ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020м. ДніпроСправа № 904/2696/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

за участю секретаря судового засідання Сироти М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕЛПРОМПРОЕКТ"

до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АВІГЕЯ СТ"

про стягнення 394140,83грн., з яких 375112,85грн. основного боргу; 9650,16грн. трьох процентів річних; 9377,82грн. інфляційних втрат

Представники:

від позивача: Шабашова Т.В., представник за довіреністю; адвокат

від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕЛПРОМПРОЕКТ" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АВІГЕЯ СТ" (далі - відповідач) про стягнення 394140,83грн., з яких 375112,85грн. основного боргу; 9650,16грн. трьох процентів річних; 9377,82грн. інфляційних втрат.

Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/2696/20 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2020.

Ухвалою від 01.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Сторін повідомлено, що процесуальні дії вчиняються протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі, а саме по 01.07.2020.

16.06.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшли письмові пояснення від б/д за вих.№б/н у яких просить суд постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою від 06.07.2020 письмові пояснення відповідача від б/д за вих.№б/н відхилено.

01.07.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшло клопотання від 25.06.2020 за вих.№б/н про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін у якому просить суд здійснювати розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін; про час та дату судового засідання повідомити додатково. Ухвалою від 06.07.2020 клопотання відповідача від 25.06.2020 за вих.№б/н про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін задоволено; призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.08.2020.

01.07.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшла заява від 25.06.2020 у якій просить продовжити строк для подання відзиву та постановити ухвалу про участь представника у судовому засіданні призначеного на 01.07.2020 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Ухвалою від 06.07.2020 заяву відповідача від 25.06.2020 в частині продовження строку для подання відзиву задоволено; рекомендувати відповідачу подати відзив у строк до 31.07.2020; у задоволенні заяви відповідача від 25.06.2020 в частині забезпечення участі представника відповідача у судовому засіданні призначеного на 01.07.2020 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів відмовлено.

01.07.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшло клопотання від 01.07.2020 за вих.№10241 про проведення судових засідань у режимі відеоконференції у якій просить суд у разі наявності технічної можливості забезпечити проведення всіх подальших судових засідань у справі №904/2696/20 в режимі відеоконференції та визначити Господарський суд Одеської області відповідальним за проведення відеконференцій під час судових засідань. Ухвалою від 06.07.2020 клопотання позивача від 01.07.2020 за вих.№10241 про проведення судових засідань у режимі відеоконференції задоволено.

10.08.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від 10.07.2020 за вих.№б/н про відкладення розгляду справи, у зв`язку із участю представника у іншому судовому засіданні.

Щодо строку для подачі відзиву.

Ухвалу від 01.06.2020 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідач отримав 22.06.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 25.06.2020 (а.с. 28 том 1).

Відповідачу в ухвалі від 01.06.2020 роз`яснено право на надання відзиву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

При цьому, ухвалою від 06.07.2020 відповідачу продовжено строк для подання відзиву та рекомендовано відповідачу подати відзив у строк до 31.07.2020.

Станом на 11.08.2020 відзив на позов не надано.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов та на участь у судовому засіданні не скористався, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Щодо строку вирішення спору.

У відповідності до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Отже, строк для розгляду справи по суті розпочато.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ доповнено розділ Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України пунктом 4 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349 , а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)."

Проте, з метою удосконалення норм Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України в частині перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), Верховна Рада України прийняла Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX, яким внесено зміни, зокрема, до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України шляхом викладення в такій редакції:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

При цьому, у пункті 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Господарський суд констатує, що Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 №731-IX набрав чинності 17.07.2020, а двадцятиденний строк сплив 06.08.2020.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Беручи до уваги фактичні обставини, господарський суд визнав за справедливе вирішити спір в порядку спрощеного позовного провадження без переходу у загальне.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

11.08.2020 здійснено розгляд справи по суті.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 11.08.2020 в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

Між сторонами укладено договір підряду №010619-А від 07.06.2019 (далі - договір).

Згідно умов договору сторони дійшли згоди про виконання відповідачем робіт з будівництва автомобільної дороги.

Сума попередньої оплати, згідно додаткової угоди №1 від 20.06.2020 складає 375112,85грн. Додатковою угодою №1 від 20.06.2020 сторони дійшли згоди розірвати договір.

З огляду на те, що додатковою угодою №1 від 20.06.2020 строк повернення коштів не встановлений, позивач 01.07.2020 звернувся до відповідача з листом за вих.№8793 з проханням здійснити повернення коштів в найкоротший строк.

Беручи до уваги, що вимоги позивача про повернення суми передплати проігноровані відповідачем позивач нарахував відповідачу три проценти річних та інфляційні втрати.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

Відзив не надійшов.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Доказами, відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, предметом доказування у господарській справі є лише ті факти, які мають матеріально-правове значення, тобто факти без з`ясування яких не можна правильно вирішити справу по суті.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі такі:

1. Обставини укладання договору.

2. Строк повернення передплати.

3. Правомірність заявлених до стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Листом від 19.06.2019 за вих.№040619-А відповідач направив на адресу позивача додаткову угоду до договору №010619-А від 07.06.2019.

20.06.2019 між сторонами підписано додаткову угоду №1 до договору №010619-А від 07.06.2019.

У пункті 2 додаткової угоди №1 до договору №010619-А від 07.06.2019 сторони узгодили, що виконавець (відповідач) повертає аванс у розмірі 375112,85грн. шляхом перерахування на розрахунковий рахунок замовника.

Здійснення платежу у розмірі 375112,85грн. підтверджується платіжним дорученням №11489 від 12.06.2019 на суму 375112,85грн.

З метою досудового врегулювання спору позивач направив на адресу відповідача лист від 01.07.2019 за вих.№8793 та лист від 15.10.2019 за вих.№9111 у якому просив відповідача повернути грошові кошти у розмірі 375112,85грн. В якості доказів направлення вказаних листів на адресу відповідача позивач надав опис вкладення до цінного листа з рекомендованим повідомленням; накладну №21 від 16.10.2019 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання 21.10.2019.

Вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що і стало підставою звернення до господарського суду з даною позовною заявою.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ.

Укладений між сторонами договір є договором підряду.

За змістом статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (частина 2 статті 530 Цивільного кодексу України).

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Господарський суд констатує, що взаємовідносини між сторонами виникли на підставі договору підряду №010619-А від 07.06.2019, проти чого сторони не заперечують.

Матеріалами справи підтверджено здійснення позивачем на користь відповідача попередньої оплати робіт у розмірі у розмірі 375112,85грн. (платіжне доручення №11489 від 12.06.2019 на суму 375112,85грн.).

Позивач доцільно застосовує до взаємовідносин з повернення суми попередньої оплати у розмірі 375112,85грн. положення частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України.

Відтак, аналізуючи лист від 01.07.2019 за вих.№8793 та лист від 15.10.2019 за вих.№9111 у якому просив відповідача повернути грошові кошти у розмірі 375112,85грн. в сукупності з доказами їх направлення на адресу відповідача, а саме опису вкладення до цінного листа з рекомендованим повідомленням; накладну №21 від 16.10.2019 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання 21.10.2019, господарський суд констатує, що обов`язок з повернення суми поперечної оплати у розмірі 375112,85грн. у відповідача виник з 21.10.2019.

Беручи до уваги, що відповідач у добровільному порядку та всупереч вимог чинного законодавства не повернув позивачу суму попередньої оплати у розмірі 375112,85грн., господарський суд визнає заявлену позовну вимогу обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625 Цивільного кодексу України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Зокрема, грошовим зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору.

За умовами вказаного договору підряду №010619-А від 07.06.2019 позивач виступав замовником робіт, а отже брав на себе грошове зобов`язання; відповідач, в свою чергу, виступав виконавцем робіт, а отже не мав перед позивачем грошового зобов`язання, а брав зобов`язання з виконання робіт.

Беручи до уваги, що відповідач не мав перед позивачем грошового зобов`язання застосування до останнього положень статті 625 Цивільного кодексу України є неправомірним.

Отже, у задоволенні вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат слід відмовити.

Таким чином, господарський суд вважає, що позовні вимоги є частково доведеними та такими, що підлягають задоволенню частково.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ щодо заяви відповідача від 10.07.2020 за вих.№б/н про відкладення розгляду справи.

Розглянувши заяву відповідача, господарський суд не знаходить підстав для її задоволення, оскільки явка представників учасників справи обов`язковою не визнавалася, а матеріали справи містять обсяг відомостей, достатній для такого розгляду і без участі представника відповідача. Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 17 квітня 2019 року по справі №922/1714/18.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 5626,56грн., з урахуванням того, що 95,17% позовних вимог позивача судом задоволено.

Керуючись статтями 2-5, 7-15, 18, 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 91, 123, 129, 200-201, 204-205, 218-220, 222, 232-233, 236-242, 247-248, 252, 253-254, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕЛПРОМПРОЕКТ" (65091, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ ПІВДЕННА, будинок 26; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35359577) до ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АВІГЕЯ СТ" (53219, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ ЧОРНОБИЛЯ, будинок 74; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 33796221) про стягнення 394140,83грн., з яких 375112,85грн. основного боргу; 9650,16грн. трьох процентів річних; 9377,82грн. інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АВІГЕЯ СТ" (53219, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ ЧОРНОБИЛЯ, будинок 74; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 33796221) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕЛПРОМПРОЕКТ" (65091, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ ПІВДЕННА, будинок 26; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35359577) 375112,85грн. (триста сімдесят п`ять тисяч сто дванадцять грн. 85 коп.) основного боргу; 5626,56грн. (п`ять тисяч шістсот двадцять шість грн. 56 коп.) судового збору.

В решті позовних вимог, а саме в частині стягнення з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АВІГЕЯ СТ" (53219, Дніпропетровська обл., місто Нікополь, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ ЧОРНОБИЛЯ, будинок 74; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 33796221) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕЛПРОМПРОЕКТ" (65091, Одеська обл., місто Одеса, ВУЛИЦЯ ПІВДЕННА, будинок 26; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 35359577) 9650,16грн. трьох процентів річних; 9377,82грн. інфляційних втрат відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Складання повного рішення відкладено на строк не більш п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 14.08.2020.

Суддя І.В. Петренко