ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05 серпня 2020 року Справа № 903/69/18

Господарський суд Волинської області у складі судді Войціховського Віталія Антоновича, за участі секретаря судового засідання Сердюкової Аліни Олегівни

та за присутності представників:

Пилипчук І.Ю. - представник ліквідатора ТОВ "ІНВЕСТ+" Рабана М.Т., адвокат (ордер серія АС №1007394 від 08.07.2020р., Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №982 від 19.12.2017р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області

клопотання ліквідатора Рабана Микити Тарасовича

про скасування обтяжень та заборон з майна банкрута

по справі за заявою ОСОБА_2 , м. Луцьк

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+", м. Луцьк

ВСТАНОВИВ: Ухвалою Господарського суду Волинської області від 28.02.2018р. було відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п`ятнадцять календарних днів до 23 червня 2018 року, розпорядником майна ТОВ "ІНВЕСТ+" призначено арбітражного керуючого Гуріна Р.А.

Постановою суду від 11.07.2019р. процедуру розпорядження майном у справі про банкрутство ТОВ "ІНВЕСТ+" та повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна) Гуріна Романа Анатолійовича було припинено, ТОВ "ІНВЕСТ+" було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором товариства призначено арбітражного керуючого Рабана М.Т.

21 липня 2020 року відділом документального забезпечення та контролю Господарського суду Волинської області було зареєстровано клопотання ліквідатора Рабана М.Т., за підписом представника, адвоката Пилипчук І.Ю. (ордер від 08.07.2020р.) про скасування обтяжень та заборон з майна банкрута ТОВ "ІНВЕСТ+". В обґрунтування клопотання представник ліквідатора засвідчує, що існування обтяжень, заборон та арештів на майно у процедурі банкрутства ТОВ "ІНВЕСТ+" робить неможливим виконання ліквідатором банкрута обов`язків, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства та суперечить приписам ч.1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства.

На підставі інформаційної довідки від 05.07.2020р. №215009825 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта та інформаційної довідки від 08.07.2020р. №215476535 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ліквідатором встановлено, що на майно банкрута ТОВ "ІНВЕСТ+", накладені наступні обтяження, а саме:

1. Номер запису про обтяження: 31954703

Дата, час державної реєстрації:29.10.2015 12:30:09

Державний реєстратор: приватний нотаріус Дерев`янко Лідія Миколаївна, Львівський міський нотаріальний округ, Львівська обл.

Підстава для державної реєстрації: постанова, про оголошення заборони відчуження майна боржника, серія та номер: 49139454, виданий 28.10.2015, видавник: Старший державний виконавець ВДВС Луцького РУЮ Плугов Геннадій Олександрович

Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47305430 від 11.06.2019 16:27:18, приватний нотаріус Дерев`янко Лідія Миколаївна, Львівський міський нотаріальний округ, Львівська обл.

Вид обтяження: арешт нерухомого майна

Відомості про суб`єктів обтяження: Обтяжувач: Відділ державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції, , країна реєстрації: Україна, адреса: Україна, 43021, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, 27-а. Особа, майно/права якої обтяжуються: ТзОВ "Інвесті-", , адреса: Україна, Волинська обл., Луцький р., смт. Торчин, вулиця Незалежності, будинок 5

Перенесено із запису: 11808900

2. Номер запису про обтяження: 22318293 (спеціальний розділ)

Дата, час державної реєстрації: 13.09.2017 17:57:34

Державний реєстратор: Януш-Федорук Наташа Василівна, Другий відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Волинська обл.

Підстава для державної реєстрації: постанова, про арешт майна, серія та номер: ВП 54705771, виданий 13.09.2017, видавник: Другий відділ ДВС міста Луцьк

Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 37062435 від 13.09.2017 18:00:42, Януш - Федорук Наташа Василівна , Другий відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області, Волинська обл.

Вид обтяження: арешт нерухомого майна

Відомості про суб`єктів обтяження: Особа, майно/права якої обтяжуються: Товариство з обмеженою відповідальністю "ШВЕСТ+", , адреса: Україна, Волинська обл., м. Луцьк, вулиця Єршова, будинок 11, квартира 408 Обтяжувач; Другий відділ ДВС міста Луцьк, , країна реєстрації: Україна Опис предмета обтяження все нерухоме майно в межах суми 5 500150 грн.

3. Номер запису про обтяження: 35210252

Дата, час державної реєстрації: 24.01.2020 15:24:43

Державний реєстратор: Канюга Андрій Ярославович , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, Львівська обл.

Підстава для державної реєстрації: Ухвала, серія та номер: 466/546/20, виданий 24.01.2020, видавник: Шевченківський районний суд м. Львова

Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50837722 від 28.01.2020 09:24:28, ОСОБА_7 , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, Львівська обл.

Вид обтяження: арешт нерухомого майна

Відомості про суб`єктів обтяження: Особа, в інтересах якої встановлено обтяження: ОСОБА_8 Обтяжувач: Шевченківський районний суд м.Львова, причина відсутності коду ЄДРПОУ: інша причина відсутності коду Особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_9 .

Ухвалою суду від 23.07.2020р. клопотання арбітражного керуючого - ліквідатора Рабана Микити Тарасовича про зняття обтяжень з майна банкрута було призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.08.2020р., з повідомленням про день та час його проведення усіх учасників провадження у справі про банкрутство.

05 серпня 2020 року на адресу суду від представника ОСОБА_9 адвоката Малишака А.С. надійшло клопотання від 04.08.2020р. про відкладення розгляду клопотання ліквідатора Рабана М.Т. про скасування обтяжень та заборон з майна банкрута на іншу календарну дату. В обґрунтування клопотання адвокат зазначає, що згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Cov-2" З 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року встановлено карантин.

Відповідно до п. 2,3 вказаної Постанови, залежно від епідемічної ситуації в регіоні або окремих адміністративно-територіальних одиницях регіону встановлюється "зелений", "жовтий", "помаранчевий" або "червоний" рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19. Рівень епідемічної небезпеки встановлюється за результатом оцінки епідемічних показників та визначається рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке розміщується на офіційному інформаційному порталі Кабінету Міністрів України (за посиланням http://covidl9.gov.ua).

Згідно п. 4 Постанови, "жовтий", "помаранчевий" або "червоний" рівень епідемічної небезпеки встановлюється на території регіону, в якому наявне значне поширення C0VID-19.

Центральна комісія з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій на засіданні 31 липня визначила регіони за рівнем поширення епідемічної небезпеки COVID- 19. До червоної зони зокрема віднесено м. Луцьк. На виконання вказаного рішення Центральної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій тимчасово обмежено пасажирські перевезення до м. Луцьк.

Враховуючи зазначене, ОСОБА_9 та його представники позбавлені можливості з`явитися в судове засідання, яке призначено в Господарському суді Волинської області, оскільки територіально знаходяться у м. Львові. При цьому адвокат, звертає увагу суду на те, що 31 липня 2020 року представником ОСОБА_9 - Богуцьким О.Ю. подано апеляційну скаргу на постанову Господарського суду Волинської області від 11 липня 2019 року, яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест+" визнано банкрутом. Вважає, що розгляд клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест+" про скасування обтяжень і заборон з майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест+" можливий виключно після розгляду Північно-західним апеляційним судом апеляційної скарги на постанову Господарського суду Волинської області від 11 липня 2019 року.

Присутня в судовому засіданні представник ліквідатора стосовно розгляду справи за відсутності представників кредиторів, ліквідатора не заперечила. З приводу клопотання представника ОСОБА_9 про відкладення розгляду справи заперечила.

За наслідками розгляду в судовому засіданні клопотання адвоката Малишака А.С про відкладення розгляду справи з підстав, визначених адвокатом, судом, шляхом постановлення відповідної протокольної ухвали, прийнято рішення щодо відхилення клопотання.

При цьому судом враховано, що статтею 202 Господарського процесуального кодексу України встановлено наслідки неявки в судове засідання учасників справи.

За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин (ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Тобто підставою для відкладення розгляду справи за клопотанням учасника справи є наявність для цього обґрунтованих причин.

Судом засвідчується, що про дату, час та місце судового розгляду справи ОСОБА_9 був повідомлений заздалегідь - 30.07.2020р. (рекомендоване повідомлення про вручення поштової кореспонденції), а розгляд справи в судовому засіданні на 05.08.2020р. було призначено ухвалою суду ще 23.07.2020р.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Поруч з цим суд зазначає, що ОСОБА_9 не був позбавлений можливості надати письмові пояснення (заперечення) з документами в їх обґрунтування, явка представників/учасників судового процесу в засідання суду обов`язковою не визнавалась.

Суд зазначає, що ОСОБА_9 мав достатньо часу для реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків, зокрема, щодо подання письмових пояснень (заперечень) стосовно клопотання ліквідатора Рабана М.Т.

Судом взята до уваги й та обставина, що Радою суддів України рекомендовано громадянам та іншим особам: всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі "Електронний суд", поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку; учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; утриматися від відвідування приміщення суду, особливо за наявності захворювання (слабість, кашель, задуха, утруднення дихання, тощо).

Поряд з цим судом засвідчується, що відкладення розгляду справи є правом суду, яке реалізується в залежності від обставин неможливості вирішення спору. Неявка учасника справи, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, не відноситься до обставин, що унеможливлюють розгляд справи.

Стосовно подання представником ОСОБА_9 - Богуцьким О.Ю. апеляційної скарги на постанову Господарського суду Волинської області від 11 липня 2019 року, судом взято до уваги, що згідно п.п. 4, 5 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Оскарження судових рішень у процедурі банкрутства не зупиняє провадження у справі про банкрутство.

При цьому судом засвідчується, що положеннями Кодексу України з процедур банкрутства не передбачено обов`язку суду зупиняти провадження у справі, у зв`язку поданням апеляційної скарги.

Присутня в судовому засіданні представник ліквідатора клопотання про скасування обтяжень та заборон з майна банкрута підтримала, просить суд його задовольнити.

Розглянувши клопотання ліквідатора Рабана М.Т., заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника., господарський суд, враховуючи, що кожна сторона повинна довести те, на що вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов до висновку, що відповідна заява підставна обґрунтована положеннями чинного законодавства України та підлягає до задоволення. Викладена позиція суду пов`язана з наступними обставинами:

Статтею 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Постановою господарського суду від 11.07.2019р. процедуру розпорядження майном у справі про банкрутство ТОВ "ІНВЕСТ+" та повноваження арбітражного керуючого (розпорядника майна) Гуріна Романа Анатолійовича було припинено, ТОВ "ІНВЕСТ+" було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором товариства призначено арбітражного керуючого Рабана М.Т. скасовано арешти та інші обмеження по розпорядженню, накладені на майно ТОВ "ІНВЕСТ+", встановлено, що накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном ТОВ "ІНВЕСТ+" не допускається.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор - арбітражний керуючий, призначений господарським судом для здійснення ліквідаційної процедури.

Згідно ч.1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

- господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо;

- строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав;

- у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

- припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

- відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

- продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом;

- скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

- припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

При цьому, зняття заборон та арештів із майна боржника у порядку статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства є безумовним, і стосуються будь-яких органів і посадових осіб.

Відповідно до ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси. Майно, визначене родовими ознаками, що належить банкруту на праві володіння або користування, включається до складу ліквідаційної маси. Індивідуально визначене майно, що належить банкруту на підставі речових прав, крім права власності і господарського відання, не може бути включене до складу ліквідаційної маси.

Наявність арештів та обтяжень обмежує права ліквідатора, що передбачені ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, та унеможливлює ефективне здійснення ним своїх функцій.

Існування не скасованих заборон на відчуження активів банкрута перешкоджає ліквідатору у виконанні покладених на нього Кодексом України з процедур банкрутства обов`язків.

Згідно статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. № 1952-IV обтяження є заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" від 18.11.2003р. № 1255-IV відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

За загальним правилом зняття заборон та арештів з майна боржника в порядку ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства є безумовним, стосується будь-яких органів і посадових осіб, у тому числі реєструючих, та не потребує подальшого винесення окремих судових рішень, а також сплати додаткових коштів, однак, якщо посадова особа ухиляється від виконання постанови суду про визнання боржника банкрутом, зацікавлена особа вправі звернутися до суду з відповідною заявою (клопотанням, скаргою). Розгляд такої заяви судом відбувається виключно в межах справи про банкрутство.

При цьому винесення судом окремого судового рішення про звільнення майна боржника від обтяжень лише конкретизує обов`язок осіб, визначений законом, та може бути підставою для відповідальності цих осіб за невиконання рішення суду у встановленому порядку.

В силу положень частини дев`ятої статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов`язаний подати протягом п`яти робочих днів з дня припинення іпотеки, обтяження самостійно або на письмову вимогу боржника чи іншої особи, права якої порушено через наявність таких реєстраційних записів.

Згідно з пунктом 66 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 № 703, у разі проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є орган державної влади, орган місцевого самоврядування або їх посадові особи, якими встановлено обтяження речових прав на нерухоме майно, а також особа, в інтересах якої встановлено обтяження (обтяжувач).

У свою чергу, особою, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку, є ліквідатор .

Згідно з положеннями п. 5 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 №1141, внесення відомостей до державного реєстру здійснюється на підставі заяв.

Разом з тим, нормами ГПК України не передбачено складання судом запитів за будь-якими формами або інших заяв, оскільки процесуальними документами господарського суду є рішення, ухвали та постанови, які є, в свою чергу, обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до статті 8 Конституції України - Конституція України має найвищу юридичну силу. Статтею 124 Конституції України передбачено поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають в державі. Стаття 1291 Конституції України містить норму згідно якої суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Накладення арештів на майно боржника чи інших обмежень щодо розпорядження майном боржника, визнаного банкрутом, задля забезпечення приватноправових інтересів третіх осіб має тягнути за собою скасування таких арештів чи інших обмежень щодо розпорядження майном боржника.

Господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, наділений процесуальними повноваженнями скасовувати арешт або інші обмеження щодо розпорядження майном боржника, накладені судами інших юрисдикцій задля забезпечення приватноправових інтересів третіх осіб.

За таких обставин, оскільки у цій справі, арешт на спірне майно, яке включено або підлягає включенню до ліквідаційної маси боржника, накладено судом цивільної юрисдикції (Шевченківський районний суд м.Львова), такий арешт підлягає скасуванню в межах справи про банкрутство господарським судом, який розглядає цю справу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.10.2018р. по справі №Б-50/112-09.

Таким чином, всі арешти та інші обмеження щодо користування майном банкрута підлягають скасуванню, що, з урахуванням зазначених вище обставин справи, на думку господарського суду, є підставою для винесення відповідного судового рішення.

Отже, задля можливості виконання ліквідатором своїх обов`язків, формування ліквідаційної маси, користування правом власності, а також захисту прав і законних інтересів боржника та кредиторів, суд вважає вимоги ліквідатора обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Задовольняючи клопотання ліквідатора, суд зазначає, що норми ч.1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства щодо скасування арешту, накладеного на майно боржника, визнаного банкрутом та заборони накладання нових арештів в ліквідаційній процедурі, мають імперативний характер і не передбачають отримання додаткових процесуальних документів для її реалізації.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, керуючись, ст.ст. 1, 2, 9, 58, 59, 61, 62 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" Рабана Микити Тарасовича від 20.07.2020р. про скасування обтяжень та заборон з майна банкрута, задовольнити.

2. Припинити, шляхом скасування всіх обмежень щодо розпорядження майном банкрута Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" (43000, м. Луцьк, вул. Єршова, 11, офіс 408, ), а саме: записи про державну реєстрацію обтяжень - арештів нерухомого майна:

1) Номер запису про обтяження: 31954703; Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Дата, час державної реєстрації 29.10.2015 12:30:09; Підстава виникнення обтяження: постанова, про оголошення заборони відчуження майна боржника, серія та номер: 49139454, виданий 28.10.2015, видавник: Старший державний виконавець ВДВС Луцького РУЮ Плугов Геннадій Олександрович.

2) Номер запису про обтяження: 22318293 (спеціальний розділ); Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Дата, час державної реєстрації: 13.09.2017 17:57:34; Підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна, серія та номер: ВП 54705771, виданий 13.09.2017, видавник: Другий відділ ДВС міста Луцьк.

3) Номер запису про обтяження: 35210252; Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Дата, час державної реєстрації: 24.01.2020 15:24:43; Підстава виникнення обтяження: Ухвала, серія та номер: 466/546/20, виданий 24.01.2020, видавник: Шевченківський районний суд м. Львова.

3. Зобов`язати Центр надання адміністративних послуг у місті Луцьку, Територіальний підрозділ ЦНАП м. Львова, приватного нотаріуса-реєстратора, Луцький районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Другий відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вчинити всі необхідні дії по зняттю вищевказаних обтяжень з нерухомого майна та вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів усі вказані вище записи про арешти та заборони на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНВЕСТ+" (43000, м. Луцьк, вул. Єршова, 11, офіс 408, ), а саме: записи про державну реєстрацію обтяжень - арештів нерухомого майна:

1) Номер запису про обтяження: 31954703; Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Дата, час державної реєстрації 29.10.2015 12:30:09; Підстава виникнення обтяження: постанова, про оголошення заборони відчуження майна боржника, серія та номер: 49139454, виданий 28.10.2015, видавник: Старший державний виконавець ВДВС Луцького РУЮ Плугов Геннадій Олександрович.

2) Номер запису про обтяження: 22318293 (спеціальний розділ); Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Дата, час державної реєстрації: 13.09.2017 17:57:34; Підстава виникнення обтяження: постанова, про арешт майна, серія та номер: ВП 54705771, виданий 13.09.2017, видавник: Другий відділ ДВС міста Луцьк.

3) Номер запису про обтяження: 35210252; Вид обтяження: арешт нерухомого майна; Дата, час державної реєстрації: 24.01.2020 15:24:43; Підстава виникнення обтяження: Ухвала, серія та номер: 466/546/20, виданий 24.01.2020, видавник: Шевченківський районний суд м. Львова.

4. Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно з моменту її оголошення, тобто з 05 серпня 2020 року.

5. Ухвала господарського суду у відповідності до Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом та дійсна для пред`явлення до примусового виконання органами Державної виконавчої служби України (приватними виконавцями) до 06 серпня 2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Відповідно до ст. ст. 253, 256, 257 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду може буте подана до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У той же час згідно підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 06.08.2020р.

Суддя В. А. Войціховський