ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020 м. Дніпро Справа № 904/3176/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. - доповідач;

суддів: Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.

за участю представника відповідача: Опенько Д.А., довіреність № 14/20-39-20 від 01.04.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 по справі № 904/3176/20 (суддя Юзіков С.Г.)

за заявою Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Агрокомплекс П`ятихатки», с. Зоря, П`ятихатського району, Дніпропетровської області

до Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», м. Київ

про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви про забезпечення позову та ухвали місцевого господарського суду.

Сільськогосподарський виробничий кооператив «Агрокомплекс П`ятихатки» звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову (до подачі позову) шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 17.03.2020 за реєстровим № 542 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Наталією Сергіївною, за яким стягувачем є Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг», боржником - Сільськогосподарський виробничий кооператив «Агрокомплекс П`ятихатки» у виконавчому провадженні № 62032490, яке перебуває у П`ятихатському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 заяву СВК «Агрокомплекс П`ятихатки» про забезпечення позову - задоволено.

Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 17.03.2020 за реєстровим № 542 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Наталією Сергіївною, за яким стягувачем є Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» (), боржником - Сільськогосподарський виробничий кооператив «Агрокомплекс П`ятихатки» () у виконавчому провадженні № 62032490, яке перебуває у П`ятихатському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Не погодившись з ухвалою господарського суду відповідач оскаржує її в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Державне публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» вважає ухвалу суду першої інстанції неправомірною та такою, що порушує його права, як власника спірного майна з огляду на наступне.

Якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів ДП АТ «НАК «Украгролізинг» має право вимагати повернення простроченої заборгованості і предмета лізингу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, що погоджено між сторонами в п. 3.1.6. договору фінансового лізингу № 4-19-22 ств-фл/31 від 07.02.2019.

Апелянт акцентує увагу саме на тому, що Сільськогосподарський виробничий кооператив «Агрокомплекс П`ятихатки» систематично порушує умови договору, в частині сплати лізингових платежів (на момент вчинення виконавчого напису, на виконанні у приватного виконавця є наказ про стягнення заборгованості), а тому ДП АТ «НАК «Украгролізинг» звернулося до нотаріуса про вчинення виконавчого напису, з метою повернення предмета лізингу.

На думку апелянта, місцевий господарський суд не пересвідчився в наявності доказів реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Крім того, задовольняючи заяву про забезпечення позову та забороняючи державному виконавцеві вчиняти будь-які виконавчі дії з виконання виконавчого напису нотаріуса, місцевий господарський суд не звернув уваги на права і обов`язки державного виконавця визначені у ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою на останнього покладено обов`язок щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на його виконання, у спосіб і порядок визначені виконавчим документом.

Окрім того, апелянт вважає, що оскаржуваною ухвалою порушено право власності ДП АТ «НАК «Украгролізинг» (ст. 386 ЦК України), так як протягом тривалого часу СВК «Агрокомплекс П`ятихатки» користується предметом лізингу, але не сплачує лізингові платежі.

З урахуванням вищенаведеного апелянт просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 по справі № 904/3176/20 та закрити провадження.

3. Встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

Між позивачем (лізингодавець) і відповідачем (лізингоодержувач) укладений договір фінансового лізингу № 4-19-22 ств-фл/31 від 07.02.2019 (договір лізингу) та додатковий договір до нього від № 1/60 від 28.02.2019.

Згідно предмету договору лізингу, лізингодавець зобов`язується набути у власність у постачльника предмет лізингу відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати його (предмет лізингу) за плату (лізингові платежі) у користування лізингоодержувачу на визначений у цьому договору строк не менше одного року. Відповідно до п. 1.2. договору лізингу, сторони погоджуються з тим, що специфікацією та умовами предмета лізингу є найменування, кількість, тип, модель, марка, інші характеристики, вартість предмета лізингу, а також найменування виробника (постачальника) предмета лізингу, що визначені у додатках до цього договору «Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу».

Згідно з 3.4.3. договору лізингу лізингоодержувач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати лізингові платежі відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 4.5 договору лізингу, загальна сума оплати за цим договором, періодичність та терміни сплати визначаються Графіком сплати лізингових платежів, що є додатком до цього договору.

Також, сторонами укладено додатковий договір № 1/60 від 28.02.2019 умови якого, відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України, поширюють свою дію на відносини між сторонами за договором фінансового лізингу № 4-19-22 ств-фл/31 від 07.02.2019 починаючи з дати його укладення.

У всьому іншому, що не передбачено цим додатковим договором» діють умови договору фінансового лізингу № 4-19-22 ств-фл/31 від 07.02.2019.

На виконання умов договору позивач передав відповідачу предмет лізингу, що підтверджується Актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки № 1 від 28.02.2019.

За умовами договору, відповідач повинен був сплатити чергові лізингові платежі: № 2 в сумі 34338,34 грн не пізніше 28.04.2019, № 3 в сумі 34140,94 грн не пізніше 28.05.2019, № 4 в сумі 18982,19 грн не пізніше 28.06.2019, № 5 в сумі 18784,79 грн не пізніше 28.07.2019, № 6 в сумі 18587,38 грн не пізніше 28.08.2019, № 7 в сумі 18389,97 грн не пізніше 28.09.2019, № 8 в сумі 18192,57 грн не пізніше 28.10.2019.

В порушення умов договору, СВК «Агрокомплекс П`ятихатки» не здійснив сплату лізингових платежів в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього перед ДП АТ «НАК «Украгролізинг» утворилася заборгованість за договором, яка була предметом розгляду по справі № 904/4817/19 (а. с. 14-16).

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2019 по справі № 904/4817/19 за позовом ДП АТ «НАК «Украгролізинг» до СВК «Агрокомплекс П`ятихатки» стягнуто з лізингоодержувача заборгованість по договору за лізинговими платежами, яка станом на 11.11.2019 становить 167431,50 грн, з якої: 137654,31 грн - заборгованість по лізинговим платежам, 16030,39 грн - сума пені, 1391,05 грн - індекс інфляції, 11906,91 грн - 25 % річних, 448,84 грн - штрафу та 2511,47 грн - судові витрати по справі.

На виконання вищевказаного рішення Господарським судом Дніпропетровської області 03.01.2020 видано судовий наказ.

17.03.2020 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 542, яким запропоновано вилучити та передати стягувачу - ДП АТ «НАК «Украгролізинг» (відповідач) від лізингоодержувача - СВК «Агрокомплекс П`ятихатки» (позивач) майно - пневматичний причіп сівалку точного висіву PLANTER 3М 500 під кукурудзу 8R.2X260L, загальною вартістю 641200,00 грн та стягнути невиплачену заборгованість станом на 07.02.2020 у сумі 69740,89 грн по договору фінансового лізингу № 4-19-22ств-фл/31 від 07.02.2019.

12.05.2020 П`ятихатським РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62032490 щодо примусового виконання виконавчого напису № 542 від 17.03.2020.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 62032490 позивач отримав 09.06.2020 та має намір оскаржити виконавчий напис № 542 від 17.03.2020.

Як зазначалося вище, 16.06.2020 СВК «Агрокомплекс П`ятихатки» звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про забезпечення позову (до подачі позову) шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 17.03.2020 за реєстровим № 542 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Наталією Сергіївною, оскільки вважає, що примусове виконання виконавчого напису № 542 від 17.03.2020 призведе до подвійного стягнення з нього майна та грошових коштів, оскільки предмет лізингу передано строком на 3 роки.

Заявник зазначає, що у разі повного виконання спірного виконавчого напису таке задоволення позову не призведе до фактичного відновлення прав та інтересів, з метою захисту яких СВК «Агрокомплекс П`ятихатки» буде звертатися з відповідним позовом до суду, оскільки майно та грошові кошти будуть вилучені та стягнуті, і з метою їх повернення позивач буде вимушений звертатися до суду з новими позовами. Заявник вважає, що на час звернення з заявою до господарського суду розпочато процедуру виконання спірного виконавчого напису, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення на підставі нього є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

На думку заявника, оскільки він буде звертатися до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення, у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду. У зв`язку з цим зустрічне забезпечення не буде доцільним.

4. Мотиви з яких суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та відхиляє доводи апеляційної скарги.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ст. 137 ГПК України позов, серед іншого, забезпечується: забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

За своєю правовою природою забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

При цьому, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та законних інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя.

Отже, питання задоволення заяви про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Тобто, у розумінні зазначених положень обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

З урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Задовольняючи заяву СВК «Агрокомплекс П`ятихатки» про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 17.03.2020 за реєстровим № 542, місцевий господарський суд, з висновками якого погоджується колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду, виходив з того, що обраний позивачем захід забезпечення позову є адекватним та ефективним засобом забезпечення позову, оскільки існує реальна загроза, що не вжиття заходів забезпечення позову, до подання позовної заяви (шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису) може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких заявник має намір звернутися до суду.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Поняття «ефективний засіб», за висновками Європейського суду з прав людини (рішення від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії»), передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

В ході вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже основною метою вжиття заходів забезпечення позову є забезпечення в подальшому виконання судового рішення або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що з огляду на відповідні законодавчі приписи та з урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи, що: 12.05.2020 державним виконавцем П`ятихатського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого напису № 542 вчиненого 17.03.2020 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, яким пропоновано вилучити та передати стягувачу - ДП АТ «НАК «Украгролізинг» майно (предмет лізингу), а позивач мав намір оскаржити такий виконавчий напис в судовому порядку шляхом подання позову про визнання його таким, що не підлягає виконанню, через те, що вважав, що такий виконавчий напис здійснено з порушенням норм чинного законодавства, - існує реальна загроза, що невжиття заходів забезпечення позову, до подання позовної заяви (шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 17.03.2020 № 542), може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивача (у разі задоволення позову), за захистом яких він мав намір звернутися до суду. Адже у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи виконавчою службою буде примусово вилучено та передано стягувачу майно, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а позовна вимога про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса взагалі втрачає сенс у разі виконання виконавчою службою спірного виконавчого напису нотаріуса.

В даному випадку колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 17.03.2020 № 542, вчиненого приватним нотаріусом, є адекватним та ефективним способом забезпечення позову.

Отже, правильним, на думку колегії суддів, є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення вимог СВК «Агрокомплекс П`ятихатки» про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі спірного виконавчого напису, у виконавчому провадженні № 62032490, яке перебуває у П`ятихатському РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2018 по справі № 910/1040/18.

Доводи апелянта про те, що п. 3.1.6. договору фінансового лізингу надає право лізингодавцеві вимагати повернення від лізингоодержувача простроченої заборгованості і предмета лізингу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса у разі наявності факту прострочення сплати більш ніж 30 (тридцять) календарних днів, колегія суддів відхиляє, оскільки правомірність вимог позивача по суті спору не є предметом дослідження в даному судовому провадженні.

Доводи апелянта стосовно обмеження оскаржуваною ухвалою прав і обов`язків державного виконавця визначені у ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою на останнього покладено обов`язок щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного у документі на його виконання, у спосіб і порядок визначені виконавчим документом, колегія суддів також відхиляє, оскільки зупинення виконавчого провадження - це форма припинення здійснення виконавчих дій, що триває певний, невизначений заздалегідь час, до моменту відпадання обставин, які це зупинення викликали.

Таким чином оскаржуваною ухвалою судом не обмежено та не порушено права та обов`язки державного виконавця.

Окрім того, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що оскаржуваною ухвалою порушено право власності ДП АТ «НАК «Украгролізинг», оскільки, як зазначалося вище, предметом апеляційного оскарження є ухвала про забезпечення позову, а не захист порушеного права власності лізингодавця.

5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегією суддів Центрального апеляційного господарського суду при перегляді ухвали суду першої інстанції не встановлено допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, а тому ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 про забезпечення позову по справі № 904/3176/20 слід залишити без змін.

Доводи апелянта не спростовують правомірних висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Підстав передбачених ст. 277 ГПК України для скасування або зміни оскаржуваного позивачем судового рішення, колегією суддів не виявлено.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 276, 281, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Украгролізинг» - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 по справі № 904/3176/20 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12.08.2020.

Головуючий Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

Т.А. Верхогляд