РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.08.2020Справа № 910/5275/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа Гарант" до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "Інтер-Поліс" про стягнення 24 791,07 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року до Господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача, в якому просив стягнути з відповідача 17 595,76 грн. страхового відшкодування, 6 175,74 грн. пені, 423,67 грн. інфляційних втрат та 596,90 грн. 3 % річних на підставі ст.ст. 22, 625, 993, 1166, 1188, 1191 ЦК України.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04.04.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода на участю автомобілів «Dodge Galiber» д.р.н. НОМЕР_1 (застрахований позивачем автомобіль) та автомобіля «Chevrolet Aveo» д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 17 595,76 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного «Chevrolet Aveo» д.р.н. НОМЕР_2 була застрахована у Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія "Інтер-Поліс".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2020 року справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з витягу із електронного європротоколу № F7592D75448E від 04.04.2018 року, 04.04.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода на участю автомобілів «Dodge Galiber» д.р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Chevrolet Aveo» д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Автомобіль «Dodge Galiber» д.р.н. НОМЕР_1 був застрахований позивачем на підставі договору добровільного страхування транспортних засобів № 06-PR/01-040-03961 від 11.01.2018 року.

Відповідно до рахунку-фактури № 00379 від 02.10.2018 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Dodge Galiber» д.р.н. НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження ДТП становить 18 200,00 грн.

Відповідно до страхового акту № СТ/18/0077 від 08.10.2018 року, позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 17 595,76 грн.

Зазначені кошти в розмірі 17 595,76 грн. позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжними дорученнями № ID-110921 від 10.10.2018 року.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0228346 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована у Приватному акціонерному товаристві Страхова компанія "Інтер-Поліс".

Проте, із наданого позивачем до позовної заяви витягу із електронного європротоколу № F7592D75448E від 04.04.2018 року не можливо встановити хто є винною в ДТП особою, а також у вказаному витягу відсутні підписи учасників ДТП.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем не доведено наявності вини в діях водія ОСОБА_1 та обов`язку відповідача відшкодувати на користь позивача вартість сплаченого ним страхового відшкодування в сумі 17 595,76 грн. за відновлювальний ремонт автомобіля «Dodge Galiber» д.р.н. НОМЕР_1 .

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено порушення його прав відповідачем, за захистом яких він звернувся до суду, а тому в позові в частині стягнення з відповідача 17 595,76 грн. страхового відшкодування слід відмовити.

З урахуванням вищезазначеного, позовні вимоги в частині стягнення 6 175,74 грн. пені, 423,67 грн. інфляційних втрат та 596,90 грн. 3 % річних також не підлягає задоволенню, оскільки дані вимоги є похідними від вимог про стягнення страхового відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 10.08.2020р.

Суддя С.О. Чебикіна