ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" серпня 2020 р. Справа № 924/38/20

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., розглянувши матеріали заяви позивача про забезпечення позову у справі

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" Хмельницька область, Новоушицький р-н., смт. Нова Ушиця

про стягнення 2 802 284,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 21.01.2020р. відкрито провадження у справі №924/38/20, постановлено дану справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 16.07.2020р. відкладено судове засідання на 11:00 год. 18 серпня 2020р.

11.08.2020р. на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" (Ідентифікаційний код за ) до повного виконання остаточного рішення по справі №924/38/20, у межах залишку суми основного боргу за Договором купівлі-продажу №19 НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019р. в сумі 2750484,56 грн., що знаходяться на його рахунках, а саме, але не виключно:

а) Номер рахунку: НОМЕР_10, Назва фінансової установи: AT АБ "РАДАБАНК", Код фінансової установи: 306500, місцезнаходження фінансової установи: 49069, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, Центральний район ПРОСПЕКТ ОЛЕКСАНДРА ПОЛЯ буд. 46;

б) Номер рахунку: НОМЕР_9, Назва фінансової установи: Хмельницька філія AT КБ "ПРИВАТБАНК", м. Хмельницький, Код фінансової установи: 315405, місцезнаходження фінансової установи: 29017, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 5/3;

в) Номер рахунку: НОМЕР_1 , Назва фінансової установи: Хмельницька філія AT КБ "ПРИВАТБАНК", м. Хмельницький, Код фінансової установи: 315405, місцезнаходження фінансової установи: 29017, м. Хмельницький, вул. Зарічанська, 5/3;

г) Номер рахунку: НОМЕР_6, Назва фінансової установи: AT "УкрСиббанк", Код фінансової установи: 351005, місцезнаходження фінансової установи: 04070, м. Київ, вулиця Андріївська;

д) Номер рахунку: НОМЕР_2 , Назва фінансової установи: AT "УкрСиббанк", Код фінансової установи: 351005, місцезнаходження фінансової установи: 04070, м. Київ, вулиця Андріївська;

е) Номер рахунку: НОМЕР_7, Назва фінансової установи: AT "УкрСиббанк", Код фінансової установи: 351005, місцезнаходження фінансової установи: 04070, м. Київ, вулиця Андріївська;

є) Номер рахунку: НОМЕР_8, Назва фінансової установи: AT "УкрСиббанк", Код фінансової установи: 351005, місцезнаходження фінансової установи: 04070, м. Київ, вулиця Андріївська, буд. 2/12;

ж) на будь-яких інших рахунках, відкритих Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" (Ідентифікаційний код за ), у будь-яких інших банківських або фінансових установах, що будуть виявлені державним чи приватним виконавцем при виконанні ухвали про забезпечення позову по справі №924/38/20, постановленої за результатами розгляду цієї заяви позивача.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.08.2020р., розгляд заяви позивача про забезпечення позову у справі №924/38/20 передано судді Заярнюку І.В.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2020р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Заярнюка І.В., розгляд заяви позивача про забезпечення позову у справі №924/38/20 передано судді Мусі М.Є.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що між сторонами було укладено договір купівлі-продажу №19 НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019р., який відповідачем належним чином не виконувався. 13.03.2019р. між сторонами також укладено договір застави, за яким зобов`язання відповідача за договором від 08.01.2019р. забезпечувались заставою: майбутнього урожаю пшениці 2019 року в кількості 600 тон, загальною заставною вартістю 3360000,00 грн. та трактора колісного марки JOHN DEERE 7820, заводський номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , рік випуску - 2006р., заставною вартістю в 2035436,00 грн. Поки прострочення виконання відповідачем за основним договором не настало, позивач міг пересвідчуватись, що заставний врожай зростав на вказаних в договорі застави полях, а трактор перебував в указаному в договорі застави місці (за місцезнаходженням відповідача). Контроль наявності заставного майна відбувався як візуально, шляхом його огляду представниками позивача, так і документально, про що, наприклад, свідчить лист відповідача за вих. №17 від 17.07.2019р. У листі за вих. №25 від 23.08.2019р. відповідач повідомив, що заставна пшениця уражена (пошкоджена) хворобою, але взамін їй іншого заставного майна не запропонував. В цьому листі відповідач просив перенести оплату боргу в рахунок збору соняшнику, але ні чіткі строки перенесення, ні обсяги з позивачем не погоджував, не пропонував оформити таку заміну пошкодженої заставної пшениці на врожай соняшнику. На початку жовтня 2019 року відповідач заявив, що заставний трактор ним передано на ремонт "у Кіровоградську область", але не названо адресу та підприємство, куди на ремонт передано трактор. За період з жовтня 2019р. по січень 2020р. позивач намагався досягнути згоди з відповідачем щодо порядку врегулювання заборгованості, однак відповідач не здійснював заміну втраченого заставного майна (пшениці) та приховуваного заставного майна (трактора), не повідомляв місцезнаходження заставного трактора, не повідомляв чіткий графік оплати боргу.

Заявник зауважив, що 10.01.2020р. у відповідності до пп. 1 п. 6.3. Договору застави у поштовому відправленні №689 позивач направив відповідачу повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання за вих. №609 від 08.01.2020 p., в якому від відповідача вимагалось протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет застави: або передати Кредитору предмет застави у володіння, в тому числі, після заміни, у відповідності до ст. 8 Закону України "Про заставу" та п. 5.2. договору застави, пшениці урожаю 2019 року, зерно якої, згідно з направленого заставодавцем заставодержателю листом за вих. №25 від 23.08.2019p., було заражене фуразіозом, протягом 15 календарних днів з моменту направлення заставодержателем повідомлення, рівноцінним предметом застави вартістю не нижче (не менше) 3360000,00 грн.; або виконати порушене відповідачем грошове зобов`язання по основному договору шляхом сплати на поточний рахунок позивача на загальну суму 2822800,49 грн. Вказане повідомлення залишено відповідачем без відповіді та виконання. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за основним договором та за договором застави, за зверненням позивача приватним нотаріусом Київського MHO Куликовською Т.В. 24.03.2020р. було видано виконавчий документ - виконавчий напис за №375, згідно з яким підлягає стягненню з відповідача вказаний вище борг на суму 2822800,49 грн., який має бути погашено за рахунок вищевказаного заставного майна. Побоювання позивача щодо недобросовісних дій відповідача із заставним майном не були необґрунтованими: в мережі Інтернет почали з`являтись оголошення відповідача про продаж заставного трактора. Одне з них вдалось зафіксувати і зберегти. В подальшому таке оголошення було додано до заяви про відкриття виконавчого провадження. За заявою позивача Приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Филипівим А. М. 31.03.2020р. було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №61672633 з примусового виконання вказаного вище виконавчого напису. Пунктом 2 цієї Постанови зобов`язано відповідача протягом 5 робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження №61672633 подати виконавцю декларацію про доходи та майно, а також попереджено відповідача про відповідальність за неподання такої декларації або внесення в неї завідомо неправдивих відомостей. Як повідомлено Приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Филипівим А. М. у листі від 04.08.2020р. №б/н, відповідач не виконав вимог Постанови про відкриття виконавчого провадження №61672633 від 31.03.2020 p. та подав до Київського окружного адміністративного суду безпідставний позов про визнання дій приватного виконавця Филипіва А. М. з відкриття виконавчого провадження №61672633 протиправними, що розглядався по справі №320/3466/20. Рішенням суду від 30.06.2020р. по справі №320/3466/20 у задоволенні позову ТОВ "Агро Сервіс Груп-2017" відмовлено. Одночасно з відкриттям виконавчого провадження №61672633 приватним виконавцем 31.03.2020р. винесено Постанову про арешт майна боржника, за якою було арештовано належний відповідачу заставний трактор колісний марки JOHN DEERE 7820, заводський номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , рік випуску - 2006р.

Заявник вважає, що відповідач діє свавільно для уникнення господарсько-правової відповідальності, свідомо і навмисно порушуючи майнові права і законні інтереси позивача. Відповідач спробував затягнути час розгляду справи у Господарському суді Хмельницької області, а саме, 15.06.2020р. відповідачем сплачено позивачу кошти у сумі 51799,62 грн., що складає 2,2% від загального залишку основного боргу за договором від 08.01.2019р., направлено позивачу лист за вих. №115 від 15.06.2020р. про намір погасити свій борг перед позивачем у 2020-му році двома платежами: перший - після збору озимих культур (приблизно, середина літа), а другий - після збору ярих культур (приблизно, середина осені). У відповідності до листа відповідача за вих. №115 від 15.06.2020 p., позивачем підготовлено проекти мирової угоди від 25.06.2020р. та двосторонньої заяви про затвердження судом такої мирової угоди. Відповідач надіслав новий проект мирової угоди, яка, на думку заявника, не відповідає ГПК України та ЦК України. Вважає, що відповідач надав редакцію мирової угоди, що завідомо не може бути затверджена судом, тим самим затягнув час розгляду справи та ввів суд у оману з приводу прагнення сторін її укласти та вчинення для цього належних дій.

Заявник наголошує на тому, що відповідач, протизаконно переховуючи від позивача предмети застави, як від заставодержателя, створює умови, які потребують розшуку, опису і арешту такого переховуваного майна. А тому, звужуючи права позивача, унеможливлює можливості останнього по задоволенню вимог за рахунок предмету застави, створює необхідність здійснювати додаткове авансування витрат на виконавче провадження. Навіть якщо у відповідача є побоювання, що з нього кошти будуть стягнуті у надмірному розмірі (і за рішенням суду, і за виконавчим написом), то ГПК України передбачає інститути визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково (ст. 328) та повороту виконання (ст. 333), отже, законним правам та інтересам відповідача нічого не загрожує. Вказаний виконавчий напис (як нотаріальна дія чи як виконавчий документ) відповідачем не оскаржувався, він є нескасований, вчинений у відповідності до вимог закону, а отже підлягає виконанню на загальних підставах з іншими виконавчими документами. Крім того, як вказано у п. 38 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020р. по справі №305/2082/14-ц: "Таким чином, вирішуючи питання правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні статті 88 Закону України "Про нотаріат" слід враховувати, що наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису.".

Також заявник звертає увагу суду на те, що відповідач протягом 9 місяців використовує кошти за товар позивача, проте в момент настання строку для проведення розрахунків за отриманий товар не бажає сплачувати заборгованість, що свідчить про ухилення відповідача від виконання зобов`язань по основному договору, чинить умисні перешкоди в узгодженні питань погашення заборгованості мирним шляхом, що ускладнить в подальшому і виконання рішення суду в межах даної справи. Як слідує з Єдиного реєстру боржників, станом на 07.08.2020р. щодо відповідача відкрито тільки одне виконавче провадження - №61672633, стягувач - ТОВ "Агроскоп Інтернешнл". Згідно з Єдиним державним реєстром судових рішень станом на 07.08.2020р. ТОВ "Агро Сервіс Груп-2017" також не є відповідачем в інших справах. Згідно з даними сайту Державної фіскальної служби України податкового боргу за відповідачем не рахується. Заявник робить висновок, що фінансових проблем у відповідача немає, а значить несплата боргу позивачу є умисним і свідомим ухиленням відповідача від виконання зобов`язань за основним договором і порушенням умов договору застави.

На думку заявника, з урахуванням характеру правовідносин, що склалися між сторонами, майнового характеру майбутнього спору та суттєвого розміру позовних вимог, з урахуванням цілого ряду послідовних дій відповідача по ухилянню від викоконання зобов`язань перед позивачем, існує дійсна ймовірність того, що невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення у разі задоволення позову внаслідок зменшення коштів, які наявні у відповідача, на момент ухвалення рішення по справі. Обраний позивачем спосіб забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, відповідає вимогам, на забезпечення яких він направлений, є пов`язаним і співвідносним із такими вимогами. Обставини, викладені в заяві про забезпечення позову та докази, надані в їх підтвердження вказують на наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів забезпечення позову. При цьому позивач, посилаючись на постанову Верховного суду України від 11.06.2019р. по справі 916/2933/19, зазначає, що такі заходи забезпечення позову, як накладення арешту на грошові кошти, не є перешкодою у здійсненні відповідачем господарської діяльності.

Окремо зазначає про відсутність потреби у зустрічному забезпеченні зобов`язання, оскільки відповідач своїми умисними діями по переховуванню і самовільному продажу заставного майна перешкоджає використанню прав позивача як заставодавця, а тому подвійне чи надмірне стягнення з відповідача об`єктивно неможливе. Крім того, позивач просить накласти арешт тільки на основний борг за основним договором на суму 2750484,56 грн. При цьому, інші позовні вимоги по справі №924/38/20 позивач не просить забезпечувати.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому, сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову, як накладення арешту на майно або грошові кошти, суд має виходити з того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватись та розпоряджатись грошовими коштами або майном, а тому може застосуватися у справі, у якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, грошових коштів або про стягнення грошових коштів.

При цьому піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт майна має стосуватись майна, що належить до предмета спору.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного до предмета спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичного виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 30.07.2020р. у справі №910/3836/20.

В контексті вищенаведених обставин та правової позиції Верховного Суду щодо умов застосування заходів до забезпечення позову, розглянувши доводи заявника та долучені до заяви про забезпечення позову докази, судом враховується, що звернення ТОВ "Агро Сервіс Груп-2017" до ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" з повідомленням про ураження заставного майна (зерна) фузаріозом з проханням перенести оплату боргу в рахунок збору соняшнику (додані до заяви про забезпечення позову листи №17 від 17.07.2019р. та №25 від 23.08.2019р.) не може свідчити про ухилення відповідача від виконання умов договорів купівлі-продажу та застави, а свідчить про наявність між сторонами договірних правовідносин та бажання відповідача поінформувати позивача про наявність певних обставин, внаслідок яких звернувся до останнього з проханням відстрочити оплату боргу, яке позивач на час звернення відповідача з листом міг задовольнити, відхилити, або запропонувати інший порядок погашення заборгованості.

Питання щодо не здійснення відповідачем заміни втраченого заставного майна (пшениці) являється сферою господарської діяльності ТОВ "Агро Сервіс Груп-2017" та ТОВ "Агроскоп Інтернешнл", їх договірних відносин, однак не може бути самостійною підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому, доводи щодо не здійснення відповідачем заміни втраченого заставного майна (пшениці) не підтверджені будь-якими доказами.

Щодо доводів заявника про те, що відповідач не назвав місцезнаходження заставного трактора, судом враховується, що місцезнаходження трактора колісного марки JOHN DEERE 7820 (заводський номер НОМЕР_3 , номер двигуна НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_5 , рік випуску - 2006р.) визначено умовами договору застави від 13.03.2019р. (другий абзац п. 4.4 договору).

Заявником не подано доказів, які б свідчили про невиконання умов договору застави від 13.03.2019р., в тому числі - листів сторін, з яких би вбачалось переміщення заставного майна, актів обстеження місцезнаходження заставного майна з відповідним фіксуванням відсутності заставного майна за місцезнаходженням, а тому доводи заявника про переховування заставного майна є недоведеними.

Щодо доводів заявника про те, що його побоювання щодо недобросовісних дій відповідача із заставним майном були обґрунтованими, судом враховується, що заявник не додав до заяви про забезпечення позову будь-яких доказів, які б підтверджували його посилання на те, що "в мережі Інтернет почали з`являтись оголошення відповідача про продаж заставного трактора". Так, заявник зазначає, що одне з таких оголошень йому вдалось зафіксувати і зберегти, однак відповідної фіксації зазначених оголошень в додатках до заяви не міститься.

Також заявник у заяві про забезпечення позову посилається на постанову Верховного суду України від 11.06.2019р. по справі №916/2933/19. Однак, відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень, розгляд справи №916/2933/19 закінчився прийняттям постанови Південно-західним апеляційним господарським судом 18.06.2020р., якою залишено без змін рішення Господарського суду Одеської області від 08.01.2020р. у справі №916/2933/19. При цьому, Верховний суд справу №916/2933/19 не розглядав.

Щодо доводів заявника про те, що відповідач намагається затягнути розгляд справи, судом враховується, що право звернутися до сторони з пропозицією укласти мирову угоду, а також подати відповідну мирову угоду на затвердження суду, має як позивач, так і відповідач. Невідповідність запропонованої редакції мирової угоди вимогам ГПК України та ЦК України може бути підставою для відмови сторони від укладення мирової угоди в запропонованій редакції, однак не може бути самостійною підставою для забезпечення позову так як не свідчить про неможливість виконання в майбутньому рішення суду.

Аналогічно, не приймаються до уваги доводи заявника про те, що він звернувся до приватного виконавця для примусового виконання виконавчого напису, так як така обставина не свідчить про неможливість виконання в майбутньому рішення суду та не може бути самостійною підставою для забезпечення позову.

Посилання заявника на відсутність фінансових проблем у відповідача, відсутність інших проваджень, в яких ТОВ "Агро Сервіс Груп-2017" був би відповідачем, додатково можуть свідчити про можливість відповідача виконати умови договорів купівлі-продажу і застави. Таким чином, такі посилання заявника ніяким чином не підтверджують утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, а свідчать про високу ймовірність виконання рішення суду у випадку задоволення позову з огляду на відсутність фінансових проблем у відповідача, про що сам заявник зазначає у заяві про забезпечення позову.

Суд звертає увагу на те, що у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі № 381/4019/18 висловлено позицію про те, що необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Здійснивши оцінку доводів заявника стосовно розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, а також надавши оцінку долученим до матеріалів заяви доказам, дійшов висновку, що подана заявником заява ґрунтується на бездоказових припущеннях щодо можливого ухилення відповідача від виконання рішення суду про стягнення коштів за договором купівлі-продажу від 08.01.2019р. з врахуванням договору застави від 13.03.2019р. у разі задоволення позову, а відтак і щодо неможливості чи істотного ускладнення в майбутньому виконання такого рішення. При цьому заявник не надав належних та допустимих доказів, в розумінні статей 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів забезпечення позову та які б свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів. У той же час, вжиті заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на кошти на рахунках відповідача навпаки можуть призвести до перешкод у здійсненні господарської діяльності та, в свою чергу, погіршення майнового стану сторони.

У зв`язку із викладеним, з огляду на недоведеність належними та допустимими доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача з підстав, що зазначені ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" у відповідній заяві.

Відповідно, у задоволенні заяви ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" від 11.08.2020р. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Агро Сервіс Груп-2017" до повного виконання остаточного рішення по справі №924/38/20, у межах залишку суми основного боргу за Договором купівлі-продажу №19 НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019р. в сумі 2750484,56 грн., належить відмовити.

Частиною першою статті 140 ГПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно зі частиною шостою вказаної статті ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Агроскоп Інтернешнл" від 11.08.2020р. про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Сервіс Груп-2017" до повного виконання остаточного рішення по справі №924/38/20, у межах залишку суми основного боргу за Договором купівлі-продажу №19 НХ 04 ХМЛВ від 08.01.2019р. в сумі 2750484,56 грн., відмовити.

Ухвала набирає законної сили 12.08.2020р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до положень ст.256 ГПК України до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Суддя М.Є. Муха

Віддрук. у 3 прим.: 1- до справи, 2 - Позивач: ТОВ "Агроскоп Інтернешнл" (03022, м. Київ, вул. Смольна, 9 Б); 3 - Відповідач: ТОВ "Агро Сервіс Груп-2017" (32600, Хмельницька обл., Новоушицький р-н., смт. Нова Ушиця, вул. Українська, буд. 18). Всім реком. з повідом. про вручення.