ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

29.07.2020р. Справа №33/198б

за скаргою: №б/н від 21.05.2020р. Вертоли Андрія Володимировича на дії Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у справі:

за заявою: Державної податкової інспекції у м.Харцизьку

до боржника: Приватного підприємця - фізичної особи Вертоли Андрія Володимировича

про банкрутство

Суддя: Паляниця Ю.О.

Секретар судового засідання (помічник судді): Рильцова Є.Ю.

У засіданні брали участь:

від заявника (банкрута): не з`явився

від кредитора: не з`явився

від органу примусового виконання рішень: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

За змістом відомостей, які наявні у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», в провадженні господарського суду Донецької області перебувала справа №33/198б про банкрутство Приватного підприємця - фізичної особи Вертоли Андрія Володимировича (код НОМЕР_1 ).

Постановою господарського суду від 29.06.2005р. Приватного підприємця - фізичну особу Вертолу Андрія Володимировича м.Харцизьк визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців до 29.12.2005р.

Ухвалою суду від 18.01.2006р. (суддя Тарапата С.С.) затверджено звіт ліквідатора по справі №33/198б про банкрутство Приватного підприємця - фізичної особи Вертоли Андрія Володимировича , м.Харцизьк; припинено підприємницьку діяльність Приватного підприємця - фізичної особи Вертоли Андрія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ); провадження по справі №33/198б припинено.

Згідно з Указом Президента України від 14.04.2014р. «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», на території Донецької області з 14.04.2014р. розпочато проведення антитерористичної операції.

У зв`язку з проведенням активної фази антитерористичної операції у місті Донецьку, в тому числі, у небезпечній близькості до місця розташування господарського суду, з метою безпеки суддів, працівників апарату суду та учасників судового процесу, у відповідності до наказу №37 від 07.07.2014р. в.о. голови суду господарський суд Донецької області в період з 08.07.2014р. по 11.07.2014р. призупинив свою роботу у повному обсязі.

Крім того, відповідно до наказу №38 від 14.07.2014р. голови суду, господарський суд Донецької області з 15.07.2014р. призупинив свою роботу до закінчення дії обставин, які створюють загрозу життю і здоров`ю працівників господарського суду Донецької області та учасників судового процесу.

Наразі, розпорядженням №21-р від 24.04.2015р. голови Вищого господарського суду України «Про відновлення роботи господарського суду Донецької області» діяльність господарського суду Донецької області відновлено з 27.04.2015р. за адресою: м.Харків, проспект Леніна, 5.

До початку антитерористичної операції господарський суд Донецької області був розташований за адресою: м.Донецьк, вул.Артема, 157. З липня 2014 року і по теперішній час місто Донецьк не є підконтрольним українській владі. Матеріали судової справи №33/198б є втраченими.

25.05.2020р. на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга б/н від 25.05.2020р. на дії державного виконавця, у якій скаржник просив суд:

- поновити строк для подання скарги;

- визнати дії Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в частині відмови в знятті арешту зі всього майна протиправними;

- зняти арешт зі всього майна, що належить Вертолі Андрію Володимировичу (адреса: АДРЕСА_2 ).

Ухвалою господарського суду від 25.05.2020р. (суддя Тарапата С.С.) поновлено фізичній особі Вертолі А.В. строк на подання скарги та призначено вказану скаргу до розгляду у судовому засіданні на 03.06.2020р.; зобов`язано орган примусового виконання рішень надати відзив на скаргу.

У зв`язку з перебуванням 03.06.2020р. судді Тарапати С.С. на лікарняному, листом №33/198б від 02.06.2020р. господарського суду учасників розгляду скарги повідомлено про те, що судове засідання 03.06.2020р. не відбудеться.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку із перебуванням судді Тарапати С.С. на лікарняному, 15.07.2020р. здійснено повторний автоматичний розподіл судової справи, внаслідок чого справу №33/198б передано на розгляд судді Паляниці Ю.О.

Ухвалою суду від 20.07.2020р. призначено до розгляду скаргу в судовому засіданні 29.07.2020р. о 14:30 год. Присутність учасників розгляду скарги у судовому засіданні визначена не обов`язковою.

Представники скаржника, кредитора та органу примусового виконання рішень у судове засідання 29.07.2020р. не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Згідно з ч.2 ст.342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, з огляду на приписи наведеної норми господарського процесуального законодавства України, суд дійшов висновку, що скарга може бути розглянута за наявними у ній документами, а відсутність у судовому засіданні скаржника, кредитора та органу примусового виконання рішень не перешкоджає її розгляду.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали розглядуваної скарги, в провадженні господарського суду Донецької області перебувала справа №33/198б про банкрутство Приватного підприємця - фізичної особи Вертоли Андрія Володимировича (код НОМЕР_1 ).

05.12.2003р. державним виконавцем Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Управління юстиції Кудіним О.Г. при примусовому виконанні ухвали господарського суду Донецької області про порушення справи про банкрутство №33/198б від 10.11.2003р. про неспроможність суб`єкта підприємницької діяльності Вертоли А.В. своєчасно виконати грошові зобов`язання перед кредиторами/бюджетом накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, про що, з посиланням на приписи ст.55 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцем прийнято відповідну постанову (ВП АА №398599).

За змістом відомостей, які наявні у комп`ютерній програмі «Діловодство спеціалізованого суду», постановою господарського суду від 29.06.2005р. Приватного підприємця - фізичну особу Вертолу Андрія Володимировича м.Харцизьк визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців до 29.12.2005р.

Ухвалою суду від 18.01.2006р. затверджено звіт ліквідатора по справі №33/198б про банкрутство Приватного підприємця - фізичної особи Вертоли Андрія Володимировича , м.Харцизьк; припинено підприємницьку діяльність Приватного підприємця - фізичної особи Вертоли Андрія Володимировича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ); провадження по справі №33/198б припинено.

Одночасно, як вказує скаржник з посиланням на наявну у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інформацію, на теперішній час все майно Вертоли Андрія Володимировича перебуває під арештом (реєстраційні номера обтяжень: №2337323, №2337331), який накладено постановою б/н від 05.12.2003р. (Харцизький відділ ДВС).

У листі-відповіді №3800/В-832/02.4Д Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на звернення заявника з вимогою про скасування постанови б/н від 05.12.2003р. про накладення арешту та оголошення заборони на його відчуження, орган примусового виконання рішень надав роз`яснення щодо порядку зняття арешту з майна, посилаючись на приписи ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», та зазначив про неможливість вчинення відповідних дій за відсутності рішення суду про це.

За твердженням скаржника, з огляду на те, що з прийняттям місцевим судом постанови про визнання боржника банкрутом органом виконання судового рішення накладений на все майно боржника арешт скасовано не було, вказане стало підставою для звернення до суду з розглядуваною скаргою.

Нормативно скарга обґрунтована приписами абз.6 ч.1 ст.23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній на момент прийняття постанови про визнання банкрутом підприємця).

Приписами норм ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України (у діючій редакції) регламентовано, що судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

21.10.2019р. набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства №2597-VIII від 18.10.2018р., який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

З дня введення в дію цього Кодексу визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (Відомості Верховної Ради України, 1992р., №31, ст.440 із наступними змінами) (п.2 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства).

За змістом ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Порядок розгляду скарг на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення регламентовано приписами розділу VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень» Господарського процесуального кодексу України.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права (ст.339 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ст.340 вказаного процесуального кодексу України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Згідно із ст.4-5 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття постанови про визнання банкрутом підприємця) господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов`язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За приписом ст.115 Господарського процесуального кодексу України (в редакції чинній станом на 29.06.2005р.) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із ч.1 ст.22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у відповідній редакції) у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.23 вказаного нормативно-правового акту України (в редакції чинній на момент введення процедури ліквідації боржника) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Як вказувалось, у зв`язку з проведенням на території міста Донецька антитерористичної операції матеріали судової справи №33/198б про банкрутство Приватного підприємця - фізичної особи Вертоли Андрія Володимировича (код НОМЕР_1 ) є втраченими.

Процесуальні документи по цій справі внесені до комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», зокрема, ухвала від 18.01.2006р., містить посилання на постанову господарського суду від 29.06.2005р., якою Приватного підприємця - фізичну особу Вертолу Андрія Володимировича м.Харцизьк визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців до 29.12.2005р.

З метою отримання та дослідження змісту названого процесуального документу, ухвалою суду від 20.07.2020р. зобов`язано Головне управління ДФС у Донецькій області (правонаступник Державної податкової інспекції у м.Харцизьку, ініціюючий кредитор) надати суду належним чином засвідчену копію постанови господарського суду Донецької області від 29.06.2005р. у справі №33/198б або письмові пояснення у разі відсутності.

Головне управління ДФС у Донецькій області вимоги суду не виконало, належним чином засвідченої копії постанови господарського суду Донецької області від 29.06.2005р. у справі №33/198б або письмових пояснень у разі відсутності суду не надало.

Крім того, у листі б/н від 21.07.2020р. Вертола А.В. повідомив суд про відсутність у останнього постанови господарського суду Донецької області від 29.06.2005р. у справі №33/198б у зв`язку з її втратою внаслідок проведення антитерористичної операції на сході країни та вимушеною зміною фактичного місця проживання боржника.

Разом з цим, господарським судом враховано, що юридичний факт банкрутства особи вводить відносно банкрута новий правовий режим, який регулюється спеціальним нормативно-правовим актом України - Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (до набрання чинності Кодексу України з процедур банкрутства та чинним на момент постановлення відповідного процесуального документа суду (постанови), вимоги якого розповсюджуються на усіх учасників суспільних відносин, що стосуються прав і обов`язків боржника-банкрута.

Постанова про визнання боржника банкрутом та безпосередньо встановлення факту банкрутства для осіб, які наклали обтяження на майно боржника, визнаного банкрутом, є правозмінюючим юридичним фактом, наслідком якого є скасування обтяжень та заборон, що накладені на майно банкрута, будь-якими органами (судами, нотаріусами, органами виконавчої служби, тощо), що їх наклали (вчинили).

При цьому, за змістом ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент введення процедури ліквідації боржника) виконавче провадження підлягає закінченню у випадку, зокрема, передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом.

У разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку з завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника (ст.38 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999р.).

Таким чином, за наявності відкритих виконавчих проваджень щодо боржника, при прийняті постанови про визнання боржника банкрутом виконавчі документі підлягають передачі ліквідатору (арбітражному керуючому) з подальшим закінченням виконавчих проваджень, та, у разі накладення арешту на майно боржника, його скасування.

Одночасно, як вказувалось, у листі №3800/В-832/02.4Д Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) надавалось роз`яснення щодо порядку зняття арешту з майна, з посиланням на приписи ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», та вказувалось про неможливість вчинення відповідних дій за відсутності рішення суду про це.

Крім того, орган примусового виконання рішень наголошував, що у Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень (окремий спецрозділ, який є архівною складовою частиною Автоматизованої системи виконавчого провадження (АСВП) та містить інформацію про виконавчі провадження, зареєстровані до запровадження АСВП) та Автоматизованій системі виконавчого провадження відсутні відомості про наявність на виконані у відділі виконавчих документів, боржником за якими є Вертола А.В.

Отже, наявність арешту на майно боржника за відсутності відкритого виконавчого провадження є неправомірним та порушує законні права особи.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» (чинна редакція) у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1 2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що арешт, накладений постановою від 05.12.2003р. державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Управління юстиції Кудіна О.Г. при примусовому виконанні ухвали господарського суду Донецької області про порушення справи про банкрутство №33/198б від 10.11.2003р. на все майно Вертоли Андрія Володимировича , підлягає скасуванню, а вимоги скарги в цій частині - задоволенню.

Одночасно, приймаючи до уваги висновки суду щодо неправомірності існування арешту майна Вертоли А.В. , вимоги скарги щодо визнання дій Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в частині відмови в знятті арешту зі всього майна протиправними є правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.

При цьому, зважаючи на те, що звернення боржника з розглядуваною скаргою здійснено в межах справи про банкрутство та обумовлено існуванням постанови державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Управління юстиції Кудіна О.Г. від 05.12.2003р., прийнятої на підставі ухвали господарського суду Донецької області про порушення справи про банкрутство №33/198б від 10.11.2003р., суд вважає за доцільне викласти резолютивну частину цієї ухвали саме з посиланням на відповідні документи держаного виконавця і суду.

Крім того, господарський суд звертає увагу на наступне.

За змістом ст.11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції станом на момент винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство) суддя, прийнявши заяву про порушення справи про банкрутство, не пізніше ніж на п`ятий день з дня її надходження виносить і направляє сторонам та державному органу з питань банкрутства ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство, в якій вказується про прийняття заяви до розгляду, про введення процедури розпорядження майном боржника, призначення розпорядника майна, дату проведення підготовчого засідання суду, яке має відбутися не пізніше ніж на тридцятий день з дня прийняття заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не передбачено цим Законом, введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

За результатами розгляду заяви кредитора та відзиву боржника у підготовчому засіданні виноситься ухвала, в якій визначаються:

розмір вимог кредиторів, які подали заяву про порушення справи про банкрутство;

дата складення розпорядником майна реєстру вимог кредиторів, який має бути складений та поданий до господарського суду на затвердження не пізніше двох місяців та десяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду;

дата попереднього засідання суду, яке має відбутися не пізніше трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду;

дата скликання перших загальних зборів кредиторів, які мають відбутися не пізніше трьох місяців і десяти днів після дати проведення підготовчого засідання суду;

дата засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника, чи про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи припинення провадження у справі про банкрутство, яке має відбутися не пізніше шести місяців після дати проведення підготовчого засідання суду.

Господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників провадження у справі про банкрутство чи за своєю ініціативою вживати заходів щодо забезпечення вимог кредиторів. Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити укладати без згоди арбітражного керуючого угоди, а також зобов`язати боржника передати цінні папери, валютні цінності, інше майно на зберігання третім особам або вжити інших заходів для збереження майна, про що виноситься ухвала. Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до законодавства (ст.12 вказаного нормативно-правового акту України у відповідній редакції).

Водночас, відповідно до п.8 ч.1 ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIV від 21.04.1999р. виконавче провадження підлягає обов`язковому зупиненню у випадку порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, крім випадків знаходження виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника).

Відтак, з аналізу наведених вище норм вбачається, що з прийняттям заяви про порушення справи про банкрутство вводиться мораторій на задоволення вимог кредиторів, в тому числі, забороняється стягнення на підставі виконавчих документів, а відкриті виконавчі провадження (та, як наслідок, вчинення виконавчих дій) щодо боржника підлягають обов`язковому зупиненню.

В той же час, ухвала суду від 10.11.2003р. про порушення справи №33/198б про банкрутство Приватного підприємця - фізичної особи Вертоли Андрія Володимировича (код НОМЕР_1 ) не містить інформації про вжиття судом заходів щодо забезпечення вимог кредиторів.

Таким чином, прийняття постанови від 05.12.2003р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження при примусовому виконанні ухвали господарського суду Донецької області про порушення справи про банкрутство №33/198б від 10.11.2003р. про неспроможність суб`єкта підприємницької діяльності Вертоли А.В. своєчасно виконати грошові зобов`язання перед кредиторами/бюджетом суперечить наведеним вище приписам законодавства України станом на 10.11.2003р.

Відповідно до ст.343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відтак, враховуючи вищенаведене, скарга №б/н від 21.05.2020р. Вертоли Андрія Володимировича підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу №б/н від 21.05.2020р. Вертоли Андрія Володимировича задовольнити.

Визнати протиправними дії Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) в частині відмови в знятті арешту зі всього майна Вертоли Андрія Володимировича , накладеного постановою від 05.12.2003р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Управління юстиції Кудіним О.Г. при примусовому виконанні ухвали господарського суду Донецької області про порушення справи про банкрутство №33/198б від 10.11.2003р.

Скасувати арешт, накладений на все майно Вертоли Андрія Володимировича постановою від 05.12.2003р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Харцизького міського відділу державної виконавчої служби Управління юстиції Кудіним О.Г. при примусовому виконанні ухвали господарського суду Донецької області про порушення справи про банкрутство №33/198б від 10.11.2003р.

Вступну та резолютивну частини ухвали складено та підписано 29.07.2020р.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.08.2020р.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Ю.О.Паляниця