РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

11.08.2020Справа № 910/7788/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., розглянувши в

порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали

господарської справи

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи

«Львівгаз»

до Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

про стягнення 87 759, 95 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення 87 759, 95 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконав своїх грошових зобов`язань за договором № ДЕ 01220116 від 31.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/7788/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено строки надання сторонами відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Представник відповідача 07.07.2020 подав до суду відзив, у якому зазначено, що на адресу відповідача не надходили акти наданих послуг за договором № ДЕ 01220116 від 31.12.2015.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 06.07.2020 представник позивача подав клопотання про продовження строку для подання відповіді на відзив та про продовження строку для подання додаткових доказів до 5 календарних днів з дня закінчення дії карантину.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.07.2020 клопотання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» про продовження строку для подання відповіді на відзив та про продовження строку для подання додаткових доказів залишено без розгляду на підставі статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярію) 22.07.2020 представник позивача подав клопотання про поновлення строку для подання відповіді на відзив та відповідь на відзив, які суд залишив без розгляду на підставі статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача 07.08.2020 подав до суду письмові заперечення, у яких просив суд застосувати наслідки пропущення строку позовної давності в частині стягнення пені.

До Господарського суду міста Києва 11.08.2020 від представника позивача надійшли додаткові пояснення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

Сторонами у справі 31.12.2015 укладено договір про експлуатацію складових газорозподільної системи № ДЕ 01220116, за яким позивач зобов`язався здійснювати комплекс технічних заходів для забезпечення розподілу природного газу, а відповідач - приймати та оплачувати надані послуги.

Позивач, в якості доказів, що підтверджують надання послуг з експлуатації складових газорозподільної системи надав суду акти надання послуг № 79015176 від 30.06.2019 на суму 17 773, 72 грн., № 79023718 від 30.09.2019 на суму 17 773, 72 грн., № 79037847 від 31.12.2019 на суму 17 773, 72 грн., №70009693 від 31.03.2020 на суму 17 773, 72 грн. Дані акти підписані лише позивачем.

За твердженням позивача, відповідач не оплатив вартість наданих послуг за актами № 79015176 від 30.06.2019 на суму 17 773, 72 грн., № 79023718 від 30.09.2019 на суму 17 773, 72 грн., № 79037847 від 31.12.2019 на суму 17 773, 72 грн., №70009693 від 31.03.2020 на суму 17 773, 72 грн., у зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача 71 094, 88 грн. основного боргу.

Відповідач дану заборгованість не визнає, оскільки заперечує факт надання послуг за договором № ДЕ 01220116 від 31.12.2015. Вказує, що акти надання послуг, на які посилається позивач, на його адресу не надсилалися та ним не підписувалися.

Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір № ДЕ 01220116 від 31.12.2015 за своєю правовою природою є договором про надання послуг з елементами договору підряду.

Пунктом 4 договору № ДЕ 01220116 від 31.12.2015 встановлено, що фактичні обсяги наданих послуг оформлюються щокварталу актом наданих послуг, який складається та подається позивачем на розгляд відповідача у двох примірниках. Відповідач зобов`язується протягом 10 днів від дати передачі актів наданих послуг підписати їх та повернути один примірник кожного акта позивачу або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання такого акта. У випадку неповернення відповідачем акта наданих послуг та ненадання обґрунтованих заперечень щодо нього у визначений строк цей акт вважається погодженим відповідачем в редакції позивача.

На підтвердження надіслання відповідачу актів наданих послуг позивач надав рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 653 від 18.02.2020.

Суд зазначає, що згідно Правил надання послуг поштового зв`язку, Закону України «Про поштовий зв`язок» квитанція або касовий чек (в яких зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дату та вид послуги, її вартість) є доказами надіслання поштового відправлення, однак не підтверджує які саме документи у ньому відправлялись. Тільки поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення підтверджують які саме документи пересилались стороною.

Відтак, позивач в якості належних доказів надіслання відповідачеві актів наданих послуг № 79015176 від 30.06.2019 на суму 17 773, 72 грн., № 79023718 від 30.09.2019 на суму 17 773, 72 грн., № 79037847 від 31.12.2019 на суму 17 773, 72 грн., №70009693 від 31.03.2020 на суму 17 773, 72 грн. мав подати розрахунковий документ (касовий чек, поштову квитанцію), який підтверджує факт прийняття для пересилання поштовим відділенням разом з описом вкладення кореспонденції у цінний лист, що підтверджує його вміст.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було додано опису вкладенння кореспонденції у цінний лист на підтвердження відправки на адресу відповідача спірних актів наданих послуг.

Таким чином, суд позбавлений можливості встановити факт направлення спірних актів на адресу відповідача.

В матеріалах справи відсутні підписані обома сторонами акти надання послуг, які в розумінні пункту 4 договору № ДЕ 01220116 від 31.12.2015 є належними та допустимими доказами надання послуг. Крім того, позивачем не доведено, що такі акти надсилалися на адресу відповідача, але той ухилився від їх підписання.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави вважати акти надання послуг узгодженими сторонами, а послуги з експлуатації складових газорозподільної системи - фактично наданими.

Таким чином, твердження позивача, викладені у додаткових поясненнях, про наявність підстав для здійснення розрахунків за надані послуги є необгрунтованими.

З огляду на наведене, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача 71 094, 88 грн. основного боргу.

Відмова у задоволенні основної вимоги позову, у даному випадку, зумовлює відмову у задоволенні вимог про стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Відповідач 07.08.2020 подав до суду клопотання про застосування строків позовної давності до вимог позивача про стягнення пені.

Відповідно до частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відтак, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Таким чином, оскільки позивачем не доведено факт порушення відповідачем його прав та охоронюваних законом інтересів, за захистом яких позивач звернувся до суду, то в позові слід відмовити саме з підстав його необґрунтованості.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю.Кирилюк