ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2020 р. Справа № 911/459/20

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Горбасенка П.В. за участі секретаря судового засідання Янченка А.В., розглянувши у місті Києві у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр"

до першого відповідача Державного підприємства "Сетам",

другого відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд"

та третього відповідача Приватного виконавця Говорова Павла Володимировича

про визнання торгів з реалізації частки в статутному капіталі недійсними

змін до установчих документів юридичної особи

За участю представників:

від позивача: Бойко Є.В., Каменський Д.Г.;

від відповідача 1: не з`явилися;

від відповідача 2: Стеблевський А.О.;

від відповідача 3: не з`явилися.

Обставини справи:

19.02.2020 до канцелярії Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" до Приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про визнання недійсними результатів торгів згідно протоколу № 463706 (Реєстраційний номер лота: 381718) про проведення електронних торгів, які відбулися 31.01.2020 року, з продажу частки у статутному капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (), розмір 30,8 %, Київська область, Васильківський р-н, с. Плесецьке, Гранкар`єр.

Позивач в обгрунтування позовних вимог посилався на те, що електронні торги, реєстраційний номер лота 381718 відбулися з порушенням чинного законодавства з підстав, оскільки з торгів приватним виконавцем Говоровим В.П. реалізовано майно, якого не існувало, оскільки на момент продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" частка у статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" становила 0,15 %, про що було відомо приватному виконавцю 15.11.2019.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу від 19.02.2020 вказану позовну заяву передано до розгляду судді Горбасенку П.В.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.02.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 911/459/20 та призначено підготовче засідання на 20.03.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.02.2020, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 у справі № 911/459/20 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" про забезпечення позову задоволено частково; заборонено державним реєстраторам будь-яких органів, а також нотаріусам та особам уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів проводити внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (, 08622, Київська обл., Васильківський район, с. Плесецьке, Гранкар`єр) щодо частки у статутному капіталі, що обліковується на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (, 08622, Київська обл., Васильківський район, с. Плесецьке, Гранкар`єр) у розмірі 30,8 %; заборонено Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд" (, 04071, м. Київ, вул. Кожум`яцька, буд. 10-А, офіс 2) реєструвати, продавати та вчиняти будь-які дії з часткою у статутному капіталі, що обліковується на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (, 08622, Київська обл., Васильківський район, с. Плесецьке, Гранкар`єр) у розмірі 30,8 %; у задоволенні решти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" про забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.03.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні відкладено на дату після 03.04.2020.

23.03.2020 до канцелярії Господарського суду Київської області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд" надійшло пояснення третьої сторони щодо позову (вх. № 6133/20), згідно якого останній просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Третя особа у своєму поясненні на позов проти заявлених вимог заперечувала, просила у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» до приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про визнання недійсними результатів торгів згідно Протоколу №463706 (Реєстраційний номер лота: 381718) про проведення електронних торгів, які відбулися 31.01.2020 - відмовити, посилаючись на те, що оспорювані електронні торги 31.01.2020 були проведені у відповідності до Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, а отже, і результати цих торгів - є дійсними. Означене пояснення прийнято судом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.04.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Сетам"; залучено до участі у справі в якості третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд"; підготовче засідання призначено на 17.04.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.04.2020 розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні відкладено на 24.04.2020.

22.04.2020 до канцелярії Господарського суду Київської області від представника Державного підприємства "Сетам" надійшло пояснення третьої особи щодо позову (вх. № 7830/20), згідно якого останній просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Дане пояснення прийнято судом.

24.04.2020 до канцелярії Господарського суду Київської області від Приватного виконавця Говорова Павла Володимировича надійшов відзив на позовну заяву № 01-1/ВП (вх. № 7917/20), згідно якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на безпідставність та необґрунтованість останніх, який прийнято судом.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2020 у справі № 911/459/20 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд" про скасування заходів забезпечення позову, вжитих згідно ухвали Господарського суду Київської області від 26.02.2020 у справі №911/459/20 задоволено повністю. Скасовано заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Господарського суду Київської області від 26.02.2020 у справі №911/459/20 про: заборону державним реєстраторам будь-яких органів, а також нотаріусам та особам уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів проводити внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький грантіний кар`єр" щодо частки у статутному капіталі, що обліковується на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" у розмірі 30,8%; заборону Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд" реєструвати, продавати та вчиняти будь-які дії з часткою у статутному капіталі, що обліковується на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" у розмірі 30,8%.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.04.2020 розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні відкладено на 24.04.2020 та відкладено розгляд клопотання б/н від 17.04.2020 (вх. № 7726/20) Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд" про скасування заходів забезпечення позову у справі № 911/459/20 на 30.04.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.04.2020 залучено до участі у справі співвідповідачів - Державне підприємство "Сетам" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд", розгляд справи в порядку загального позовного провадження у підготовчому засіданні відкладено на 15.05.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.05.2020 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" про вжиття заходів забезпечення позову від 29.04.2020 відмовлено.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 15.05.2020 закрито підготовче провадження у справі № 911/459/20 та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 05.06.2020.

22.05.2020, відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України, на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.05.2020 у справі № 911/459/20, у зв`язку із відкриттям апеляційного провадження матеріали справи № 911/459/20 направлено до Північного апеляційного господарського суду супровідним листом № 02-04/459/20 від 22.05.2020.

05.06.2020 до канцелярії Господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження (вх. № 11057/20 від 05.06.2020), згідно якого представник відповідача просить суд зупинити провадження у справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду Київської області у справі № 910/5971/20.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.07.2020 ухвалу Господарського суду Київської області від 24.04.2020 у справі № 911/459/20 скасовано; у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд" від 17.04.2020 (вх.№ 7870/20 від 23.04.2020) про скасування заходів забезпечення позову відмовлено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 2102,00 грн.

13.07.2020 через канцелярію Господарського суду Київської області повернулися матеріали справи № 911/459/20 разом з супровідним листом № 911/459/20/09.1-04.2/3688/20 від 09.07.2020.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 14.07.2020 розгляд справи по суті призначено на 31.07.2020.

30.07.2020 до канцелярії Господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. № 15923/20 від 30.07.2020), згідно яких останній просив суд поновити ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" строк на подачу доказів, долучити до матеріалів справи засвідчену копію рішення Господарського суду Київської області у справі № 910/5676/20, яке задоволено судом в частині поновлення строку на подачу доказів та долучення до матеріалів справи засвідченої копії рішення Господарського суду Київської області у справі № 910/5676/20.

У судовому засіданні 31.07.2020 представники позивача підтримали задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, представник другого відповідача заперечив проти зупинення провадження у справі.

Клопотання про зупинення провадження у справі мотивоване тим, що у провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа № 910/5971/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" до Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування Наказу Міністерства юстиції України від 31.01.2020 № 330/5.

Предметом дослідження вищевказаної справи є законність та правомірність Наказу Міністерства юстиції України від 31.01.2020 № 330/5, який є основною підставою заперечень відповідачів у справі № 911/459/20, без дослідження яких неможливо прийняти законне та обґрунтоване рішення у даній справі.

Оскільки обставини законності Наказу Міністерства юстиції України від 31.01.2020 № 330/5 досліджуються у справі № 910/5971/20, тому вбачається об`єктивна неможливість розгляду справи № 911/459/20.

Також позивач посилається на те, що задоволення позову у справі № 910/5971/20, а саме визнання незаконним, скасування Наказу Міністерства юстиції України від 31.01.2020 № 330/5 виключає сумніви у тому, що частка у статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" на момент проведення торгів 31.01.2020 згідно ЄДР становила 0,15 % та те, що приватним виконавцем Говоровим П.В. реалізовано не існуючу частку статутного капіталу ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр".

Тому рішення у справі № 910/5971/20 матиме вирішальний вплив на подальший розгляд та винесення законного рішення у даній справі.

Відтак, позивач вважає, що провадження у справі № 911/459/20 необхідно зупинити до набрання законної сили рішенням у справі № 910/5971/20, яка перебуває у провадженні Господарського суду міста Києва у зв`язку з об`єктивною неможливістю їх розгляду.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов`язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з`ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок, непідвідомчості, обмеженості предметом позову, неможливості розгляду тотожної справи, певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов`язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи. При цьому пов`язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Зупинення провадження призводять до затягування розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвненції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фрідлендер проти Франції").

Суд вважає, що оскільки предметом спору у даній справі № 911/459/20 є визнання недійсними результатів торгів, місцевий господарський суд, оцінюючи наявність правових підстав для розгляду справи, може самостійно з`ясувати чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі та якими доказами вони підтверджуються, зокрема і надати правову оцінку Наказу Міністерства юстиції України від 31.01.2020 № 330/5 як доказу, на який посилається третій відповідач в обґрунтування своїх заперечень на позовні вимоги.

Враховуючи вищезазначені законодавчі приписи та наявні в матеріалах справи докази, суд вирішив відмовити у задоволенні клопотання позивача про зупинення провадження у справі.

У судовому засіданні 31.07.2020 представники позивача підтримали задоволення позову, представник другого відповідача заперечив проти задоволення позову.

Представники першого та третього відповідачів у судове засідання 31.07.2020 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що неявка першого та третього відповідачів, які були належним чином повідомлені про розгляд справи, не перешкоджає розгляду справи по суті у судовому засіданні 31.07.2020, перший та другий відповідачі не скористалися правом на подачу відзиву на позов, суд дійшов висновку про можливість вирішення справи за наявними в ній матеріалами справи за відсутності першого та третього відповідачів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши промови (заключні слова) представників позивача та другого відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

10.05.2019 відбулись загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" за рішенням яких, частку ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр у розмірі 30,5 % статутного капіталу, що в грошовому виразі складає 95 312,50 грн прийняли на баланс товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр".

Згідно з статтею 53 Закону України "Про господарські товариства" (що діяв на момент прийняття рішення) у разі придбання частки (її частини) учасника самим товариством з обмеженою відповідальністю воно зобов`язане реалізувати її іншим учасникам або третім особам протягом строку, що не перевищує одного року, або зменшити свій статутний капітал відповідно до статті 52 цього Закону. Протягом цього періоду розподіл прибутку, а також голосування і визначення кворуму у вищому органі проводяться без урахування частки, придбаної товариством.

Як вбачається з протоколу №1/19 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" від 10.05.2019, учасникам товариства було запропоновано викупити нерозподілену частку пропорційно, але вони відмовились від купівлі-продажу даної частки статутного капіталу та запропонували зменшити статутний капітал товариства на розмір частки, що знаходиться на балансі товариства.

Вирішили: зменшити статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" на розмір частки, що знаходиться на балансі товариства, у розмірі 30,8 % статутного капіталу, що в грошовому виразі складає 95 312,50 грн та на розмір часток учасників, яких виключено з товариства, у загальному розмірі 0,6 % статутного капіталу, що в грошовому виразі складає 1 875,00 грн, в результаті чого частка у статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" з 10.05.2019 становила, за твердженням позивача, 0,15 %, внаслідок чого 15.10.2019 державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоником Ярославом Івановичем здійснено державну реєстрацію вказаних вище змін до установчих документів ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" , за № 7003028.

26.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем при примусовому виконанні провадження № 58064919 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме постановлено описати та накласти арешт на майно: частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" учасником (засновником) якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" () (боржник), розмір внеску до статутного фонду 96 250 грн.

26.09.2019 приватним виконавцем округу Київської області Говоровим П.В. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 58064919, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Фізичну особу-підприємця Гукова В`ячеслава Валерійовича (сертифікат від 02.06.2017 за № 535/17, виданий Фондом Державного майна України, строк дії: 02.06.2020).

ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" повідомило приватного виконавця округу Київської області про зміни в статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр".

19.11.2019 до Міністерства юстиції України надійшла скарга приватного виконавця округу Київської області Говорова П.В. від 15.11.2019 №14788, на дії державного реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоник Ярослава Івановича, в якій приватний виконавець просив скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи, зміну статутного або складеного капіталу, зміну складу або інформації про засновників, щодо частки у статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр", за №7003028 від 15.10.2019.

Наказом Міністерства юстиції України №330/5 від 31.01.2020 (а.с. 181, т. 2) скаргу приватного виконавця округу Київської області Говорова П.В. від 15.11.2019 №14788 задоволено у повному обсязі, скасовано реєстраційну дію в Єдиному державному реєстрі юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.10.2019 №7003028 "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи", проведену державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоник Ярославом Івановичем щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (код за ).

Підставою для задоволення скарги приватного виконавця округу Київської області Говорова П.В. від 15.11.2019 №14788, на дії державного реєстратора Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоник Ярослава Івановича, є наступні обставини:

- наявність арешту на майно боржника: на частку у статутному капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (), розмір 30,8 %, Київська область, Васильківський р-н, с. Плесецьке, Гранкар`єр, накладеного згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем при примусовому виконанні провадження № 58064919;

- державним реєстратором Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоник Ярославом Івановичем проведено реєстраційну дію, якою змінено розмір частки Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр", на яку накладено арешт постановою вказаного приватного виконавця.

Також, 10.01.2020 приватним виконавцем округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем при примусовому виконанні провадження № 58064919, винесено постанову про відкладення проведення виконавчих дій, зі змісту якої вбачається, що на реалізацію передано описане та арештоване майно боржника, а саме частка у статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" (), у розмірі 30,8% (лот № 381718), екскаватор гусеничний CATRERPILLAR 365C, д.н.з. НОМЕР_1 (лот. № 388379 ) та екскаватор гусеничний CATRERPILLAR 320 D, д.н.з. НОМЕР_3 (лот. № 388371 ).

Як вказував позивач, незважаючи на зміну частки в статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" та не усунення обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій - 31.01.2020 відбулися електронні торги, реєстраційний номер лота 381718 з продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" (), у розмірі 30,8 %, що підтверджується протоколом № 463706.

Відповідно до акту про проведені електронні торги від 13.02.2020 (лот реалізованого майна № 381718), переможцем торгів з придбання частки у статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" (), у розмірі 30,8 % визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Труд".

Позивач вважає, що на момент продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» частка у статутному капіталі ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» становила 0,15 %, про що було відомо приватному виконавцю 15.11.2019.

Також, позивач вважає, що електронні торги, реєстраційний номер лота 381718, відбулися з порушенням чинного законодавства, оскільки з торгів приватним виконавцем Говоровим В.П. реалізовано майно, якого не існує, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

Згідно з частиною 1 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній станом на дату проведення спірних електронних торгів) реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Аналогічні положення містяться у пункті 2 Розділу І Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016, (далі по тексту - Порядок).

Згідно частини 1 статті 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 4 статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Згідно з пунктами 4 та 6 розділу Х Порядку, після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Підписаний та скріплений печаткою приватного виконавця або затверджений начальником відділу державної виконавчої служби акт виконавець видає або надсилає переможцеві електронних торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження.

Відповідно до пункту 8 розділу Х Порядку, акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

Виходячи з аналізу наведених норм чинного законодавства та враховуючи правову природу процедури реалізації майна на електронних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуте стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення електронних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на електронних торгах, тобто є правочином.

Ураховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку за правилами визнання недійсними правочинів на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 Цивільного кодексу України) про недійсність правочину, зокрема, як такого, що не відповідає вимогам закону.

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17, а також у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 910/8052/17, від 24.05.2018 у справі № 922/3537/17, від 31.07.2019 від 910/8302/18, від 29.08.2019 у справі № 212/12256/14-ц, від 20.11.2019 у справі № 925/796/18 та інших.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (частина 2) тощо.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу.

Отже, наведеними нормами визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, та загальні підстави недійсності правочину, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність (оспорюваний правочин) (частина 3 статті 215 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину враховуються загальні приписи статей 3, 15, 16 Цивільного кодексу України. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

Крім того, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, у разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

При цьому невідповідність правочину актам законодавства як підстава його недійсності повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним правочином (чи його частиною) імперативного припису законодавства. Саме по собі відступлення сторонами від положень законодавства, регулювання їх іншим чином не свідчить про суперечність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

При цьому, вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити, чи відбулося порушення вимог закону, Порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи порушено права і законні інтереси позивача, який оспорює результати електронних торгів.

Відповідно до частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Міністерство юстиції України наказом № 2831/5 від 29.09.2016, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за № 1301/2943, затвердило Порядок реалізації арештованого майна (далі по тексту - Порядок), положення якого передбачають певні правила проведення торгів, а саме: Правила, які визначають процедуру підготовки до проведення торгів (розділ ІІІ); Правила, які регулюють безпосередньо порядок проведення торгів (розділ V); Правила, які стосуються особливостей реалізації окремих видів майна (розділ VII); Правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ VIII), визнання електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) такими, що не відбулися, зупинення електронних торгів та зняття майна з реалізації (розділ XI), вирішення спорів (розділ XV).

Отже підставою для визнання електронних торгів недійсними є також порушення встановлених законодавством правил їх проведення, а при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити: чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, зокрема шляхом проведення електронних торгів, та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 15.03.2018 у справі № 910/28435/15, від 30.05.2018 у справі № 906/278/17, від 20.11.2019 у справі № 925/796/18, від 10.03.2020 у справі № 927/1184/15 та інших, які також були враховані судами попередніх інстанцій.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, 26.09.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем при примусовому виконанні провадження № 58064919 винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме постановлено описати та накласти арешт на майно: частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» учасником (засновником) якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Плисецький гранітний кар`єр» () (боржник), розмір внеску до статутного фонду 96 250 грн., що становить 30,8% статутного капіталу підприємства.

Також, в порушення ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», 15.10.2019 державний реєстратор Глинської сільської ради Калинівського району Вінницької області Сімоник Ярослав Іванович здійснив реєстрацію змін відомостей про юридичну особу, а саме: здійснив реєстрацію відомостей про зменшення до 0,15% статутного капіталу ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр» (реєстраційна дія №7003028), яка згідно наказу Міністерства юстиції України №330/5 від 31.01.2020 скасована.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що доводи позивача про те, що на час проведення електронних торгів 31.01.2020 ТОВ «Плисецький гранітний кар`єр" володіло 0,15 % статутного капіталу товариства - є безпідставними та необґрунтованими, а також спростовуються наявними матеріалами справи, у зв`язку з чим третім відповідачем було у відповідності до частини 1 статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» виставлено на торги об`єкт: частку у статутному капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (), розмір 30,8 %, Київська область, Васильківський р-н, с. Плесецьке, Гранкар`єр, що відповідає , а також за результатами проведення торгів оформлено актом про проведені електронні торги від 13.02.2020 (лот реалізованого майна № 381718), внаслідок чого у переможця торгів виникло право власності на вказаний предмет торгів згідно пункту 8 розділу Х Порядку, що в сукупності свідчить про законність проведення оспорюваних електронних торгів, як і їх результатів.

З урахуванням наведеного вище, суд дійшов висновку, що під час проведення торгів згідно протоколу № 463706 (Реєстраційний номер лота: 381718) про проведення електронних торгів, які відбулися 31.01.2020, з продажу частки у статутному капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (), розмір 30,8 %, Київська область, Васильківський р-н, с. Плесецьке, Гранкар`єр, не відбулося порушення вимог статті 61 Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, жодного впливу на результати електронних торгів - позивачем належними та допустимими доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України - не доведено, а судом за наслідками розгляду справи - не встановлено, жодних прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів - оспорюваними торгами не порушено і позивачем належними та допустимии доказами в розумінні ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України - не доведено порушення його прав та інтересів відповідачем під час проведення оспорюваних торгів.

Доводи позивача про те, що у постанові Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 у справі № 911/459/20 зазначено, що судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивачем належними та допустимими доказами доведено, що оскільки на момент продажу 31.01.2020 Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд" частки у статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" у розмірі 30,8 %, частка у статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" становила 0,15 %, про що було відомо приватному виконавцю Говорову Павлу Володимировичу 15.11.2019, - судом відхиляються з огляду на приписи ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана постанова постановлена за результатами перегляду в апеляційному порядку ухвали Господарського суду Київської області від 26.02.2020 у справі № 911/459/20 в межах заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" про забезпечення позову, а не за результатами розгляду справи по суті.

Суд вважає, що під час постановлення постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 у справі № 911/459/20, судом апеляційної інстанції перевірялася законність і обґрунтованість ухвали Господарського суду Київської області від 26.02.2020, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" про забезпечення позову задоволено частково, у той час як такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, в силу положень ч. 1 ст. 237 ГПК України вирішуються при ухваленні рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає безпідставними посилання позивача, що на момент продажу 31.01.2020 Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд" частки у статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" у розмірі 30,8 %, частка у статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" фактично становила 0,15 %.

Також, доводи позивача про висновки, зроблені в межах розгляду господарської справи № 910/5676/20, зокрема у рішенні Господарського суду міста Києва від 30.06.2020, - судом відхиляються як підстава для задоволення позову з огляду на те, що вказане рішення станом на момент вирішення спору у даній справі - не набрало законної сили згідно з приписами ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною третьою статті 74 ГПК України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Посилання позивача на те, що Наказ Міністерства юстиції України від 31.01.2020 № 330/5 реалізований не був, оскільки відсутні підтверджуючі документи реалізації такого, є доказово неспроможними.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Суд звертає увагу позивача на те, що чинність протоколу загальних зборів від 10.05.2019 не спростовує достовірності наявних у матеріалах справи відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, згідно яких на момент продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" (31.01.2020) та на момент ухвалення судового рішення у справі (31.07.2020), згідно яких розмір внеску позивача до статутного фонду ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр" - 96 250 грн, що становить 30,8 % від статутного капіталу ТОВ "Плисецький гранітний кар`єр".

Статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до статті 41 Конституції України, ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. 321 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини першої статті 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 Цивільного кодексу України).

У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: (а) чи є втручання законним; (б) чи переслідує воно «суспільний інтерес» (public interest, general interest, general interest of the community); (в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям (must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aims pursued). ЄСПЛ констатує порушення державою ст. 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Складовою захисту права особи на мирне володіння своїм майном, гарантованого ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є превентивні способи захисту права власності. Згідно зі ст. 15 ЦК України суб`єктивне право має бути захищено в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Превентивний захист права власності допускається в разі існування загрози порушення права, яка має носити реальний характер і бути доведена в кожному конкретному випадку.

Відповідно до положень ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 Рішення ЄСПЛ від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного королівства" суд зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, її суть зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист.

Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 Рішення ЄСПЛ у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2015).

З урахуванням викладеного, суд під час розгляду даної справи, встановив відсутність обумовлених законом підстав у втручання володіння переможцем торгів майном обраним позивачем способом захисту, який по-перше, є неналежним, а по-друге, неефективним в контексті спірних правовідносин та не відповідатиме правомірності втручання з огляду на закріплені гарантії мирного володіння майном згідно з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Усі інші твердження та доводи позивача та другого і третього відповідачів не спростовують вищевикладених висновків суду.

Разом із тим, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та відповідачів, які викладені останніми у позовній заяві, відзиві на позов та письмових поясненнях, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

За таких обставин, оцінивши подані докази, які досліджені в судовому засіданні, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання недійсними результатів торгів згідно протоколу № 463706 (Реєстраційний номер лота: 381718) про проведення електронних торгів, які відбулися 31.01.2020 року, з продажу частки у статутному капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (), розмір 30,8 %, Київська область, Васильківський р-н, с. Плесецьке, Гранкар`єр у повному обсязі.

Згідно ч. 9 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи повну відмову у задоволенні позовних вимог, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Господарського суду Київської області від 26.02.2020 у справі № 911/459/20 про: заборону державним реєстраторам будь-яких органів, а також нотаріусам та особам уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів проводити внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (, 08622, Київська обл., Васильківський район, с. Плесецьке, Гранкар`єр) щодо частки у статутному капіталі, що обліковується на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (, 08622, Київська обл., Васильківський район, с. Плесецьке, Гранкар`єр) у розмірі 30,8 %; заборону Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд" (, 04071, м. Київ, вул. Кожум`яцька, буд. 10-А, офіс 2) реєструвати, продавати та вчиняти будь-які дії з часткою у статутному капіталі, що обліковується на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" (, 08622, Київська обл., Васильківський район, с. Плесецьке, Гранкар`єр) у розмірі 30,8 %.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 ГПК України, покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 237-239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Плисецький гранітний кар`єр" до Державного підприємства "Сетам", Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Труд" та Приватного виконавця Говорова Павла Володимировича про визнання торгів з реалізації частки в статутному капіталі недійсними відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Київської області до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 10.08.2020

Суддя П.В.Горбасенко