ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" серпня 2020 р. Справа № 911/1489/20

За позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1

до Комунального підприємства "Березаньтепломережа виконавчого комітету Березанської міської ради", 07540, Київська область, місто Березань, вулиця Героїв Небесної сотні, будинок 20

про стягнення 219 831,35 грн заборгованості

суддя Н.Г. Шевчук

секретар судового засідання М.Г.Байдрелова

за участю представників згідно з протоколом судового засідання

суть спору:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулась до господарського суду з позовом до Комунального підприємства "Березаньтепломережа виконавчого комітету Березанської міської ради" про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат у загальному розмірі 219 831,35 грн за договором про закупівлю природного газу за державні кошти № 06/10-2514БО-17 від 20.12.2010.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем умов даного договору в частині повної оплати за природний газ у визначений договором строк, таким чином позивачем за сукупний період з 01.04.2018 по 30.04.2020 заявлено до стягнення 77 282,80 грн 3% річних та 142 548,55 грн інфляційних втрат.

Звертаючись із позовною заявою, позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини першої статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.06.2020 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено перше судове засідання; встановлено відповідачу строк для подання до суду заяви з запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні та відзиву на позовну заяву.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судових засідань, 09.07.2020 та 06.08.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, письмового відзиву на позов не подав.

Згідно із частиною дев`ятою статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Разом з тим, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на всій території України було встановлено карантин, строк дії якого неодноразово продовжувався.

Водночас, 17.07.2020 набув чинності Закон України від 18.06.2020 № 731-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким внесено зміни у пункт 4 Розділу Х Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України шляхом викладення його в наступній редакції: "4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Поряд з цим, згідно із пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 18.06.2020 № 731-IX, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X Прикінцеві положення Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 30.03.2020 № 540-IX, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Таким чином, враховуючи обмеженість строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, строку на вчинення відповідних процесуальних дій учасникам справи, передбачених цим Кодексом внесені Законом України від 18.06.2020 № 731-IX зміни в Господарський процесуальний кодекс України, відсутність відповідних заяв про інше, суд вирішив здійснювати розгляд справи по суті за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 06.08.2020 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

20 грудня 2010 року між Дочірньою компанією "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (Постачаньник) та Підприємством "Березаньтепломережа", яке перейменоване в Комунальне підприємство "Березаньтепломережа виконавчого комітету Березанської міської ради", про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 26.10.2019 здійснено запис про державну реєстрацію зміни найменування (Покупець) був укладений Договір про закупівлю природного газу за державні кошти № 06/10-2514БО-17, згідно з умовами якого, Постачальник зобов`язався поставити Покупцеві імпортований природний газ, а Покупець зобов`язався прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у п. 1.2 цього Договору.

Позивач в позові зазначив та надав докази виконання своїх зобов`язань за Договором шляхом передачі відповідачу протягом січня-квітня 2011 року природного газу, що підтверджено актами прийому-передачі природного газу.

Однак, відповідач свої зобов`язання з оплати отриманого газу своєчасно та в повному обсязі не виконав, розрахувався за отриманий природний газ частково.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Київської області від 08.10.2012 у справі № 21/099-12 позовні вимоги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Підприємства "Березаньтепломережа" задоволено та стягнуто з Підприємства "Березаньтепломережа" 1 613 002,73 грн заборгованості, 121 197,80 грн пені, 69 705,73 грн 3% річних, 53 321,98 грн інфляційних втрат та 37 144,56 грн судового збору.

Крім того, у зв`язку з продовженням невиконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті поставленого природного газу, позивач звертався до Господарського суду Київської області з позовом до відповідача з вимогами щодо сплати 3 % річних та інфляційних втрат.

Так, рішенням Господарського суду Київської області від 18.07.2014 у справі № 911/1905/14 встановлено суму боргу в розмірі 1 285 098,18 грн (у зв`язку з частковим погашення боргу), яке постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.10.2014 скасовано в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на 69 705,73 грн. - 3% річних, 53 321,98 грн. - інфляційних втрат та 37 144,56 грн. - судового збору та постановлено стягнути з Підприємства "Березаньтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 90 878,74 грн інфляційних втрат, 62 273,80 грн 3 % річних та 3 063,06 грн судового збору.

А також рішенням Господарського суду Київської області від 10.07.2018 у справі № 911/887/18 стягнуто з Комунального підприємства "Березаньтепломережа" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 490 959,10 грн інфляційних, 115 764,46 грн 3% річних та 9 100,85 грн витрат по сплаті судового збору.

Вказані рішення суду є такими, що набрали законної сили.

Згідно з частиною четвертою статті 75 Господарського процесуального кодексу України України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, відповідні факти, встановлені вказаними рішеннями суду, не потребують доведення у даній справі.

Оскільки відповідачем не виконані умови Договору щодо оплати отриманого природного газу, позивачем заявлено до стягнення 77 282,80 грн 3% річних та 142 548,55 грн інфляційних втрат нарахованих за період з 01.04.2018 по 30.04.2020.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої статтею 625 Цивільного кодексу України, за несвоєчасне виконання обов`язків з оплати поставленого природного газу.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його в строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначених норм, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок, судом встановлено, що інфляційні та 3% річних нараховані на несплачену суму основного боргу 1 285 098,18 грн (з урахуванням часткової оплати), яка встановлена рішенням суду у справі № 21/099-12, за фактичний період прострочення виконання грошового зобов`язання.

Суд, перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, наданий позивачем, встановив, що розрахунок 3% річних виконаний арифметично вірно, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи у зв`язку з чим вимога про стягнення з відповідача 77 282,80 грн 3% річних нарахована за період з 01.04.2018 по 30.04.2020 підлягає задоволенню.

Здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат за заявлений позивачем період, суд встановив, що вірно розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат становить 153 969,72 грн, однак при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог (частина друга статті 237 Господарського процесуального кодексу України), а тому вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 142 548,55 грн підлягає задоволенню повністю в заявленому розмірі.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення на загальну суму 219 831,35 грн, в тому числі 77 282,80 грн 3% річних та 142 548,55 грн інфляційних втрат є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і, відповідно, підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись статями 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Березаньтепломережа виконавчого комітету Березанської міської ради" (07540, Київська область, місто Березань, вулиця Героїв Небесної сотні, будинок 20, код 20615577) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 1, код 31301827) 77 282 (сімдесят сім тисяч двісті вісімдесят дві) грн 80 коп. 3% річних, 142 548 (сто сорок дві тисячі п`ятсот сорок вісім) грн 55 коп. інфляційних втрат та 3 297 (три тисячі двісті дев`яносто сім) грн 47 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Повний текст рішення складено та підписано: 12.08.2020