ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" серпня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/1545/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Тарасенко Ю.Г.,

за участю представників:

від позивача: Грасовський Д.О. - довіреність,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/1545/20

за позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (просп. Перемоги, № 14, м. Київ, 01135) в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (вул. Шабська, № 81, м. Білгород-Дністровський, Одеська обл., 67700)

до відповідача: Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» (вул. Шабська, № 81, м. Білгород-Дністровський, Одеська обл., 67700)

про стягнення 592 160,83 грн.,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» 592 160,83 грн., з яких 505 926,92 грн. основна заборгованості, 9 787,23 грн. інфляційні втрати, 66 731,47 грн. пеня та 9 715,21 грн. 3% річних.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання 29 грудня 2017 року між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (надалі - Адміністрація) та Державним підприємством «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» (надалі - Портовий оператор) Договору №197-П-АМПУ-17 про забезпечення доступу Портового оператора до причалу (ів), за умовами якого адміністрація зобов`язується забезпечити доступ портового оператора до причалу 1 п/п «Бугаз» та причалів №№ 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9 Білгород-Дністровської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», що перебуває у господарському віданні адміністрації для проведення портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а портовий оператор зобов`язується сплатити адміністрації плату за послуги.

Так, позивач зазначає, що адміністрацією було надано відповідачу відповідні послуги за Договором, виставлено та надано для оплати рахунки, які відповідач не сплатив, у зв`язку з чим виникла основна заборгованість у розмірі 505 926,92 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 03.02.2020 року за № 97/12-01-09/Вих/12, позивач направив відповідачу претензію з вимогою сплатити заборгованість за Договором. Однак, відповідачем претензія виконана не була, відповіді не надано, у зв`язку з чим позивач змушений був звернутись до суду.

Крім того, як вказує позивач, у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань щодо сплати вартості послуг за Договором відповідно до виставлених рахунків, відповідач повинен сплатити позивачу відповідно до умов Договору, положень Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України, станом на 27.05.2020 року 3% річних, інфляційні втрати та пеню.

Відповідач відзив на позов не надав, своїм правом на захист не скористався.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2020р. позовна заява вх.№1594/20 була передана на розгляд судді Цісельському О.В.

04.06.2020 року ухвалою Господарського суду Одеської області прийнято позовну заяву Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до розгляду та відкрито провадження у справі №916/1545/20. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "30" червня 2020 р. о 11:40 год.

Запропоновано відповідачу надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, в строк, встановлений ч.1 ст.251 ГПК України.

30.06.2020 року в судовому засіданні оголошено протокольно перерву до 21.07.2020р., про дату, час та місце проведення судового засідання Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» повідомлено ухвалою суду від 30.06.2020р. в порядку ст. 120 ГПК України.

2107.2020 року ухвалою суду відкладено судове засідання по справі № 916/1545/20 на "06" серпня 2020 р. о 11:40 год. у зв`язку з неявкою учасників справи, повідомити сторони, що неявка представника, належним чином повідомленого про час і місце проведення судового засідання, не перешкоджає його проведенню та всі необхідні документи (позовні заяви, заяви, скарги, відзиви, пояснення, клопотання тощо) рекомендовано надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі «Електронний суд», поштою, факсом або дистанційні засоби зв`язку.

В судовому засіданні 06.08.2020 року позивач підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідачем - Державним підприємством «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його юридичну адресу ухвали суду, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (вх. № 32843/20 від 03.08.2020р.) з відміткою про отримання ухвали суду 31.07.2020р.

У судові засідання представник відповідача не з`явився, про поважність причин відсутності суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до Господарського суду Одеської області від відповідача не надходило.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судове відправлення скеровувалось судом на адресу реєстрації відповідача, а також відсутність жодних клопотань з боку відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

06.08.2020 року судом було постановлено вступну та резолютивну частини рішення в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

29 грудня 2017 року між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація) та Державним підприємством «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» (Портовий оператор) укладено Договір №197-П-АМПУ-17 про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів) (надалі - Договір), за умовами якого адміністрація зобов`язується забезпечити доступ портового оператора до причалу 1 п/п «Бугаз» та причалів №№ 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9 Білгород-Дністровської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (надалі - послуга), що перебуває у господарському віданні адміністрації для проведення портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт, а портовий оператор зобов`язується сплатити адміністрації плату за послуги. Послуга надається з метою забезпечення виконання портовим оператором вантажно-розвантажувальних робіт та надання послуг із використанням причалу(ів) у межах, визначених у паспорті споруди, а саме довжини та ширини конструкції (конструктивної ширини) споруди.

Відповідно до п. 3.1. Договору, нарахування плати за послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу(ів), що перебуває(ють) у господарському віданні адміністрації, здійснюється за тарифами відповідного наказу Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015р. №541 «Про затвердження тарифів послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу, що перебуває у господарському віданні адміністрація морських портів України», зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 22.12.2015р. за №1608/28053.

Для формування рахунку та акту наданих послуг за підсумками календарного періоду (місяця) портовий оператор надає адміністрації у перший робочий день місяця, наступного за звітним, інформацію та документи, передбачені додатком 3 до цього Договору, в паперовому/електронному вигляді. Формування рахунку та акту наданих послуг здійснюється на останню дату календарного періоду (місяця) протягом 6-ти робочих днів місяця наступного за звітним.

Згідно до п. 3.2. Договору, якщо портовий оператор є резидентом України, формування рахунків для оплати за послуги здійснюється у національній валюті. Перерахунок доларів США в валюту України здійснюється по курсу НБУ на дату надання послуг. Датою надання послуг є дата складання акту наданих послуг, який формується на підставі відомостей наведених у наступних документах: для вантажів, що вибувають морем - коносамент, маніфест або інший документ, виданий морським або річковим перевізником; для вантажів, що прибувають морем - генеральний акт або інший документ.

Відповідно до п. 3.4. Договору, оплата рахунків здійснюється шляхом банківського переказу грошових коштів портовим оператором на поточний рахунок адміністрації протягом 20 банківських днів з дати виставлення адміністрацією рахунку на оплату послуг.

Умовами п. 3.6. Договору визначено, що нарахування плати за додаткові послуги (роботи) адміністрації здійснюється відповідно до затверджених та діючих вільних тарифів (цін) адміністрації на дату надання (виконання) такої послуги (роботи).

Додаткові послуги (роботи), виконані (надані) адміністрацією за заявкою портового оператора, сплачується портовим оператором на підставі рахунків, виставлених адміністрацією відповідно до затверджених вільних тарифів (цін) адміністрації та нарядів, довідок або актів наданих послуг, підписаних сторонами.

Відповідно до п. 2.3.15 Договору, портовий оператор зобов`язаний здійснювати оплату наданої адміністрацією послуги в порядку та на умовах, визначених цим Договором та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 7.1 договору про забезпечення доступу портового оператора до причалів №197-П-АМПУ-17 від 29.12.2017р. цей договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і діє протягом трьох років з дати його підписання. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору за 30 календарних днів до закінчення строку його чинності. Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором з урахуванням змін у законодавстві на дату продовження цього договору.

На виконання вимог укладеного Договору, адміністрацією було надано портовому оператору відповідні послуги, виставлено та надано для оплати рахунки, які, за посиланням позивача, відповідачем не оплачені, у зв`язку з чим виникла основна заборгованість у розмірі 505 926,92 грн., що підтверджується актом здачі-прийняття (наданих послуг) №684 від 04.07.2019р. та рахунком на оплату №688 від 04.07.2019р. на суму 42262,97 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №688 від 14.07.2019р. та рахунком на оплату №705 від 14.07.2019р. на суму 19434,59 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №717 від 31.07.2019р. та рахунком на оплату №724 від 31.07.2019р. на суму 39346,68 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №772 від 05.08.2019р. та рахунком на оплату №790 від 05.08.2019р. на суму 33636,17 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №795 від 20.08.2019р. та рахунком на оплату №816 від 20.08.2019р. на суму 38401,43 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №852 від 04.09.2019р. та рахунком на оплату №873 від 04.09.2019р. на суму 27046,73 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №853 від 09.09.2019р. та рахунком на оплату №874 від 09.09.2019р. на суму 36660,78 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №854 від 10.09.2019р. та рахунком на оплату №875 від 10.09.2019р. на суму 39079,60 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №880 від 26.09.2019р. та рахунком на оплату №917 від 26.09.2019р. на суму 19027,09 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №881 від 27.09.2019р. та рахунком на оплату №918 від 27.09.2019р. на суму 36557,89 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №882 від 28.09.2019р. та рахунком на оплату №916 від 28.09.2019р. на суму 31291,20 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №887 від 28.09.2019р. та рахунком на оплату №930 від 28.09.2019р. на суму 11936,10 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №962 від 01.10.2019р. та рахунком на оплату №968 від 01.10.2019р. на суму 39663,17 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №967 від 03.10.2019р. та рахунком на оплату №997 від 03.10.2019р. на суму 18807,41 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №974 від 10.10.2019р. та рахунком на оплату №998 від 10.10.2019р. на суму 15917,5 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №979 від 14.10.2019р. та рахунком на оплату №999 від 14.10.2019р. на суму 18558,36 грн., актом здачі-прийняття (наданих послуг) №1043 від 13.11.2019р. та рахунком на оплату №1067 від 13.11.2019р. на суму 38299,16 грн., копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 8.8. Договору, усі спори, що виникають з цього Договору або пов`язані з ним, сторони за можливості вирішуватимусь шляхом переговорів. У разі неможливості вирішення суперечок шляхом переговорів, усі спори вирішуються в судовому порядку відповідно до чинного законодавства України.

Ґрунтуючи заявлені позовні вимоги, позивачем було зазначено суду, що ним з метою досудового врегулювання спору, 03.02.2020р. за №97/12-01-09/вих/12 було направлено відповідачу претензію з вимогою сплатити заборгованість за Договором.

Згідно до п. 6.1. Договору, сторони несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором на умовах, викладених у цьому Договорі, і відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п. 6.4. Договору, за порушення портовим оператором строків оплати, вказаних у цьому Договору, стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пені від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, враховуючи день оплати. Оплата пені і штрафу не звільняє портового оператора від обов`язку сплатити суму заборгованості.

Приймаючи до уваги неналежне виконання з боку відповідача прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору №197-П-АМПУ-17 про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів) від 29.12.2017р., позивачем було здійснено нарахування пені у розмірі 66731,47 грн., 3% річних у розмірі 9715,21 грн. та інфляційні втрати у розмірі 9787,23 грн.

Позовні вимоги Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» направлено на стягнення з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» загальної суми в розмірі 592 160,83 грн., яка складається з: 505 926,92 грн. основної заборгованості, 9 787,23 грн. інфляційних втрати, 66 731,47 грн. пені та 9 715,21 грн. 3% річних.

Під час розгляду справи Відповідачем доказів погашення заборгованості суду не надано.

4. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України, договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1. ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Як встановлено судом, правовідносини між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» та Державним підприємством «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» виникли на підставі укладеного між ними 29 грудня 2017 року Договору №197-П-АМПУ-17 про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів).

Позивачем прийняті на себе зобов`язання з надання послуг, передбачених умовами договору про забезпечення доступу портового оператора до причалів №197-П-АМПУ-17 від 29.12.2017р., були виконанні у повному обсязі, що підтверджується підписаними між сторонами по справі актами наданих послуг на загальну суму 505 926,92 грн.

Дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання Державним підприємством «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору №197-П-АМПУ-17 про забезпечення доступу Портового оператора до причалу(ів) від 29 грудня 2017 року, щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано з боку відповідача, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача боргу за Договором №197-П-АМПУ-17 від 29.12.2017 року заборгованості у розмірі 505 926,92 грн. - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами і підлягають задоволенню судом.

Згідно з п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" (з наступними змінами і доповненнями) огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Позивачем було здійснено нарахування пені, окремо по кожному акту виконаних робіт та виставленого рахунку, із врахуванням наявної заборгованості окремо по кожному періоду.

Розрахунок по рахунку №688 від 04.07.2019р. проведено за період з 02.08.2019р. по 02.02.2020р., по рахунку №705 від 14.07.2019р. проведено за період з 12.08.2019р. по 11.02.2020р., по рахунку №724 від 31.07.2019р. проведено за період з 30.08.2019р. по 29.02.2020р., по рахунку №790 від 05.08.2019р. проведено за період з 03.09.2019р. по 02.03.2020р., по рахунку №816 від 20.08.2019р. проведено за період з 19.09.2019р. по 18.03.2020р., по рахунку №873 від 04.09.2019р. проведено за період з 03.10.2019р. по 02.04.2020р., по рахунку №874 від 09.09.2019р. проведено за період з 08.10.2019р. по 07.04.2020р., по рахунку №875 від 10.09.2019р. проведено за період з 09.10.2019р. по 08.04.2020р., по рахунку №917 від 26.09.2019р. проведено за період з 28.10.2019р. по 27.04.2020р., по рахунку №918 від 27.09.2019р. проведено за період з 29.10.2019р. по 28.04.2020р., по рахунку №916 від 28.09.2019р. проведено за період з 29.10.2019р. по 28.04.2020р., по рахунку №930 від 28.09.2019р. проведено за період з 29.10.2019р. по 28.04.2020р., по рахунку №968 від 01.10.2019р. проведено за період з 31.10.2019р. по 30.04.2020р., по рахунку №997 від 03.10.2019р. проведено за період з 04.11.2019р. по 03.05.2020р., по рахунку №998 від 10.10.2019р. проведено за період з 11.11.2019р. по 10.05.2020р., по рахунку №999 від 14.10.2019р. проведено за період з 12.11.2019р. по 11.05.2020р., по рахунку №1067 від 13.11.2019р. проведено за період з 12.12.2019р. по 27.05.2020р.

Так, відповідно до розрахунку позивача, борг зі сплати пені становить грошову суму у розмірі 66731,47 грн. Перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що розрахунки пені здійснені не вірно, тому судом за допомогою системи "Ліга-Закон" здійснено власний розрахунок, згідно якого пеня склала 66679,48 грн.

Позивачем було здійснено нарахування інфляційних втрат, окремо по кожному акту виконаних робіт та виставленого рахунку, із врахуванням наявної заборгованості окремо по кожному періоду.

Так, відповідно до такого розрахунку, борг зі сплати інфляційних втрат становить грошову суму у розмірі 9787,23 грн. Судо, перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем інфляційних втрат встановлено, що розрахунки здійснені арифметично не вірно, тому судом за допомогою системи "Ліга-Закон" здійснено власний розрахунок, згідно якого інфляційні втрати склали 11334,36 грн.

З врахуванням того, що позивачем заявлена до стягнення менша сума інфляційних втрат, ніж та що встановлена судом, задоволенню підлягає сума інфляційних втрат заявлена позивачем у розмірі 9787,23 грн.

Також, позивачем було здійснено нарахування 3% річних, окремо по кожному акту виконаних робіт та виставленого рахунку, із врахуванням наявної заборгованості окремо по кожному періоду.

Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов`язання і одночасно способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов`язанням сплатити кошти (п. 6.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Суд перевіривши розрахунок 3% річних здійснених позивачем, вважає його частково не вірним, оскільки при здійснення такого нарахування позивачем було допущено арифметичні помилки.

Судом було здійснено перерахування 3% річних за допомогою системи "Ліга-Закон" та встановлено, що борг зі сплати 3% річних становить грошову суму у розмірі 9698,39 грн.

З врахуванням того, що позивачем заявлена до стягнення більша сума пені та 3% річних, ніж та що встановлена судом, задоволенню підлягає сума пені, розрахована судом у розмірі 66679,48 грн. та 3% річних в сумі 9698,39 грн.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» зі стягненням з відповідача основного боргу у розмірі 505 926,92 грн., пені у розмірі 66 679,48 грн., інфляційних втрат у розмірі 9 787,23 грн. та 3% річних у розмірі 9 698,39 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір підлягає відшкодуванню платнику внаслідок часткового задоволення його позовних вимог за рахунок відповідача в сумі 8 881,39 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 76, 86, 129, 232, 233, 237- 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов - задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» (вул. Шабська, № 81, м. Білгород-Дністровський, Одеська обл., 67700, ) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (просп. Перемоги, № 14, м. Київ, 01135, ) в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (вул. Шабська, № 81, м. Білгород-Дністровський, Одеська обл., 67700, ) основну заборгованість в сумі 505 926 (п`ятсот п`ять тисяч дев`ятсот двадцять шість) грн. 92 коп., пеню в розмірі 66 679 (шістдесят шість тисяч шістсот сімдесят дев`ять) грн. 48 коп., 3% річних в розмірі 9 698 (дев`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім) грн. 39 коп., інфляційні втрати в розмірі 9 787 (дев`ять тисяч сімсот вісімдесят сім) грн. 23 коп. та витрати на оплату судового збору в розмірі 8 881 (вісім тисяч вісімсот вісімдесят одна) грн. 39 коп.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст рішення складено 11 серпня 2020 р.

Суддя О.В. Цісельський