РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.08.2020Справа № 910/2035/20

За позовом Акціонерного товариства "АГРАРНИЙ ФОНД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАХОВКА ПРОТЕЇН АГРО"

про стягнення заборгованості 8 197 566,78 грн

Суддя О.В. Гумега

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники:

позивач: Пронін О.А. довіреність № 567-02/20 від 16.06.2020

відповідач: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "АГРАРНИЙ ФОНД" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАХОВКА ПРОТЕЇН АГРО" (відповідач) про стягнення 8 197 566,78 грн на підставі Договору № 14-06/18 на переробку насіння сої від 06.11.2018 (далі - Договір), з яких: 8000000,00 грн основного боргу; 104263,38 грн інфляційних втрат; 93303,40 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Договору позивач перерахував відповідачу попередню оплату у сумі 8000000,00 грн, проте відповідач не виконав зобов`язань за Договором, попередню оплату позивачу не повернув.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2020 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "АГРАРНИЙ ФОНД" залишено без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

25.02.2020 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2020 № 910/2035/20 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначити підготовче засідання у справі на 06.04.2020 о 15:20 год.

30.03.2020 засобами електронного зв`язку через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про вступ у справу як представника.

07.04.2020 засобами електронного зв`язку через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про вступ у справу як представника.

Підготовче засідання, призначене на 06.04.2020 о 15:20 год., не відбулося з метою попередження виникнення та запобігання поширення гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом COVID-19, зважаючи на період карантину, визначений постановою КМУ «Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 22 квітня 2020 року №291), з урахуванням рішення Уряду про заборону пасажирських перевезень та обмеження кількості учасників масових заходів, а також листа Ради суддів України від 16 березня 2020 року 9/рс-186/20, про що повідомлено учасників справи на офіційному сайті Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2020 № 910/2035/20 постановлено призначити підготовче засідання на 25.05.2020 о 14:40 год.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 ГПК України підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених главою 3 ГПК України.

У підготовче засідання, призначене на 25.05.2020, з`явився представник позивача. Представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце цього засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Представник позивача подав клопотання про продовження строків підготовчого провадження на тридцять днів в порядку ч. 3 ст. 177 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2020 № 910/2035/20 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 06.07.2020 о 14:00 год.

У підготовче засідання, призначене на 06.07.2020, з`явився представник позивача.

Представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце цього засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на наведені приписи ст. 202 ГПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у підготовчому засіданні 06.07.2020 за відсутності відповідача.

У підготовчому засіданні, призначеному на 06.07.2020, суд вчинив дії, визначені частиною другою статті 182 ГПК України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.08.2020 о 10:20 год.

У судове засідання, призначене на 06.08.2020, з`явився представник позивача.

Представник відповідача у судове засідання, призначене на 06.08.2020 , не з`явився.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Зважаючи на наведені приписи ст. 202 ГПК України, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у судовому засіданні 06.08.2020 за відсутності відповідача (його представника).

Представник позивача у судовому засіданні подав клопотання. Зазначеним клопотання позивач просив суд замінити найменування позивача у даній справі з Публічне акціонерне товариство "АГРАРНИЙ ФОНД" на Акціонерне товариство "АГРАРНИЙ ФОНД".

Клопотання позивача судом задоволене, залучене до матеріалів справи та буде передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Суд визначив вірне найменування позивача - Акціонерне товариство "АГРАРНИЙ ФОНД".

Відповідно до ст. 194 ГПК України завданням розгляду справи по суті є розгляд і вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 06.08.2020 судом заслухане вступне слово позивача.

Позивач повністю підтримав заявлені ним у позовній заяві вимоги з підстав, викладених у позивній заяві.

Представник відповідача відзив на позовну заяву не подав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

У судовому засіданні 06.08.2020 здійснювалось дослідження доказів, закінчено з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами, після чого суд перейшов до судових дебатів.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 06.08.2020 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши представника позивача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ГПК України).

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 2 наведеної статті визначені способи захисту цивільних прав та інтересів, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Предметом позову у даній справі є вимога про стягнення попередньої оплати.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як свідчать матеріали справи, між ПАТ «Аграрний фонд» (далі - замовник, позивач) та ТОВ «Каховка Протеїн Агро» (далі - переробник, відповідач) було укладено Договір на переробку насіння сої від 06.11.2018 №14-06/18 (далі - Договір).

За умовами п.п.1.1- 1.2. Договору, замовник передає переробнику на умовах визначених даним Договором насіння сої для переробки на соєвий шрот та соєву олію (далі - продукти переробки) на підприємстві переробника, а переробник приймає насіння і доводить його до кондицій, забезпечує збереження і переробку цього насіння, зберігає і видає з підприємства переробника продукти переробки за дозволом-довіреністю на відвантаження замовнику або підприємству-покупцеві згідно дозволу-довіреності на переоформлення, які видаються замовником, а замовник оплачує послуги з переробки насіння сої в продукти переробки.

Аналіз умов укладеного між сторонами Договору на переробку насіння сої від 06.11.2018 №14-06/18 свідчить про те, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За умовами п. 2.1 Договору замовник, зокрема, бере на себе зобов`язання: передати партію насіння сої для переробки у продукти переробки; оплатити послуги переробнику згідно з умовами, наведеними у розділі 4 Договору; вивезти продукти переробки насіння сої в погоджені сторонами строки; до початку переробки партії насіння сої надати переробнику інформацію щодо строків відвантаження продуктів переробки з урахуванням технологічних можливостей переробника по зберіганню та відвантаженню продуктів переробки.

Переробник відповідно до п. 2.2 Договору, зокрема, бере на себе зобов`язання: здійснити приймання насіння сої, що поставляється замовником, відповідно до заявлених потужностей переробника; розмістити насіння сої в елеваторі або на складах; зберігати його до отримання дозволу на переробку від замовника.

Частина 1 ст. 903 ЦК України встановлює обов`язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Згідно з 4.2 Договору оплата робіт з переробки сировини здійснюється замовником у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок переробника відповідно до умов визначених в п. 4.3 цього Договору.

Пунктом 4.3. Договору встановлено, що оплата послуг із переробки насіння сої здійснюється замовником у розмірі 100% передплати від вартості послуг з переробки погодженої партії насіння сої, на підставі рахунка на оплату.

Матеріали справи містять рахунок на оплату № 2812-1 від 28.12.2018 за Договором № 14-06/18 від 06.11.2018 на суму 8 000 000,00 грн.

З наявної в матеріалах справи виписки по рахунку позивача від 28.12.2018 вбачається, що позивачем перераховано на користь відповідача 8 000 000,00 грн за Договором № 14-06/16 на переробку насіння сої від 06.11.2018.

Матеріали справи містять Лист позивача від 28.12.2019 № 11.11-40/3/2348, яким повідомлено про допущення технічної помилки у рахунку позивача від 28.12.2018 в полі «призначення платежу», яким позивач просить замість слів «Дог. № 14-06/16 від 06.11.2018» вважати правильними «Дог. № 14-06/18 від 06.11.2018».

Оцінивши наведені докази, суд приймає їх в якості належних доказів на підтвердження сплати позивачем 100% передплати від вартості послуг з переробки погодженої партії насіння сої, на підставі рахунка на оплату № 2812-1 від 28.12.2018 за Договором № 14-06/18 від 06.11.2018 на суму 8 000 000,00 грн в порядку п. 4.3.Договору.

Матеріали справи мстять Лист №06-03/3/1659 від 06.03.2019 позивача з вимогою до відповідача про повернення попередньої оплати у сумі 8 000 000,00 грн, а також докази його отримання відповідачем 10.09.2019. Відповіді відповідача на зазначений лист матеріали справи не містять разом як і доказів повернення відповідачем попередньої оплати у сумі 8 000 000,00 грн.

Матеріали справи містять також Вимогу позивача від 21.01.2020 № 02-08/3/120 про повернення попередньої оплати у сумі 8 000 000,00 грн та докази її направлення відповідачу.

Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З умов спірного Договору, не вбачається положень щодо строку повернення відповідачем попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, матеріали справи містять Лист позивача № 06-03/3/1659 від 06.03.2019 з вимогою до відповідача про повернення попередньої оплати у сумі 8 000 000,00 грн, а також докази його отримання відповідачем 10.09.2019.

За таких обставин, відповідач мав виконати обов`язок щодо повернення попередньої оплати у сумі 8 000 000,00 грн у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

При цьому обов`язок сплати 8 000 000,00 грн позивачу є грошовим зобов`язанням відповідача.

За змістом статей 524, 533- 535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплатити кошти кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Тож приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази на підтвердження перерахування позивачем на рахунок відповідача попередньої оплати у сумі 8 000 000,00 грн за Договором № 14-06/18 від 06.11.2018 в порядку п. 4.3 Договору та відсутність заперечень відповідача щодо цього, а також відсутність доказів повернення відповідачем 8 000 000,00 грн передоплати або виконання відповідачем умов Договору, передбачених пунктом 2.2, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача попередньої оплати у сумі 8 000 000,00 грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у сумі 93 303,40 грн за період з 18.09.2020 - 06.02.2020.

Здійснивши розрахунок 3% річних відсотків річних за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга», суд дійшов висновку що він є арифметично вірним, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних у сумі 93 303,40 грн підлягають задоволенню повністю.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 104263,38 грн інфляційних втрат.

Щодо визначення розміру боргу з урахуванням індексу інфляції, суд зазначає таке.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідний висновок Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладено в постанові від 05.07.2019 у справі № 905/600/18.

Згідно з імперативними вимогами статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та статті 236 Господарського процесуального кодексу України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи «Ліга» розрахунок суми інфляційних втрат, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 64 023,74 грн інфляційних втрат.

Здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів в порядку статті 86 ГПК України, повно і всебічно з`ясувавши обставини даної справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства "АГРАРНИЙ ФОНД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КАХОВКА ПРОТЕЇН АГРО" про стягнення заборгованості у сумі 8 197 566,78 грн, підлягають задоволенню частково у сумі 8 157 327,14 грн, з яких: 8 000 000,00 грн основного боргу; 93 303,40 грн 3 % річних; 64 023,74 грн інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивач у позовній заяві навів попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, згідно якого зазначив, що поніс судові витрати в розмірі сплаченого судового збору у сумі 122 963,50 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 122 359,90 грн покладається на відповідача, а в розмірі 603,60 грн - на позивача.

Керуючись ст. 4, 13, 73 - 80, 86, 123, 124, 129, 232, 236-238, 240, 241, 327 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КАХОВКА ПРОТЕЇН АГРО" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 6; ідентифікаційний код юридичної особи 37535022) на користь Акціонерного товариства "АГРАРНИЙ ФОНД" (03151, м. Київ, вулиця Очаківська/провулок Очаківський буд. 5/6; ідентифікаційний код юридичної особи 38926880) 8 000 000,00 грн (вісім мільйонів гривень 00 коп) основного боргу, 93 303,40 грн (дев`яносто три тисячі триста три гривні 40 коп) 3 % річних, 64 023,74 грн (шістдесят чотири тисячі двадцять три гривні 74 коп) інфляційних втрат та 122 359,90 грн (сто двадцять дві тисячі триста п`ятдесят дев`ять гривень 90 коп) судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 10.08.2020.

Суддя Гумега О.В.