УХВАЛА

м. Київ

13.08.2020Справа № 910/11858/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Ващенко Т.М. розглянувши без виклику представників судове доручення Арбітражного суду м. Москви про вручення документів (копії ухвали про призначення справи до судового засідання від 08.07.20. № А40-67548/20-170-606)

ВСТАНОВИВ:

11.08.20. до Господарського суду міста Києва надійшло судове доручення Арбітражного суду м. Москви про вручення документів (копії ухвали про призначення справи до судового зсідання від 08.07.20. № А40-67548/20-170-606) Товариству з обмеженою відповідальністю «Элит Реилвейз».

Відповідно до ст. 5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованої Україною 20.03.92., компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов`язуються надавати взаємну правову допомогу. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави.

Порядок виконання доручень іноземних судів встановлено ст.ст. 369, 370 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ч. 6 ст. 369 ГПК України, у разі неможливості виконання судового доручення суд у порядку, встановленому міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - дипломатичними каналами повертає це доручення іноземного суду без виконання із зазначенням причин та подає відповідні документи, що це підтверджують.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 370 Господарського процесуального кодексу України доручення іноземного суду про вручення виклику до суду чи інших документів виконується у судовому засіданні або уповноваженим працівником суду за місцем проживання (перебування, місцем роботи) фізичної особи чи місцезнаходженням юридичної особи. Виклик до суду чи інші документи, що підлягають врученню за дорученням іноземного суду, вручаються особисто фізичній особі чи її представникові або представникові юридичної особи під розписку.

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ч. 2 ст. 27 ГПК України).

Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи (п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

В Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема, найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності); ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (далі - ідентифікаційний код); організаційно-правова форма (ч. 2 ст. 9 вказаного Закону).

Пошук за ідентифікаційним кодом юридичної особи здійснити не вбачається за можливе з підстав не зазначення такого ідентифікаційного коду ні в копії ухвали Арбітражного суду м. Москви про призначення справи до судового засідання від 08.07.20. № А40-67548/20-170-606, ні в Повідомленні від 22.07.20. про дату судового засідання, ні в Дорученні про вручення документів від 22.07.20.

Пошук за вказаним Арбітражним судом м. Москви найменуванням запитуваної юридичної особи («Элит Реилвейз») здійснити не вбачається за можливе з підстав відсутності в Єдиному державному реєстрі російської літерації, зокрема, відсутності таких літер як «Э», «Ы», «Ъ», тощо.

Додатково суд відзначає, що згідно ст. 6 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованої Україною 19.12.1992 року, документи, видані або засвідчені закладом або спеціально уповноваженою особою в межах їх компетенції за встановленою формою і скріплені офіційною печаткою на території однієї з держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, приймаються на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав без будь-якого спеціального посвідчення. Документи, які на території однієї з держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядаються як офіційні документи, мають на території інших держав - учасниць Співдружності доказову силу офіційних документів.

Проте, всупереч положенням ст. 6 Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованої Україною 19.12.1992 року, судове доручення Арбітражного суду м. Москви від 22.07.20. надійшло без засвідчення його офіційною печаткою суду.

Вказане унеможливлює виконання судового доручення та є підставою для його повернення без виконання.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 234, 369 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

Повернути без виконання Арбітражному суду м. Москви судове доручення про вручення документів (копії ухвали Арбітражного суду м. Москви про призначення справи до судового зсідання від 08.07.20. № А40-67548/20-170-606) з доданими до нього документами.

Суддя Господарського суду міста Києва Т.М. Ващенко