ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" серпня 2020 р.Справа № 53/33-10

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши

матеріали скарги Сеньової В.В. (вх. №17066 від 24.07.2020)

на бездіяльність старшого державного виконавця МВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного МРУ (м. Харків) Мороз О.І. в рамках ВП №26931029, відкритого на виконання рішення у господарській справі №53/33-10

за позовом Прокурора Червонозаводського району м.Харкова в особі Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради м. Харків

до ФОП Сеньова Віра Вікторівна, м. Харків

про стягнення 9834,32 грн.

та за зустрічним позовом ФОП Сеньовой Віри Вікторівни

до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, 3-я особа - КП "Жилкомсервіс", м. Харків

про визнання договору недійсним

за участю представників:

Прокуратури - не з`явився

Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради - не з`явився

ФОП Сеньової Віри Вікторівни - Мироненко І.С. за договором №1 від 02.07.2020, Сеньова В.В. особисто.

МВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного МРУ (м. Харків) - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду надійшла скарга Сеньової В.В. (вх. №15962 від 13.07.2020) на бездіяльність старшого державного виконавця МВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного МРУ (м. Харків) Мороз О.І. в рамках ВП №26931029, відкритого на виконання рішення у господарській справі №53/33-10.

Відповідно до ст. 339 та ст. 340 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

Відповідно до ст. 341 Господарського процесуального кодексу України, скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Ухвалою суду від 28.07.2020 було прийнято скаргу до розгляду. Судове засідання по розгляду скарги призначено на 10.08.2020.

Представник скаржника в судовому засіданні підтримав вимоги скарги. Також, скаржником подано до суду для долучення до матеріалів справи копію адвокатського запиту та відповіді МВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного МРУ (м. Харків) на нього, які долучені судом до матеріалів справи.

Представники МВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного МРУ (м. Харків) та інших учасників справи в судове засідання по розгляду скарги не з`явилися.

Пояснень та заперечень на скаргу Сеньової В.В. надано не було.

Розглянувши скаргу Сеньової В.В., вислухавши пояснення скаржника, суд встановив наступне.

Господарським судом Харківської області було розглянуто справу №53/33-10 за вимогою прокурора про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по договору № 1756 від 06.05.2008 року про оренду нежитлових приміщень підвальної частини № ІХ, ІХа, ІХб загальною площею 38,1 м. кв. що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 " в сумі 9834,32 грн. Та зустрічною позовною вимогою ФОП Сеньовой Віри Вікторівни до Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, 3-я особа - КП "Жилкомсервіс", про визнання договору № 1756 від 06.05.2008 року про оренду нежитлових приміщень підвальної частини № ІХ, ІХа, ІХб загальною площею 38,1 м. кв. що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 недійсним, розірвання договору та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.11.2010 у справі №53/33-10 у задоволенні первісного позову було відмовлено прокурору у повному обсязі. Зустрічний позов задоволено частково.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.01.2011 у справі №53/33-10 первісний позов прокурора було задоволено.

04.02.2011 господарським судом Харківської області було видано наказ у справі №53/33-10 про стягнення з Сеньової Віри Вікторівни на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради 9834,32 грн. заборгованості, 24,74 грн. пені, 153, 00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

06.06.2011 року старшим державним виконавцем Мороз О.І. було винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконавчому провадженню № 26931029, якою було накладено обтяження на все майно Сеньової В.В. у межах суми звернення стягнення в розмірі 10223,32 грн.

На підставі вказаної постанови 07.06.2011 року реєстратором Харківської філії державного підприємства «Інформаційний центр «Міністерства юстиції України» було внесено за № 11260134 відомості до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

15.12.2011 від Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ до суду надійшла постанова від 07.10.2011 про закінчення виконавчого провадження №26931029 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 04.02.2011 у справі №53/33-10, у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду, та повернуто оригінал наказу по справі №53/33-10. При цьому, в своїх постанові, виконавець зазначив про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Однак, як вбачається з наданих суду доказів, а саме, витягу державного реєстру речових прав на нерухоме майно, фактично виконавцем не було здійснено всіх необхідних дій щодо виконання постанови про закінчення виконавчого провадження, арешт знято не було і він є діючим на теперішній час.

Крім того, як зазначає скаржник, та що не було спростовано органом виконавчої служби під час розгляду справи, постанову про закінчення виконавчого провадження №26931029 на адресу Сеньової В.В. направлено не було.

Суд зазначає, що діяльність Червонозаводського ВДВС Харківського міського управління юстиції було припинено, замість нього створено новий орган - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків), який є його правонаступником.

Як зазначає скаржник, на початку 2020 року, коли вона звернулась до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про спадщини після померлого чоловіка ОСОБА_2 , стало відомо, що на її нерухоме майно, яким вона спільно з останнім володіє, було накладено арешт та заборону на його відчуження.

03.03.2020 року Сеньова В.В. звернулась із письмовим запитом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) у якому просила надати інформацію щодо виконавчого провадження № 26931029, зняття арешту з її нерухомого майна, а також надати відповідну постанову.

На вказаний запит Скаржником було отримано відповідь начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Купріянової А. вих. №26931029/20 від 03.04.2020 року, у якій зазначено, що на виконанні Відділу перебувало виконавче провадження №26931029 про стягнення заборгованості з Сеньової Віри Вікторівни на користь Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради. Також вказано, що в порядку вимог Закону України «Про виконавче провадження» 06.06.2011 року державним виконавцем Відділу було винесено постанову про арешт майна боржника та внесено відповідні записи до Державних реєстрів обтяження майна. Однак в отриманні документів по цьому виконавчого провадження відмовлено, так як їх було передано в архів, а на даний час його оригінали знищені та в архіві Відділу не зберігаються.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 215824605 від 10.07.2020 року вбачається, що після того, як Сеньовою В.В. було погашено заборгованість по виконавчому провадженню № 26931029, арешт з її нерухомого майна не знято, а заборону на його відчуження не скасовано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинна до 02.06.2016 року, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення)

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом, (ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинна до 02.06.2016 року)

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинна до 02.06.2016 року регламентовано, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинна до 02.06,2016 року, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, (ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинна до 02.06.2016 року).

Відповідно ч. З ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинна до 02,06.2016 року, про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

У разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника, (ч. 1-2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинна до 02.06.2016року)

Таким чином старший державний виконавець Мороз О.І. після отримання від Сеньової В.В. доказів сплати боргу та витрат по виконавчому провадженню мала закінчити виконавче провадження № 26931029, винести відповідну постанову, в якій зазначити про зняття арешту зі всього нерухомого майна боржника та скасування заборони на його відчуження, надіслати її Сеньовій В.В. , та вжити всіх належних заходів щодо зняття арешту.

Однак, враховуючи наявність діючого арешту, накладеного на майно відповідача згідно постанови у ВП № 26931029, державним виконавцем не було зроблено всіх необхідних дій та фактично не знято арешт з майна боржника.

Крім того, не було й спростовано органом виконавчої служби під час розгляду справи, ту обставину, що постанову про закінчення виконавчого провадження №26931029 на адресу Сеньової В.В. направлено не було.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Орган ДВС, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, відзиву на скаргу та доказів, які б спростовували доводи заявника не надав. Про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Матеріалами справи підтверджується наявність арешту, накладеного на майно боржника, що свідчить про не здійснення виконавцем дій, необхідних для його зняття.

При цьому, суд не приймає до уваги той факт, що старший державний виконавець Мороз О.І. і вказала в постанові про закінчення виконавчого провадження № 26931029 про зняття арешту зі всього нерухомого майна боржника та скасування заборони на його відчуження, оскільки, всіх заходів щодо зняття арешту виконавцем так вжито не було. Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 215824605 від 10.07.2020 року, арешт з нерухомого майна Сеньової В.В. знято не було, і заборону на його відчуження не скасовано.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже відповідно до приписів даної норми Конституції, органи і посадові особи, що здійснюють дії спрямовані на виконання судового рішення зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, Законом України "Про виконавче провадження" та іншими законами України.

Державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Частина 3 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинна до 02.06.2016 року, передбачає право боржника на оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку. Рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, (ч. ч. 2, 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинна до 02.06.2016 року).

Відповідно до ч. 1 статті 74 чинного Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 1 ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду. (ст. 340 ГПК України).

Про порушення свого права Сеньовій В.В. , яке полягає у бездіяльності старшого державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (нині Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків)) Мороз О.І. з приводу не прийняття рішення та не вжиття дій щодо зняття арешту з всього нерухомого майна боржника та скасування заборони його відчуження, стало відомо у квітні 2020 року. У зв`язку із введенням на території України карантину строк оскарження бездіяльності державного виконавця було продовжено до 30.07.2020 року.

Отже, скарга на бездіяльність старшого державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (нині Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків)) Мороз О.І. в рамках виконавчого провадження № 26931029 відповідає вимогам ч. ч. 2, 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, яка була чинна до 02.06.2016 року, ч. 5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 339-341, п. 4 розділу X «Прикінцеві положення» ГПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення скарги боржника в повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 13, 42, 46, 232, 234, 235, 339-343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Сеньової В.В. вх. №17066 від 24.07.2020 на бездіяльність старшого державного виконавця МВДВС по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного МРУ (м. Харків) Мороз О.І. в рамках ВП №26931029, відкритого на виконання рішення у господарській справі №53/33-10 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Мороз О.І. в рамках ВП №26931029, відкритого на виконання рішення у господарській справі №53/33-10, яка полягала у не направленні боржнику - Сеньовій В.В. постанови про закінчення виконавчого провадження.

Визнати протиправною бездіяльність старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Мороз О.І. в рамках ВП №26931029, відкритого на виконання рішення у господарській справі №53/33-10, яка полягала у не знятті арешту з майна боржника - Сеньової В.В. та не скасуванні заборони його відчуження, які були накладені в рамках виконавчого провадження №26931029.

Зобов`язати старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) Мороз О.І. зняти арешт з майна боржника - Сеньової Віри Вікторівни ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОРНОКПП НОМЕР_1 ) та скасувати заборону його відчуження, накладені в рамках виконавчого провадження Червонозаводського ВДВС Харківського МУЮ № 26931029 постановою від 06.06.2011.

Про виконання цієї ухвали суду Міжрайонному відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління (м. Харків) слід повідомити суд в порядку ст. 345 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею - 10.08.2020.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 11.08.2020.

Суддя С.А. Прохоров