ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.08.2020 Справа № 905/731/20

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Новікової К.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Фізичної особи-підприємця Куцобіної Жанни Анатоліївни до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області №7/50-5102 від 26.02.2020; про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки,-

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Куцобіна Жанна Анатоліївна звернулася до Господарського суду Донецької області із позовом до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області №7/50-5102 від 26.02.2020 та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невмотивовану відмову відповідача у продовжені строку дії договору оренди земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 905/731/20, судове засідання призначено на 19.05.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 06.05.2020 повідомлено учасників справи, що розгляд справи, призначений на 19.05.2020 не відбудеться та зазначено, що про дату та час проведення судового засідання учасники справи будуть повідомленні додатково ухвалою Господарського суду Донецької області після закінчення дії карантину, введеного постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами).

01.06.2020 до Господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги позивача вважав необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. У своєму відзиві представник відповідача зазначив, що причини відмови у поновленні строку оренди земельної ділянки у рішенні Маріупольської міської ради Донецької області №7/50-5102 від 26.02.2020 обґрунтовані та зумовлені розташуванням земельної ділянки на території майбутньої реконструкції проспекту Миру. Відповідно до плану зонування міста Маріуполя, на вказаній земельній ділянці є неможливим розміщення тимчасових споруд, а тому поновлення строку договору, предметом якого є земельна ділянка з цільовим призначенням для функціонування павільйону-магазину не вбачається доцільним. Крім того, у своєму відзиві представник відповідача твердження позивача щодо неналежності та недопустимості рішення Маріупольської міської ради № 6/28-3210 від 18.06.2013 вважав недоречним, адже вказане рішення є чинним на теперішній час та не скасовано. Також, представник відповідача зазначив, що позивач до свого звернення у строк, передбачений ст. 33 Закону України «Про оренду землі» не надала проект додаткової угоди з метою узгодження сторонами її істотних умов та не виконала всі вимоги ч.ч. 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі», та п. 3.2. договору.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.06.2020 підготовче засідання призначено на 14.07.2020.

22.06.2020 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній твердження відповідача викладені у відзиві вважав необґрунтованими та незаконними, позовну заяву просив задовольнити в повному обсязі. У своїй відповіді на відзив, представник позивача зазначив, що на земельній ділянці, що є предметом спору, знаходиться нерухоме майно, право власності на яке виникло у позивача ще у 2009 році, а право оренди у 2006 році на підставі рішення Маріупольської міської ради №5/5-657 від 26.09.2006 року, тобто ще до затвердження плану зонування міста Маріуполя. Крім того, після затвердження вказаного плану зонування, позивачу на підставі рішення Маріупольської міської ради №6/43-5077 від 30.12.2014 року було подовжено строк оренди земельної ділянки, що є предметом спору без жодних зауважень. Посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що земельна ділянка знаходиться на території майбутньої реконструкції проспекту Миру позивач вважав таким, що не може вважатися законною підставою для відмови у поновленні строку оренди земельної ділянки у зв`язку із тим, що договірні правовідносини між сторонами виникли задовго до планування вказаної реконструкції. Крім того, у своїй відповіді на відзив, представник позивача заперечив проти твердження відповідача щодо чинності рішення Маріупольської міської ради №6/28-3210 від 18.06.2013 року, з посиланням на порушення процедури його підготовки та оприлюднення. Щодо посилань відповідача на невиконання позивачем вимог ч. 1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», а саме порушення строків на звернення, не подання з відповідною заявою від 19.10.2019 проекту додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки позивач у своєму відзиві зазначив, що орендар ФОП Куцобіна Ж.А. під час та після закінчення договору оренди земельної ділянки користувалась та користується земельною ділянкою, наданою за вказаним договором, у тій самій площі та конфігурації, що передбачено умовами договору оренди земельної ділянки, є добросовісним орендарем земельної ділянки, використовує земельну ділянку згідно її цільового призначення, належно сплачує орендну плату, здійснює належне утримання наданої земельної ділянки та розміщеного на ній нерухомого майна, а тому при відсутності заперечень відповідача протягом одного місяця після закінчення дії договору згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», такий договір є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.07.2020 закрито підготовче провадження у справі №905/731/20 та призначено розгляд справи по суті на 06.08.2020 року.

15.07.2020 до канцелярії Господарського суду Донецької області від представника позивача надійшло клопотання про долучення письмових доказів до матеріалів справи.

Представники сторін судове засідання 06.08.2020 не з`явились, про дату та час та місце розгляду справи по суті були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що явка представників сторін у судове засідання 06.08.2020 не була визнана судом обов`язковою, приймаючи до уваги перебіг встановлених процесуальним законом строків, суд розглянув справу по суті за наявними в ній матеріалами у визначеному господарським процесуальним кодексом України порядку).

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2015 між Маріупольською міською радою (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Куцобіною Жанною Анатоліївною (далі - орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. якого орендодавець, згідно до рішення Маріупольської міської ради від 30.12.2014 №6/43-5077 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: пр.Леніна, 120-в у Приморському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :04:001:0097).

В оренду передається земельна ділянка площею: 0,0064 га (п. 2.1. договору).

Згідно п. 3.1. договору його укладено на 5 (п`ять) років (з 30.12.2014 року до 30.12.2019 року).

Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендодавця про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає. (п. 3.2. договору).

Земельна ділянка передається в оренду з метою та за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування павільйону-магазину). (п.5.1. договору).

Згідно п. 4.3. договору орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі у розмірі 5% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік) на рахунок: №0055 код 18010900, отримувач - Маріуп. УК/Приморський район, , банк Головного управління Державної казначейської служби України у Донецькій області, МФО 834016.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточ ний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за міс цезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, що місяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звіт ного) місяця (п. 4.4. договору).

Відповідно до п.4.5. договору у разі індексації грошової оцінки земель міста Маріуполя, орендар зобов`язаний вносити орендну плату у новому розмірі з дня індексації.

Пунктом 4.10. договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня яка нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наяв ності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті. Пеня, нараховується із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного байку України, діючої на день заниження.

Одним з випадків припинення дії договору відповідно до розділу 11 Договору оренди є закінчення строку, на який його було укладено (пп.11.3.1).

Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (п.п. 11.1-11.2)

Договір набирає чинності відповідно до ст. 3, 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та державної реєстрації.

13.02.2015 вказаний договір підписаний Маріупольською міською радою та Фізичною особою-підприємцем Куцобіною Жанною Анатоліївною та засвідчено печаткою Маріупольської міської ради.

Відповідно до наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №33983823 від 23.02.2015 вищезазначений договір зареєстрований Реєстраційною службою Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ради 20.02.2015, номер запису про інше речове право 8817103.

За актом приймання-передачі земельної ділянки від 2015 року, згідно договору оренди, орендодавець передав, а орендар прийняв у користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м.Маруполь, пр.Леніна, 120-В у Приморському районі міста Маріуполя (кадастровий номер :04:001:0097), площею 0,0064 га.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23706693 від 31.08.2009, Фізична особа-підприємцець Куцобіна Жанна Анатоліївна є власником нежитлової будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про оренду землі», у редакції чинній на момент укладення зазначеного договору, право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Враховуючи положення частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Строк дії договору оренди земельної ділянки від 13.02.2015 укладено на 5 (п`ять) років (п.3.1 договору).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права №33983823 від 23.02.2015, строк дії речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:0097, розташовану за адресою Донецька область, м.Маріуполь, пр.Леніна, 120-В - до 30.12.2019.

19.10.2019 року Фізична особа-підприємець Куцобіна Жанна Анатоліївна (більш ніж за два місяці до закінчення дії договору оренди земельної ділянки) звернулась до Центру надання адміністративних послуг із заявою від 19.10.2019 №038-01.27-04350 адресованою голові Маріупольської міської ради про продовження права оренди земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі площею 0,0064 га за адресою м. Маріуполь, пр.Миру, 120В.

Разом із заявою від 19.10.2019, згідно опису вхідного пакету документів на отримання адміністративної послуги - Рішення міської ради про подовження терміну оренди земельної ділянки за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у встановленому законом порядку, позивачем було надано: паспорт представника суб`єкта звернення, відомості з ЄДРПОУ та копії документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою - рішення Маріупольської міської ради щодо передачі земельної ділянки в оренду, договір оренди земельної ділянки, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Листом №64153 від 22.10.2019 Управління земельних відносин (землеустрою) Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради повідомило ФОП Куцобіну Ж.А. про те, що її заява від 19.10.2019 №038-01.27-04350 знаходиться на розгляді у Департаменту по роботі з активами та після підготування та оприлюднення проекту рішення міської ради, буде винесене на розгляд чергової сесії міської ради.

Після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки, 26.02.2020, позивач звернувся до відповідача із заявою б/н від 26.02.2020, в якій повідомив про те, що під час та після спливу дії договору оренди земельної ділянки від 13.02.2015 ФОП Куцобіна Ж.А. користувалась та користується, земельною ділянкою, наданою за вказаним договором, своєчасно та в повному обсязі сплачує орендну плату встановлену договором оренди земельної ділянки, та як орендар, який належним чином виконує свої обов`язки за договором оренди, має право на подовження договору оренди земельної ділянки на той самий строк та на тих самих умовах. Позивач вважає Договір оренди земельної ділянки від 13.02.2015 поновленим на той самий строк та на тих самих умовах, тому на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі», у зв`язку з чим просив відповідача підписати проект додаткової угоди до договору, доданої до заяви.

26.02.2020 Маріупольською міською радою Донецької області було прийнято рішення № 7/50-5102 Про поновлення строку оренди земельної ділянки по просп.Миру, 120В в Приморському районі міста Маріуполя громадянці Куцобіній Ж.А. , яким відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :04:001:0097), площею 0,0064 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для функціонування павільйону-магазину) по просп.Миру, 120В в Приморському районі міста Маріуполя громадянці Куцобіній Жанні Анатоліївні .

У мотивувальній частині даного рішення зазначено, що частина земельної ділянки, запроектованої до відведення, площею 0,0010 га необхідна для обслуговування мереж зв`язку Публічному акціонерному товариству «Укртелеком». Також зазначено, що згідно з висновком Головного управління містобудування і архітектури міської ради від 12.02.2020 №30.5/5788, згідно «Плану зонування території м. Маріуполя», затвердженого рішенням Маріупольської міської ради від 18.06.2013 №6/28-3210, земельна ділянка для будівництва та обслуговування будівель торгівлі розташована в зонах: транспортної інфраструктури ТР-2, охоронюваного ландшафту - ІК-5, що не відповідає видам дозволеного використання земельної ділянки. Прошена земельна ділянка розташована на території майбутньої реконструкції проспекту Миру. Відповідно до плану реконструкції території проспекту Миру торгові об`єкти, які розташовані в межах червоних ліній вулиць і доріг та не відповідають дозволеним видам використання території планується демонтувати.

Вважаючи рішення Маріупольської міської ради №7/50-5102 від 26.02.2020 немотивованим та незаконним, внаслідок чого було порушено право на оренду земельної ділянки, ФОП Куцобіна Ж.А. звернулася до Господарського суду Донецької області з вказаним позовом про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області № 7/50-5102 від 26.02.2020 та визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 13.02.2015 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2015 за №8817103, згідно з яким Маріупольська міська рада надає Фізичній особі-підприємцю Куцобіній Жанні Анатоліївні в оренду земельну ділянку (землі житлової та громадської забудови) площею 0,0064 га кадастровий номер :04:001:0097, що знаходиться за адресою: просп. Миру, 120В в Приморському районі м.Маріуполя, на той самий строк та на тих самих умовах, котрі передбачені договором оренди земельної ділянки від 13.02.2015 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2015 за №8817103, та викласти її у наступній редакції:

«Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки від 13.02.2015 р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2015 за №8817103

місто Маріуполь, Донецька область,__________________________ року

Ми, що нижче підписалися: Маріупольська міська рада, (), місцезнаходження: м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70, іменована далі «Орендодавець», в особі директора юридичного департаменту Маріупольської міської ради Паська Максима Івановича (ІПН НОМЕР_1 ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , діючий на підставі розпорядження Маріупольського міського голови «Про надання повноважень з вчинення правочинів» від 23.01.2017 року №23 р, з одного боку,

та

Фізична особа-підприємець Куцобіна Жанна Анатоліївна (РНОКІПІ НОМЕР_2 ), що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця зареєстроване виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області 19.12.2002 №2 011624, іменований далі «Орендар», з другого боку,

уклали цю додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 13.02.2015 р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2015 за №8817103, на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» про нижченаведене:

1.Пункт 3.1. розділу 3. СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ в Договорі оренди земельної ділянки від 13.02.2015 р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2015 за №8817103, викласти у наступній редакції:

« 3.1. Договір укладено на 5 (п`ять) років (з 30.12.2019 р. до 30.12.2024р.)».

2.Усі інші пункти Договору оренди земельної ділянки від 13.02.2015 р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2015 за №8817103, не змінені цим Договором, залишаються без змін.

3.Цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий - в орендаря.

4.Зміст ст.ст. 12, 93, 124 Земельного кодексу України сторонам договору відомо.

5.Цей договір набуває чинності відповідно до ст. З, 4, 5 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та Державної реєстрації.

ПІДПИСИ СТОРІН

Орендодавець Орендар

Маріупольська міська рада Фізична особа-підприємець

87500, м. Маріуполь, пр. Миру, 70. Куцобіна Жанна Анатоліївна

РНОКПП НОМЕР_2

АДРЕСА_3 .

_________________________ _________________________».

Підпис М.П. Підпис М.П.

Оцінюючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Правовідносини щодо оренди земельних ділянок, які виникли між позивачем та відповідачем, регулюються насамперед Законом України «Про оренду землі», Земельним кодексом України та Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

За змістом ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Зазначені приписи правових норм закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований.

Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 ст.792 Цивільного кодексу України також встановлено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтями 13, 30 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни істотних умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Порядок поновлення договору оренди землі визначено статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Вирішуючи даний спір, господарський суд застосовує редакцію вказаної статті, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

За змістом статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 №3038-VI, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5). У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина 6). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку (частина 7). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржена в суді (частина 8). У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частина 9). Із наведеної норми вбачається, що законодавчо відокремлено право на укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у частинах 1-5 цієї норми, від права вважати продовженим договір оренди землі у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі за відсутності протягом одного місяця після спливу терміну дії договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди, визначене у інших частинах цієї статті.

Відповідні положення у вказаних частинах зазначеної статті дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до спливу договору оренди, а у другому - воно може настати за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного терміну після закінчення строку дії договору оренди землі.

Враховуючи фактичні обставини справи та підстави позову, спір між сторонами виник у зв`язку із реалізацією позивачем права на укладення договору оренди землі на новий строк шляхом укладення додаткової угоди у зв`язку із поновленням договору оренди на той же строк та на них самих умовах відповідно до частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Для поновлення договору оренди землі на підставі частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов`язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Аналогічного висновку дійшов Верховний суд України в постановах від 18.10.2017 року по справі № 3-948гс17, від 23.11.2016 року по справі №6-2540цс16, від 25.05.2016 року по справі №3-312гс16, від 13.04.2016 року по справі №6-2027цс15.

Зі змісту листів Департаменту фінансів Маріупольської міської ради Донецької області №282-6299-281 від 04.03.2020 та Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області №49519/10/05-99-54-08 від 15.06.2020 вбачається, що Фізична особа-підприємець Куцобіна Жанна Анатоліївна не має заборгованості з орендної плати за землю. Також у судовому засіданні встановлено, та не спростовано відповідачем, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою - об`єктом договору, після спливу строку дії договору, використовує земельну ділянку за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування павільйону-магазину).

Факт належного виконання орендарем своїх обов`язків за договором оренди землі також не заперечується відповідачем по справі.

Вищевказані обставини не спростовані відповідачем належними доказами в розумінні ст. 76 ГПК України, у зв`язку із чим суд дійшов висновку щодо належного виконання орендарем умов договору оренди землі та положень ст. 96 Земельного кодексу України.

Матеріали справи не містять доказів надсилання орендодавцем орендарю листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі протягом місяця, після спливу строку вказаного договору.

Враховуючи наведене, оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, належно виконуючі свої обов`язки передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», такий договір є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, тобто на 5 років - до 30.12.2024 року, що, як наслідок, зумовлює виникнення у відповідача обов`язку укласти із позивачем додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки.

До того ж, суд зазначає, що орендар за відсутності у місячний строк після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, мав законні підстави вважати, що договір оренди землі було поновлено на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Такий висновок повністю узгоджується з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображена у рішенні по справі «Стреч проти Сполученого Королівства» (Stretch v. The United Kingdom) від 24 червня 2003 року. Як вбачається з цього рішення заявнику у справі теж не було продовжено договір оренди земельної ділянки після закінчення строку його дії, не дивлячись на те, що договір таке право передбачав, порушень зобов`язань з боку заявника допущено не було. Національні суди не захистили право заявника. У рішенні наголошується, що «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». Виходячи зі змісту п. 32-35 цього рішення, майном у значенні ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції».

За обставинами справи «Стретч проти Сполученого Королівства» вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003 року відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу влади були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити термін його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов`язання, взяті ним на себе у зв`язку з експлуатацією побудованих будівель, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Девелопмент ЛТД» та інші проти Ірландії» в якій він постановив, що ст. 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей. З наведеного слідує висновок про те, що по-перше, особа, якій відповідним рішенням надано право користування земельною ділянкою, набуває право власності на майно у вигляді правомірних очікувань щодо набуття у майбутньому права володіння майном (право оренди) ще до укладення відповідного договору оренди на виконання даного рішення, по-друге, після укладення відповідного договору оренди у особи виникає право мирно володіти майном, яким є майнові права (право оренди) протягом певного строку. При цьому, право власності на майно у вигляді як правомірних очікувань, так і майнового права (права оренди), є об`єктом правового захисту згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції та національного законодавства України.

В силу положень ст. 12 Земельного кодексу України, ст. 140 Конституції України Маріупольська міська рада як орган місцевого самоврядування розпоряджається земельними ділянками комунальної власності. В той же час, таке розпорядження землями комунальної власності не є безумовним та повинно здійснюватися із дотриманням вимог діючого законодавства.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку.

Таким чином, з огляду на той факт, що орендодавець не висловив заперечення проти поновлення спірного договору оренди землі протягом одного місяця після закінчення дії договору згідно ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», Маріупольська міська рада Донецької області була зобов`язана укласти із орендарем додаткову угоду до договору оренди землі від 13.02.2015 року у місячний строк після його закінчення, отже позовні вимоги ФОП Куцобіної Жанни Анатоліївни в частині визнання поновленим договору оренди земельної ділянки від 13.02.2015 року підлягають задоволенню.

Також, позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Маріупольської міської ради Донецької області №7/50-5102 від 26.02.2020.

Цивільний кодекс України у ч. 1 ст. 16 передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способом, зазначеним у ч. 2 вказаної статті.

У відповідності до ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Суд визнає незаконним та скасовує нормативно-правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Пунктом 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З`ясувавши обставин справи та перевіривши їх доказами суд приходить до висновку, що рішення Маріупольської міської ради Донецької області №7/50-5102 від 26.02.2020 прийнято відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, проте не обґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. З огляду на викладене, суд вважає, що позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області №7/50-5102 від 26.02.2020 підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.3 ст.129 Конституції України та ст.ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач та відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, враховуючи що відповідачем не надано господарському суду доказів, які спростовують доводи позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову Фізичної особи-підприємця Куцобіної Жанни Анатоліївни до Маріупольської міської ради Донецької області у повному обсязі.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р I Ш И В:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Куцобіної Жанни Анатоліївни до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання незаконним та скасування рішення Маріупольської міської ради Донецької області №7/50-5102 від 26.02.2020; про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки - задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення Маріупольської міської ради Донецької області № 7/50-5102 від 26.02.2020 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по просп.Миру, 120В в Приморському районі міста Маріуполя громадянці Куцобіній Ж.А. », яким відмовлено у поновленні строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :04:001:0097), площею 0,0064 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для функціонування павільйону-магазину) по просп.Миру, 120В в Приморському районі міста Маріуполя громадянці Куцобіній Жанні Анатоліївні .

Визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 13.02.2015 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2015 за №8817103, згідно з яким Маріупольська міська рада надає Фізичній особі-підприємцю Куцобіній Жанні Анатоліївні в оренду земельну ділянку (землі житлової та громадської забудови) площею 0,0064 га кадастровий номер :04:001:0097, що знаходиться за адресою: просп. Миру, 120В в Приморському районі м.Маріуполя, на той самий строк та на тих самих умовах, котрі передбачені договором оренди земельної ділянки від 13.02.2015 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2015 за №8817103, та викласти її у наступній редакції:

«Додаткова угода

до договору оренди земельної ділянки від 13.02.2015 р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2015 за №8817103

місто Маріуполь, Донецька область,__________________________ року

Ми, що нижче підписалися: Маріупольська міська рада, (), місцезнаходження: м. Маріуполь, пр. Миру, буд. 70, іменована далі «Орендодавець», в особі директора юридичного департаменту Маріупольської міської ради Паська Максима Івановича (ІПН НОМЕР_1 ), який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , діючий на підставі розпорядження Маріупольського міського голови «Про надання повноважень з вчинення правочинів» від 23.01.2017 року №23 р, з одного боку,

та

Фізична особа-підприємець Куцобіна Жанна Анатоліївна (РНОКІПІ НОМЕР_2 ), що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , свідоцтво про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця зареєстроване виконавчим комітетом Маріупольської міської ради Донецької області 19.12.2002 №2 011624, іменований далі «Орендар», з другого боку,

уклали цю додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 13.02.2015 р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2015 за №8817103, на підставі ст. 33 Закону України «Про оренду землі» про нижченаведене:

1.Пункт 3.1. розділу 3. СТРОК ДІЇ ДОГОВОРУ в Договорі оренди земельної ділянки від 13.02.2015 р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2015 за №8817103, викласти у наступній редакції:

« 3.1. Договір укладено на 5 (п`ять) років (з 30.12.2019 р. до 30.12.2024р.)».

2.Усі інші пункти Договору оренди земельної ділянки від 13.02.2015 р., зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 20.02.2015 за №8817103, не змінені цим Договором, залишаються без змін.

3.Цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу, один з яких знаходиться у орендодавця, другий - в орендаря.

4.Зміст ст.ст. 12, 93, 124 Земельного кодексу України сторонам договору відомо.

5.Цей договір набуває чинності відповідно до ст. 3, 4, 5 Закону України «Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та Державної реєстрації.

ПІДПИСИ СТОРІН

Орендодавець Орендар

Маріупольська міська рада Фізична особа-підприємець

87500, м. Маріуполь, пр. Миру, 70. Куцобіна Жанна Анатоліївна

РНОКПП НОМЕР_2

АДРЕСА_3 .

_________________________ _________________________».

Підпис М.П . Підпис М.П.

Стягнути з Маріупольської міської ради Донецької області (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Мира, 70, ) на користь Фізичної особи-підприємця Куцобіної Жанни Анатоліївни ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору у сумі 4 204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири) грн.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті 06 серпня 2020 року.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ у встановленому порядку.

Рішення Господарського суду Донецької області набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому главою 1 розділу ІV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.В. Зекунов