній заяві.

Ухвалою від 04.08.2020 подану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/2447/20.

Одночасно з позовною заявою позивачем також подано заяву про забезпечення позову, згідно якої позивач просить:

- заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області (25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26, ідентифікаційний код 39767636) здійснювати дії спрямовані на розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за кадастровим номером :02:000:9018, загальною площею 36,3123 га;

- заборонити державним кадастровим реєстраторам відділу Держгеокадастру в Устинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області здійснювати дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за кадастровим номером :02:000:9018, загальною площею 36,3123 га у Державному земельному кадастрі;

- заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за кадастровим номером :02:000:9018, загальною площею 36,3123 га.

На виконання ч. 5 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, заявником до заяви додано платіжне доручення №239 від 31.07.2020, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Суд враховує, що заявником, на виконання п. 6 ч. 1 ст. 139 Господарського процесуального кодексу України, не зазначено пропозицій щодо зустрічного забезпечення.

Разом з цим, суд враховує, що відсутність пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення не є безумовною підставою для відмови у забезпеченні позову, оскільки зазначене питання суд має право вирішити самостійно, з урахуванням конкретних обставин.

Вказану правову позицію викладено постанові Верховного суду від 04.03.2020 у справі № 465/6147/18.

В обґрунтування поданої заяви позивач зазначає, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, як розпорядник земельної ділянки, в силу приписів статі 122 Земельного кодексу України, на даний час, при наявності судового спору щодо поновлення договору оренди землі, має всі можливості приймати рішення та здійснювати дії, спрямовані на зміну цільового призначення та складу угідь, зміну конфігурації та меж, зміну кадастрового номеру, поділ чи об`єднання, передання у власність чи надання у користування спірної земельної ділянки. Такі дії відповідача мають безпосередній вплив: на виконання рішення суду, щодо державної реєстрації речового права, похідного від права власності - оренди, а також на розгляд виниклого між сторонами спору. Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області систематично здійснює заходи щодо поділу та передачі земельних ділянок на земельні торги, такі дії у подальшому, у випадку прийняття рішення на користь заявника, можуть утруднити реєстрацію права оренди на земельні ділянки за позивачем на підставі прийнятого рішення, оскільки таке право знову потребуватиме захисту шляхом подання позову до осіб, яким ймовірно буде передано право на вказані земельні ділянки. В даному випадку в результаті поділу земельної ділянки, яка є предметом договору оренди землі - відбудеться зміна її межі та площі, припиниться її існування в дійсних межах, відтак, посилання позивача на ч. ч. 1-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" буде мати вигляд безпідставного.

На підставі викладеного позивач вважає, що у випадку передачі земельної ділянки у власність чи користування третім особам, СФГ "Таврія" буде змушене захищати своє порушене право шляхом подання інших позовів, а тому невжиття заходів до забезпечення позову, заявлених у заяві, не забезпечить реального захисту прав господарства на оренду земельної ділянки, що є головною метою судочинства.

При розгляді заяви СФГ "Таврія" про забезпечення позову господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Суд враховує, що спірні правовідносини між сторонами стосуються реалізації позивачем свого права, як орендаря земельної ділянки, на поновлення договору оренди землі, що передбачено ст. 33 Закону України "Про оренду землі". В силу положень наведеної норми поновлення договору оренди землі здійснюється шляхом укладення додаткової угоди. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Оренда земельної ділянки, згідно положень наведеного Закону, передбачає собою засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України та Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право оренди земельної ділянки підлягає обов`язковій державні реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації.

Таким чином, поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся у даній справі, у разі визнання судом позовних вимог обґрунтованими, забезпечується можливістю продовження фактичного користування земельною ділянкою та відповідною реєстрацією права оренди.

З підстав викладеного господарський суд вважає, що запропоновані позивачем згідно поданої заяви про забезпечення позову заходи до забезпечення позову співвідносяться із заявленими позовними вимогами.

Умовою для забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення щодо ймовірності вчинення відповідних дій.

Як слідує з приписів ст. 13 Конституції України, зокрема, земля є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Згідно частини 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

За правилами ст. 127 Земельного кодексу України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, як розпорядник земельної ділянки, в силу приписів Земельного кодексу України, при наявності в суді спору щодо поновлення договору оренди землі, має всі можливості здійснювати будь-які дії по розпорядженню земельною ділянкою, у тому числі передавати земельну ділянку у власність або в користування для всіх потреб іншим особам змінювати її межі, цільове призначення тощо.

Вказані дії мають безпосередній вплив на ефективність захисту або поновлення прав позивача, за захистом яких він звернувся у даній справі, у разі визнання судом позовних вимог обґрунтованими.

За наведених обставин, суд вважає в даному випадку обґрунтованими побоювання заявника щодо ймовірності вчинення Головним управління Держгеокадастру у Кіровоградській області дій по розпорядженню земельної ділянкою в період вирішення спору в суді.

Крім того, виходячи з положень ст. 79-1 Земельного кодексу України, поділ земельної ділянки, яка є предметом договору оренди землі, чи вчинення інших дій, спрямованих на зміну меж такої земельної ділянки, призведе до формування нових земельних ділянок і як наслідок - припинення існування земельної ділянки, як об`єкта цивільних прав, в попередньо визначених межах.

Згідно ст. 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр", внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Пунктом 5 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, до складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком.

Так, пунктом 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 передбачено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування.

Пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, поділу чи об`єднання земельних ділянок.

Пунктом 136 Порядку передбачено, що відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою вносяться шляхом здійснення Державним кадастровим реєстратором, зокрема, дій щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки шляхом закриття Поземельної книги відповідно до пункту 60 цього Порядку із скасуванням кадастрового номера земельної ділянки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру та здійснений державної реєстрації земельної ділянки, яка утворилася в результаті поділу чи об`єднання, згідно з пунктами 107-111 і 113 цього Порядку.

У разі поділу чи об`єднання земельній ділянці присвоюється новий кадастровий номер (п. 29 Порядку).

Таким чином, у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:9018 (як об`єкта права), заявник буде позбавлений можливості зареєструвати право оренди на цю ділянку на підставі рішення суду у разі задоволення позовних вимог та буде вимушений захищати своє право шляхом подання інших позовів, у тому числі, з метою відновлення запису щодо земельної ділянки за кадастровим номером :02:000:9018.

Суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що пункт 1 статті 6 Конвенції забезпечує всім "право на суд", яке охоплює право на виконання остаточного рішення, ухваленого будь-яким судом. ЄСПЛ в контексті права на виконання остаточного рішення зауважує, що метою заходу забезпечення є підтримання status quo, поки суд не визначиться щодо виправданості цього заходу. Крім того, тимчасовий захід спрямований на те, щоб протягом судового розгляду щодо суті спору суд залишався в змозі розглянути позов заявника за звичайною процедурою. ЄСПЛ також звернув увагу на те, що тимчасові забезпечувальні заходи мають на меті забезпечити протягом розгляду продовження існування стану, який є предметом спору (§§ 60, 61 рішення від 13.01.2011 у справі "Кюблер проти Німеччини", заява № 32715/06). Отже, заходи забезпечення позову, без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь позивача вже не призведе до захисту прав або інтересів позивача, по який він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Оскільки, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області систематично здійснює заходи щодо поділу та передачі земельних ділянок на земельні торги, такі дії у подальшому, у випадку прийняття рішення на користь заявника, можуть утруднити реєстрацію права оренди на цю земельну ділянку за заявником на підставі прийнятого рішення, оскільки таке право знову потребуватиме захисту шляхом подання позову до осіб, яким ймовірно буде передано право на частини поділеної земельної ділянки.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області, державним кадастровим реєстраторами відділу в Устинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти дії по розпорядженню земельною ділянкою, у випадку прийняття рішення на користь заявника не забезпечить реального захисту прав останнього на оренду земельної ділянки, що є головною метою судочинства. Отже, вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника та забезпечить можливість реального судового захисту.

Отже, заява СФГ "Таврія" про забезпечення позову у цій частині підлягає задоволенню судом.

Щодо заборони державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9018, то суд вважає вказане безпідставним, оскільки даною ухвалою Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області, як розпоряднику земельної ділянки, заборонено вчиняти будь-які дії по розпорядженню вказаною земельною ділянкою.

Заявником не додано доказів того, що Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області або будь-якою іншою особою на час подання заяви про забезпечення позову вже вчинено будь-які дії по відношенню до земельної ділянки загальною площею 36,3123 га, кадастровий номер :02:000:9018, які є передумовою для здійснення державними реєстраторами речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідних дій (внесення відповідних записів) щодо земельної ділянки.

Враховуючи викладені вище обставини, заява Селянського (фермерського) господарства "Таврія" про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Крім того, господарський суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, так як спір у даній справі немайновий, тому можливі збитки відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, відсутні.

Господарський суд звертає увагу заявника, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, якщо змінились певні обставини. Тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Селянського (фермерського) господарства "Таврія" (28631, Кіровоградська область, Устинівський район, с. Докучаєве, вул. Докучаєвська, 8, ідентифікаційний код 23693276) про забезпечення позову у справі №912/2447/20 задовольнити частково.

Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області (вул. Академіка Корольова, 26, м. Кіровоград, 25030; ідентифікаційний код 39767636) здійснювати дії спрямовані на розпорядження земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за кадастровим номером :02:000:9018, загальною площею 36,3123 га.

Заборонити Державним кадастровим реєстраторам Відділу Держгеокадастру в Устинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (вул. Ювілейна, 19, смт Устинівка, Кіровоградська обл., 28600) здійснювати дії, спрямовані на скасування державної реєстрації земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Докучаєвської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області за кадастровим номером :02:000:9018, загальною площею 36,3123 га у Державному земельному кадастрі.

У задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

Стягувачем є: Селянське (фермерське) господарство "Таврія" (28631, Кіровоградська область, Устинівський район, с. Докучаєве, вул. Докучаєвська, 8, ідентифікаційний код 23693276).

Боржником є: Головне управління Держгеокдастру в Кіровоградській області (25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26, ідентифікаційний код 39767636).

Дана ухвала є виконавчим документом, набирає законної сили з моменту її прийняття та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили відповідно до вимог статті 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалу може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її підписання до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Оригінал ухвали направити Селянському (фермерському) господарству "Таврія" за адресою: 28631, Кіровоградська область, Устинівський район, с. Докучаєве, вул. Докучаєвська, 8.

Копії ухвали направити на адресу Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області за адресою: 25030, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26 та Відділу Держгеокадастру в Устинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області за адресою: 28600, Кіровоградська область, смт. Устинівка, вул. Ювілейна, 19.

Суддя В.В.Тимошевська