ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" серпня 2020 р. м. Черкаси справа № 925/997/20

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., в приміщенні господарського суду без виклику представників сторін розглянув заяву представника гр. ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову гр. ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідачів:

1) гр. ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 ,

2 ) Об`єднане садівниче товариство «Славутич», Черкаська область, Золотоніський район, с. Коробівка,

про визнання незаконним та скасування протоколу загальних зборів.

Громадянка ОСОБА_1 звернулась в господарський суд Черкаської області з позовом до гр. ОСОБА_2 та до ОСТ «Славутич», в якому просить суд:

- визнати неправомірним та скасувати Протокол загальних зборів Об`єднаного садівничого товариства «Славутич» () від 01.08.2020;

- витребувати в гр. ОСОБА_2 Протокол загальних зборів Об`єднаного садівничого товариства «Славутич» від 01.08.2020,

та відшкодувати судові витрати.

Разом з позовною заявою гр. ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

- забезпечити позов шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо ОСТ «Славутич» () з метою уникнення вчинення дій щодо незаконного внесення змін в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Заява мотивована існуванням загрози, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення реєстраційних дій щодо відповідача 2 у разі задоволення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених прав позивачки, за захистом яких вона звернулась до суду.

Як вказує позивач, на даний час вона володіє інформацією щодо ймовірного рейдерського захоплення ОСТ «Славутич» злочинною групою, очолюваною керівником ОСТ «Славутич» на підставі підроблених документів.

Позивач вважає, що відповідач у справі має намір звернутись до реєстраційних органів для внесення відповідних змін на підставі підроблених документів щодо ОСТ «Славутич», що в подальшому може істотно ускладнити чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

На думку заявника, всі ці обставини потенційно можуть ускладнити чи повністю унеможливити виконання рішення суду у цій справі.

Розглянувши подану заяву з доданими до неї матеріалами, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2 статті 136 ГПК України).

Згідно частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти певні дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Згідно з пунктом 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 №16 достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У рішенні ЄСПЛ «Волошин проти України» зазначено - ключовим для концепції справедливого розгляду справи як у цивільному, так і кримінальному провадженні є те, щоб скаржник не був позбавлений можливості ефективно представляти свою справу в суді та мав змогу нарівні з протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін (див. рішення у справі «Стіл та Морріс проти Сполученого Королівства» (Steel and Morris v. the United Kingdom), заява № 68416/01, п. 59, ECHR 2005). Принцип рівності сторін вимагає «справедливого балансу між сторонами», і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом (див. рішення від 26 травня 2009 року у справі «Бацаніна проти Росії» (Batsanina v. Russia), заява № 3932/02, § 22).

Позивач не підтверджує належними доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування забезпечення позову, та неможливість в подальшому виконати рішення суду, оскільки заява гр. ОСОБА_1 ґрунтується лише на припущеннях можливого задоволення позову та можливого невиконання чи утрудненого виконання рішення суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ініціювання відповідачем відчуження майна та/або грошових активів на користь третіх осіб без наведення відповідного обґрунтування та матеріальних доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Оцінюючи доводи та докази заявника, суд дійшов висновку, що заява громадянки ОСОБА_1 до задоволення не підлягає, оскільки вона не мотивована, ґрунтується лише на припущеннях, без посилання на конкретні обставини та докази, які підтверджують можливе утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду без вжиття заходів до забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити гр. ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалу про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено відповідно до чинного законодавства.

Суддя Г.М. Скиба