ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020м. ДніпроСправа № 904/3133/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сота Україна", м. Київ

до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат", Дніпропетровська область, м. Жовті Води

про стягнення 612 574,46грн.

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сота Україна" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про стягнення 689 325,74 грн., з яких: 673 786,68 грн. - основний борг, 13 154,33 грн. - пеня, 2 384,73 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про закупівлю товару № 95/13/24Е від 10.02.2020 в частині оплати за поставлений товар.

Ухвалою суду від 15.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

30.06.2020 відповідач подав до суду клопотання про перехід зі спрощеного позовного провадження до загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.06.2020 у задоволенні заяви Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" про розгляд справи за правилами загального позовного провадження - відмовлено.

07.07.2020 позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій зазначив, що 26.06.2020 відповідач додатково частково розрахувався за товар, отриманий згідно договору № 95/13/24Е від 10.02.2020 про закупівлю (поставку) товарів, що підтверджується платіжним дорученням № 4722 на суму 84 650,52 грн. за видатковою накладною № 45. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з Державного підприємства «Східний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сота Україна» 612 574,46 грн., з яких: 589 136,16 грн. - основний борг, 19 559,69 грн. - пеня, 3 878,61 грн. - 3% річних. Повернути на розрахунковий рахунок ТОВ «Сота Україна» надмірно сплачену суму судового збору у розмірі 1 151,26 грн.

10.07.2020 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 673 786,68 грн., є безпідставними, оскільки відповідачем платіжним дорученням від 26.06.2020 № 4722 на суму 84 650,52 грн. частково сплатив, залишок заборгованості складає 589 136,16 грн. Зазначив, що умовами п. 7.4 договору конкретний розмір пені не визначений. Чинне законодавства також не містить обов`язок та умови сплати пені за такими правовідносинами. На підставі вищевикладеного, відповідач не визнає позовні вимоги і просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

16.07.2020 відповідач подав відзив на заяву про зменшення позовних вимог, вказавши, що залишок заборгованості складає 589 136,16 грн., а нарахування пені та 3% річних є безпідставним.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сота Україна" (постачальник) та Державним підприємством "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (покупець) було укладено договір про закупівлю товару № 95/13/24Е (далі - договір).

Постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, зазначений в п.1.2. договору, а покупець прийняти і оплатити такий товар (п. 1.1. договору).

Постачальник зобов`язується поставити сплави, код 1462 (кутики та арматура) за найменуванням, кількістю та ціною відповідно до специфікації № 1, яка є невід`ємною частиною договору (п. 1.2. договору).

Сума (ціна) договору, відповідно до специфікації № 1 становить 1 138 057,00 грн., крім того податок на додану вартість 20% - 227 611,40 грн. Загальна сума становить 1 365 668,40 грн. з урахуванням ПДВ 20% (п. 3.1. договору).

Товар, який поставляється відповідно до цього договору, сплачується покупцем за погодженими цінами в національній валюті України (п. 4.1. договору).

Покупець здійснює оплату отриманої партії товару по факту його поставки протягом 60-ти календарних днів (п. 4.2. договору).

Поставка товару здійснюється партіями. Обсяг кожної партії уточнюється у заявках. Термін поставки кожної партії товару протягом 10-ти робочих днів після отримання заявки. Заявка може направлятися постачальнику за допомогою електронних засобів зв`язку (факс, електронна пошта, тощо) з наступним направленням оригіналів документів (п. 5.1. договору).

Поставка товару здійснюється відповідно до Інкотермс 2010, на умовах DDР, склад покупця (п. 5.2. договору).

При поставці партії товару постачальник надає сертифікат виробника; рахунок фактуру; видаткову накладну; товарно-транспортні документи (п. 5.3. договору).

Датою поставки товару та переходу права власності на товар буде вважатися дата фактичної поставки товару на склад покупця (п. 5.4. договору).

Покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар (п. 6.1.1. договору).

Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором (п. 6.3.1. договору).

Постачальник мас право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлений товар (п. 6.4.1. договору).

У випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених зобов`язань (п. 7.1. договору).

За порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених договором, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України (п. 7.4. договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2020, але в будь якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 11.1. договору).

Дія Договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку, про що сторони підписують додаткову угоду (п. 11.2. договору).

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 11.3. договору).

Сторонами підписано додаток № 1 до договору «специфікацію № 1» (а.с. 20), в якій визначили товар, що підлягає поставці на загальну суму 1 365 668,40 грн. з ПДВ.

Позивач зазначає, що на виконання умов договору та специфікації № 1 поставив відповідачу товар у період з 12.02.2020 по 11.03.2020 на загальну суму 673 786,68 грн., на підтвердження чого надав підписані сторонами та скріплені їх печатками видаткові накладні:

- № 23 від 12.02.2020 про поставку відповідачу товару на суму 349 173,36 грн. з ПДВ (а.с. 27);

- № 39 від 02.03.2020 про поставку відповідачу товару на суму 239 962,80 грн. з ПДВ (а.с. 24);

- № 45 від 11.03.2020 про поставку відповідачу товару на суму 84 650,52 грн. з ПДВ (а.с. 21), товарно-транспортні накладні:

- № Р23 від 12.02.2020 про поставку відповідачу товару на суму 349 173,36 грн. з ПДВ (а.с. 28);

- № Р39 від 02.03.2020 про поставку відповідачу товару на суму 239 962,80 грн. з ПДВ (а.с.25);

- № Р45 від 11.03.2020 про поставку відповідачу товару на суму 84 650,52 грн. з ПДВ (а.с. 22).

Позивач зазначає, що разом із передачею товару відповідачу було передано всі документи відповідно до п. 5.3 договору.

Господарський суд зазначає, що надані позивачем видаткові накладні та товарно-транспортні накладні підписані сторонами без жодних зауважень чи заперечень.

Відповідно до п. 4.2. договору покупець здійснює оплату отриманої партії товару по факту його поставки протягом 60-ти календарних днів.

Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

З огляду на викладене, відповідно до п. 4.2. договору, з урахуванням положень ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідач повинен був сплатити за поставлений товар:

- за видатковою накладною № 23 від 12.02.2020 суму 349 173,36 грн. у строк до 13.04.2020 включно (оскільки останній день сплати 12.04.2020 припадає на вихідний день - неділю);

- за видатковою накладною № 39 від 02.03.2020 суму 239 962,80 грн. у строк до 01.05.2020 включно;

- за видатковою накладною № 45 від 11.03.2020 суму 84 650,52 грн. у строк до 11.05.2020 включно (оскільки останній день сплати 10.05.2020 припадає на вихідний день - неділю).

Однак, як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору за поставлений товар розрахувався лише частково, а саме сплатив 84 650,52 грн., у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 589 136,16 грн.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України)

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 ст. 265 Господарського кодексу України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 Цивільного кодексу України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Доказів оплати поставленого товару в сумі 589 136,16 грн. відповідач не надав.

16.07.2020 відповідач подав відзив на заяву про зменшення позовних вимог, вказавши, що залишок заборгованості складає 589 136,16 грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу у розмірі 589 136,16 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 19 559,69 грн. за загальний період з 12.05.2020 по 03.07.2020.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.1,3 ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч.ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Законом, у даному випадку, не передбачено розмір штрафних санкцій, таким чином підлягають застосуванню штрафні санкції, передбачені договором.

Відповідно до п. 7.4. договору за порушення строків оплати за поставлений товар, передбачених договором, покупець сплачує постачальнику штрафні санкції у розмірі, передбаченому ст. 231 ГК України.

Господарський суд зазначає, що стягнення пені із визначенням її розміру не передбачено умовами укладеного між сторонами договору.

Позивач у позовній заяві посилається на положення ст. 549 Цивільного кодексу України та ч.6 ст. 232, ст.193 Господарського кодексу України.

Наведені позивачем в обґрунтування підстав для нарахування пені положення Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України визначають можливість у разі порушення зобов`язання настання таких правових наслідків, як сплата неустойки, дають визначення терміну неустойки, зокрема пені, унормовують, що вказані правові наслідки (сплата неустойки) настають лише в разі коли вони встановлені договором або законом, а також визначають, що штрафні санкції встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Оскільки стягнення пені умовами укладеного між сторонами договору не передбачено, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені є безпідставними та необґрунтованими і не підлягають задоволенню.

Також позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 % річних станом на 03.07.2020 у розмірі 3 878,61 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку 3% річних та встановлено, що він виконаний не правильно. При розрахунку розміру 3% річних за видатковою накладною № 23 від 12.02.2020 позивачем використано неправильну початкову дату періоду нарахування.

Відповідно до виконаного господарським судом розрахунку до стягнення з відповідач підлягають 3% річних у розмірі 3 849,99 грн.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що має місце прострочення виконання зобов`язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 592 986,15 грн., з яких: 589 136,16 грн. - основний борг, 3 849,99 грн. - 3% річних.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача - 294,04 грн. (3,20 %), на відповідача - 8894,58 грн. (96,80 %).

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Східний гірничо-збагачувальний комбінат" (52210, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Горького, буд. 2, ідентифікаційний код 14309787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сота Україна" (04111, м. Київ, вул. Черняховського, буд. 29, ідентифікаційний код 41323412) 592 986,15 грн., з яких: 589 136,16 грн. - основний борг, 3 849,99 грн. - 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 8894,58 грн., про що видати наказ.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.В. Мілєва