СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(ДОДАТКОВА)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2020 Справа № 905/2178/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Пуль О.А., суддя Шевель О.В.,

за участю секретаря судового засідання Перікової К.В.,

за участю представників:

позивача не з`явився,

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс про винесення додаткового рішення (вх.№ 7014),

у справі №905/2178/19,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс, Дніпропетровська область, смт. Слобожанське

до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, місто Маріуполь,

про стягнення 790291,41 гривень

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 16.04.2020 у справі №905/2178/19:

- частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь про стягнення 790291,41 гривень, з яких: 744066,31 гривень заборгованості, 42477,98 гривень пені, 3 747,12 гривень 3% річних;

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс 719066,31 гривень заборгованості, а також 10786,00 гривень судового збору;

- відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 25000,00 гривень заборгованості, 42477,98 гривень пені, 3747,12 гривень 3% річних;

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс на користь Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь 1403,89 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішення Господарського суду Донецької області від 30.04.2020 у справі №905/2178/19 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс про ухвалення додаткового рішення у справі №905/2178/19 про стягнення понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 24000,00 гривень задоволено частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17742,56 гривень.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.07.2019 у справі № 905/2178/19 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Донецької області від 16.04.2020 у справі №905/2178/19 залишено без змін в частині задоволених позовних вимог. Додаткове рішення Господарського суду Донецької області від 30.04.2020 у справі №905/2178/19 залишено без змін в частині задоволених вимог.

При прийнятті зазначеної вище постанови судом апеляційної інстанції не вирішено питання про відшкодування судових витрат за наслідками розгляду апеляційної скарги.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наголосив на тому, що докази та остаточна сума витрат на правничу допомогу буде надана суду у строки та порядку, передбаченим ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, при цьому надавши попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги в суді апеляційної інстанції.

27.07.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс про винесення додаткового рішення у справі (відправлено на адресу суду 24.04.2020 у відповідності до штампу «Укрпошти» на конверті), в якому просить винести додаткове рішення по справі №905/2178/19, яким судові витрати в розмірі 16000,00 грн, понесені ТОВ Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на ПАТ Металургійний комбінат Азовсталь.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2020 у зв`язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Бородіної Л.І., судді Тарасової І.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 призначено розгляд клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс про винесення додаткового рішення по справі (вх.№ 7014) до розгляду.

29.07.2020 надійшла заява від позивача про відкликання клопотання (вх. 7091), в якій просить суд залишити клопотання про винесення додаткового рішення по справі без розгляду у зв`язку з необхідністю доопрацювання (виправлення недоліків).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020 у зв`язку з відпусткою судді Бородіної Л.І. та судді Тарасової І.В. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Пуль О.А., судді Шевель О.В.

04.08.2020 від позивача надійшла заява (вх. 7262), в якій просить суд розглянути клопотання про винесення додаткового рішення по справі та покладення судових витрат на професійну правничу допомогу на відповідача.

04.08.2020 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі (вх. 7288), в яких просить відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Кью.Еф.Ем.Сервіс» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у повному обсязі.

В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначає, що позивачем не надано документального підтвердження оплати витрат на правничу допомогу позивачем, тому, на думку відповідача, наведене є підставою для відмови у задоволенні заяви.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу Товариства з обмеженою відповідальністю Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс у визначений ч. 8 ст. 129 ГПК України строк надано наступні документи:

попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги щодо розгляду справи №905/2178/19 в суді апеляційної інстанції від 18.06.2020

розрахунок суми судових витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги щодо розгляду справи №905/2178/19 в суді апеляційної інстанції від 21.07.2020

акт №4 приймання-передачі наданих послуг по договору про надання правової допомоги від 02.02.2019 щодо розгляду справи №905/2718/19 в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У судове засідання 05.08.2020 представники сторін не з`явились, про причини неявки суду не повідомили.

Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду клопотання. Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 явка представників сторін обов`язковою не визнавалась.

Розглядаючи вимогу позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 16 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Розподіл сум, які підлягають сплаті у якості витрат на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, покладаються у відповідності до статті 129 ГПК України: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, а у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Відповідно до ст. 30 наведеного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару та фактичних витрат у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний, виправданий, що передбачено у ст.126 ГПК України та у ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а також чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Згідно з ст.15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Також, судом береться до уваги, що Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, а відтак в силу ст.9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судовою колегією враховано, що чинним законодавством не заборонено права суду присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, за рахунок іншої сторони адвокатські витрати у меншому розмірі, який погоджений у договорі між адвокатом та його клієнтом.

Відповідно до ст.ст.74, 76 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що для надання правничої допомоги та представництва інтересів ТОВ «Кью.Еф.Ем. Сервіс» у цій справі був укладений договір від 02.02.2019 між адвокатом Василенко Олексієм Валерійовичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс» (т.1, а.с.66).

За умовами п.1.1. договору предметом даного договору є надання адвокатом усіма законними методами та способами правової допомоги клієнту у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених оспорюваних, невизнаних його прав та законних інтересів, а клієнт зобов`язався сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором .

На виконання п.1.2. даного договору клієнт надає право (уповноважує) адвоката при здійсненні своїх повноважень, зокрема, представляти клієнта в судах всіх інстанцій.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до моменту досягнення позитивного результату або виконання адвокатом всіх дій, необхідних для досягнення позитивного результату по справі для клієнта (п.3.1. договору).

Сторони договору про правничу допомогу домовились, що за послуги адвоката клієнт сплачує гонорар. Розмір гонорару встановлюється в залежності від кількості затрачених годин робочого часу адвоката при наданні адвокатських послуг клієнту. Вартість одного часу роботи адвоката встановлюється за домовленістю сторін (п.п.4.1. 4.2., 4.3. договору про надання правової допомоги).

Протоколом погодження договірної ціни на виконання робіт (надання послуг) від 01.10.2019 (додаток №1 до договору) адвокат Василенко Олексій Валерійович та ТОВ «Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс» в особі директора Сургутанової А.В., керуючись п.4.3. договору про надання правової допомоги погодили, що:

вартість однієї години роботи адвоката за договором складає 1000,00 гривень без урахування додаткових витрат;

вартість участі адвоката у судовому засіданні складає:

- 3000,00грн за 1 судове засідання (м.Дніпро);

- 4500,00грн за 1 судове засідання (інші міста та області України).

Протокол є підставою для проведення розрахунків між клієнтом та адвокатом (п. 2 протоколу).

На підтвердження обсягу отриманих послуг на професійну правничу допомогу позивач надав підписаний сторонами Акт №4 від 21.07.2020 приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 02.02.2019 по справі №905/2178/19 в суді апеляційної інстанції.

Детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу та коштів, необхідних для надання правничої допомоги по справі №905/2178/19, викладено в наведеному вище акті та складає 16000 гривень, нарахована наступним чином:

- підготовка та відправлення відзиву на апеляційну скаргу (5 години) 5000,00 гривень;

- підготовка та відправлення додаткових пояснень до відзиву на апеляційну скаргу (2 години) 2000,00 гривень;

- участь у судовому засіданні в судовій справі (2 засідання у м.Харків 23.06.2020, 21.07.2020) 9000,00 гривень.

Вказані докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення відповідачем судових витрат у справі на зазначену ним суму.

Фактичне надання адвокатом Василенко О.В. правничої допомоги позивачеві підтверджено наявними в матеріалах справи доказами: відзивом на апеляційну скаргу, додатковими поясненнями до відзиву на апеляційну скаргу. Участь адвоката Василенко О.В. в судових засіданнях, зазначених в акті виконаних робіт від 21.07.2020, підтверджується протоколами судових засідань за відповідну дату.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідача у розмірі 16000 грн.

Доводи відповідача про те, що позивач не надав доказів щодо фактичної оплати витрат на професійну правничу допомогу, суперечать правовій позиції об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

У постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 викладено правовий висновок, згідно з яким за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Тобто, у згаданій постанові Верховного Суду сформульовано правову позицію щодо питання, яке було підставою передачі справи на розгляд об`єднаної палати, а саме: щодо застосування норм процесуального права про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу адвоката залежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Колегія суддів також вважає, що посилання скаржника на правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 є необґрунтованим, оскільки акцентують увагу саме на необхідності дослідження документів на підтвердження обсягу витрат на правову допомогу, у тому числі наголошують необхідність наявності розрахунку відповідних витрат, а також оцінки фактичного їх понесення. У зазначеному випадку встановлення факту понесення витрат залежить від доведення факту надання правової допомоги у відповідних обсягах, при цьому такі послуги не обов`язково можуть бути фактично оплачені, на чому також наголошено у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Враховуючи наведене, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат в порядку ст.ст. 221, 244 ГПК України підлягає задоволенню шляхом ухвалення додаткової постанови у справі №905/2178/19 про стягнення з відповідача Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на користь позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс» витрат на правничу допомогу у зв`язку з розглядом апеляційної скарги у сумі 16000,00 грн.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс (вх.№ 7014) у справі №905/2178/19 задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87501, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Лепорського, будинок №1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кью.ЕФ.ЕМ.Сервіс» (52005, Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, вулиця Василя Сухомлинського, будинок №48-А; ) 16000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку встановленому ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 05.08.2020.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя О.А. Пуль

Суддя О.В. Шевель