ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року Справа № 925/402/20

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача - Фетісов Д.В. - адвокат,

від першого відповідача - представник не з`явився,

від другого відповідача - представник не з`явився,

від третіх осіб:

від акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" - представник не з`явився,

від акціонерного товариства "Кристалбанк" - представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова

компанія "Централ Фінанс", м. Київ

до 1. фізичної особи - підприємця Госика Миколи Миколайовича,

с. Шукайвода, Христинівського району, Черкаської області

2. ОСОБА_1 , м. Умань, Черкаської області

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1. акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ;

2. акціонерного товариства "Кристалбанк", м. Київ

про стягнення солідарно 307 392 грн. 36 коп.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" до фізичної особи - підприємця Госика Миколи Миколайовича та ОСОБА_1 про стягнення солідарно з відповідачів 307 392 грн. 36 коп., а саме: 245 604 грн. 31 коп. борг зі сплати кредиту, 60 770 грн. 84 коп. борг зі сплати відсотків та 1 017 грн. 21 коп. пеня з підстав неналежного виконання позичальником та поручителем умов кредитного договору №011/21444/519428 від 22 березня 2019 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 15 квітня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" від 13 квітня 2020 року про забезпечення позову залишено без задоволення. Підготовче засідання було призначено на 10 год. 00 хв. 14 травня 2020 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14 травня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 14 липня 2020 року. Залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та акціонерне товариство "Кристалбанк".

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14 липня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Розгляд справи по суті призначено на 12 год. 00 хв. 11 серпня 2020 року.

Представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання не з`явилися, другий відповідач та акціонерне товариство "Кристалбанк" про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені.

Відповідачі відзивів на позов у встановлений строк суду не надали.

Від першого відповідача до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Також перший відповідач просив суд направити на його адресу копію позовної заяви з додатками та поновити процесуальний строк для ознайомлення з матеріалами справи та направлення відзиву на позовну заяву.

Під час розгляду клопотання першого відповідача судом було враховано наступне:

З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву з доданими до неї документами було направлено позивачем фізичній особі - підприємцю Госику Миколі Миколайовичу, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком ПАТ "Укрпошта" від 03 квітня 2020 року.

Вищевказана адреса зазначена у Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Нормами ГПК України не передбачено обов`язку суду направляти учасникам справи копії заяв по суті справи, зокрема копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Перший відповідач не був позбавлений можливості (за необхідності) ознайомитися з матеріалами справи.

В зв`язку з чим, клопотання першого відповідача про направлення йому копії позовної заяви та доданих до неї документів суд залишив без задоволення.

Судом було також враховано, що на підставі рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року та відповідно до положень статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 16 березня 2020 року №215 та від 25 березня 2020 року №239, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, на всій території України встановлено карантин.

В подальшому постановами Уряду період карантину неодноразово продовжувався.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи у відповідності до вимог матеріального та процесуального законів.

А тому, враховуючи тимчасовий характер вжитих державою заходів для запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та пом`якшення карантинних заходів з 11 травня 2020 року, оскільки суди в період карантину не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, суд, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачів в судовому засіданні 11 серпня 2020 року.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Відповідно до ч. 4 розділу X Прикінцевих положень ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" цього Кодексу в редакції Закону України від 30 березня 2020 року N 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року N 731-IX. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом України від 18 червня 2020 року N 731-IX).

Строк для подання відзиву на позов, відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України в редакції Закону України від 30 березня 2020 року N 540-IX, був продовжений Законом і цей строк закінчився через 20 днів після набрання чинності Законом України від 18 червня 2020 року N 731-IX, тобто 06 серпня 2020 року.

Судом було також враховано, що підготовче провадження тривало з квітня 2020 року по 14 липня 2020 року, а тому перший відповідач мав достатньо часу на вчинення всіх процесуальних дій, зокрема і для подання суду відзиву на позовну заяву.

Заяви про продовження процесуального строку на подання відзиву на позов протягом 20-денного строку після набрання чинності Закону України від 18 червня 2020 року N 731-IX до суду не надходило.

Частиною 4 ст.119 ГПК України передбачено, що одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Всупереч наведеній нормі Закону першим відповідачем не було подано суду відзиву на позов одночасно із заявою про поновлення строків.

Вчинення стороною дій спрямованих на безпідставне затягування розгляду справи визнається як зловживанням процесуальними правами.

Отже, суд відхилив клопотання першого відповідача повністю.

Відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

10 серпня 2020 року від акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" надійшла заява про розгляд справи за відсутності його представника.

У своїх письмових поясненнях акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", зокрема, зазначало, що на день укладення договору про відступлення права вимоги за кредитним договором №011/2144/519428 від 22 березня 2019 року обліковувалася заборгованість у загальному розмірі 307 392 грн. 36 коп., а саме: 188 619 грн. 75 коп. заборгованість за кредитом (тіло кредиту), 56 984 грн. 56 коп. - прострочена (термін сплати настав) заборгованість за кредитом,1 691 грн. 05 коп. заборгованість за процентами, 59 079 грн. 79 коп. прострочена заборгованість за процентами та 1 017 грн. 21 коп. пеня.

Позовні вимоги банк вважає обґрунтованими, а тому просив суд позов задовольнити повністю.

В судовому засіданні, яке відбулося 11 серпня 2020 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/402/20.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що 22 березня 2019 року між акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та фізичною особою - підприємцем Госиком Миколою Миколайовичем (позичальник) було укладено кредитний договір №011/21444/519428.

Згідно п. 1.1. кредитного договору кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 250 000 грн. 00 коп., а позичальник - використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом відповідно до Графіку погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені договором. Графік складається за формою згідно з Додатком 1 до договору.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно письмових заяв від 25 березня 2019 року акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" надав першому відповідачу кредит в розмірі 250 000 грн. 00 коп., що підтверджується копією виписки по рахунку за 25 березня 2019 року.

Згідно умов п. 5.2 договору позичальник здійснює повернення кредиту та сплату процентів щомісячно ануїтетними (однаковими) платежами в розмірі згідно з Графіком.

Згідно Додатку №1 до кредитного договору строк сплати тіла кредиту та відсотків 22 число поточного місяця, починаючи з 22 квітня 2019 року по 22 березня 2022 року.

Водночас позичальник порушив графік повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом.

Так станом на 22 березня 2020 року плановий залишок заборгованості за кредитом мав складати 188 619 грн. 75 коп.

Однак на даний час залишок заборгованості складає 245 604 грн. 31 коп. Тобто 56 984 грн. 56 коп. є простроченою заборгованістю за кредитом.

Всього позичальником було сплачено банку лише 4 395 грн. 69 коп. боргу по кредиту та 9 609 грн. 31 коп. відсотків.

Згідно п. 2.1. договору протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця кредитору проценти, сума яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 28% річних, в тому числі за користування кредитом після настання кінцевого терміну погашення кредиту визначеного пунктом 1.3. договору.

Розмір процентів за користування кредитом визначений у Додатку №1 до кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Розмір боргу зі сплати відсотків за користування кредитом станом на 31 березня 2020 року складав 60 770 грн. 84 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Кредитор (позикодавець) скористався своїм правом та вимагає також дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплату процентів.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно умов п. 11.2.1 кредитного договору позичальник на вимогу кредитора сплачує останньому за кожен календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором - пеню в розмірі 2 % річних від суми простроченого платежу. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним, і по день, що передує дню виконання позичальником простроченого зобов`язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частина 6 ст. 232 ГК України передбачає строк та порядок, у межах якого нараховуються штрафні санкції.

Нарахування санкцій триває протягом шести місяців. Проте законом або договором можуть бути передбачені інші умови нарахування.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Оскільки сторонами було визначено інший період нарахування штрафних санкцій, то нарахування пені понад строки встановлені ч.6 ст.232 ГК України з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано не суперечить вимогам чинного законодавства.

З урахуванням вимог п. 11.2.1 кредитного договору позивачем також заявлено до стягнення пеню в розмірі 1 017 грн. 21 коп. нарахованої за період з 23 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року на суму боргу зі сплати кредиту та відсотків.

Нарахування пені здійснено позивачем вірно, розрахунок відповідачами не спростовано, а встановлений в договорі розмір пені не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Водночас 22 березня 2019 року між акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та ОСОБА_1 (поручитель) було укладено договір поруки за №011/21444/519428 п, згідно умов якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору, за умовами якого позичальник зобов`язаний повернути кредит в розмірі 250 000 грн. 00 коп. в порядку передбаченому кредитним договором, не пізніше 22 березня 2022 року, або іншої дати, визначеної відповідно до умов кредитного договору; сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 28% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов кредитного договору, у тому числі на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим договором; сплатити комісії в розмірах, передбачених кредитним договором; сплатити пеню, штрафи, передбачені кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки кредитора, пов`язані з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору (п. 1.1. договору поруки).

Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов`язань (п. 1.2. договору поруки).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

31 березня 2020 року між акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (первісний кредитор) та акціонерним товариством "Кристалбанк" (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого акціонерне товариство "Кристалбанк" набуло право вимоги до фізичної особи - підприємця Госика Миколи Миколайовича, яке виникло на підставі кредитного договору № 011/21444/519428 від 22 березня 2019 року та право вимоги до Госик Марини Анатолівни, яке виникло на підставі договору поруки № 011/21444/519428п від 22 березня 2019 року.

Згідно п. 2.2 вищевказаного договору, в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув право вимоги до боржника та поручителя та набув усіх прав та обов`язків сторони - кредитора за кредитними договорами та договором поруки.

Датою відступлення прав вимоги є дата повного виконання новим кредитором обов`язку сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги в розмірі та в порядку відповідно до умов договору та підписання сторонами акту приймання-передачі (розділ 1 договору).

31 березня 2020 року акціонерне товариство "Кристалбанк" сплатило на рахунок акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль" повну вартість прав вимоги в сумі 150 000 грн. 00 коп., а сторони підписали відповідний акт приймання-передачі оригіналів документів.

В той же день між акціонерним товариством "Кристалбанк" (первісний кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" (новий кредитор) було укладено договір відступлення права вимоги, відповідно до якого товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс" набуло право вимоги до фізичної особи - підприємця Госика Миколи Миколайовича, яке виникло на підставі кредитного договору № 011/21444/519428 від 22 березня 2019 року та право вимоги до Госик Марини Анатолівни, яке виникло на підставі договору поруки № 011/21444/519428п від 22 березня 2019 року.

Згідно п. 2.2 договору відступлення, в дату відступлення прав вимоги первісний кредитор вважається таким, що відступив, а новий кредитор таким, що набув право вимоги до боржника та поручителя та набув усіх прав та обов`язків сторони - кредитора за кредитними договорами та договором поруки.

Датою відступлення прав вимоги є дата повного виконання новим кредитором обов`язку сплатити первісному кредитору вартість прав вимоги в розмірі та в порядку відповідно до умов договору та підписання сторонами акту приймання-передачі (розділ 1 договору).

31 березня 2020 року позивач сплатив на рахунок акціонерного товариства "Кристалбанк" повну вартість прав вимоги в сумі 152 500 грн. 00 коп. та сторони підписали акт приймання-передачі.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Матеріали справи не містять доказів виконання боржником або поручителем своїх зобов`язань первісному кредитору.

Акціонерним товаристом "Райффайзен Банк Аваль" було повідомлено відповідачів про відступлення права вимоги банку за кредитним договором та договором поруки акціонерному товариству "Кристалбанк".

Аналогічне повідомлення було направлено відповідачам акціонерним товариством "Кристалбанк".

Тобто 31 березня 2020 року позивач набув всі права кредитора у правовідносинах з фізичною особою - підприємцем Госиком Миколою Миколайовичем та ОСОБА_1 , які раніше належали акціонерному товариству "Райффайзен Банк Аваль".

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачами всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту здійснення, на підставі умов кредитного договору, розрахунку з позивачем за наданий кредит, сплати відсотків за користування кредитом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частина 1 статті 543 ЦК України визначає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач просив стягнути борг з відповідачів солідарно.

За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів 245 604 грн. 31 коп. боргу зі сплати кредиту, 60 770 грн. 84 коп. боргу зі сплати відсотків та 1 017 грн. 21 коп. пені.

Відповідно до ч. 7 ст. 238 ГПК України суд, приймаючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них, або зазначити, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Судом враховано, що чинним законодавством не передбачено солідарного відшкодування судових витрат на користь іншої сторони, а тому враховуючи, що позов було заявлено до двох відповідачів, то суд покладає витрати зі сплати судового збору на відповідачів порівну.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з фізичної особи - підприємця Госика Миколи Миколайовича, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та із ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс", вул. Пушиної Феодори, 30/32, м. Київ, ідентифікаційний код 40371994 - 245 604 грн. 31 коп. боргу зі сплати кредиту, 60 770 грн. 84 коп. боргу зі сплати відсотків та 1 017 грн. 21 коп. пені.

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця Госика Миколи Миколайовича, АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс", вул. Пушиної Феодори, 30/32, м. Київ, ідентифікаційний код 40371994 - 2 305 грн. 45 коп. судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Централ Фінанс", вул. Пушиної Феодори, 30/32, м. Київ, ідентифікаційний код 40371994 - 2 305 грн. 45 коп. судового збору.

Видати відповідні накази після набрання рішення законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 12 серпня 2020 року.

Суддя А.В.Васянович