СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2020 р. Справа № 905/955/20

Колегія суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І. , суддя Шутенко І.А.

за участю:

стягувача - не з`явився;

боржника - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", м. Київ (вх. № 1524Д/1-18)

на ухвалу господарського суду Донецької області від 25.05.2020 року у справі №905/955/20, постановлену в приміщенні господарського суду Донецької області (суддя Демідова П.В.), повний текст якої складено 25.05.2020 року

за заявою стягувача Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", м. Київ

до боржника Фізичної особи-підприємця Почтара Євгена Івановича, Донецька область, місто Селидове

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором б/н від 22.10.2018р. у розмірі 117 596, 45 грн., з яких: 75 000, 00 грн. - основна заборгованість, 35 671, 98 грн. - заборгованість за відсотками, 1 875, 00 грн. - заборгованість по комісії, 5 049, 47 грн. - пеня, а також сплаченого заявником судового збору у розмірі 210, 20 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.05.2020 року у справі №905/955/20 відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Почтара Євгена Івановича заборгованості за договором б/н від 22.10.2018 року у розмірі 117 596, 45 грн., з яких: 75 000, 00 грн. - основна заборгованість, 35 671, 98 грн. - заборгованість за відсотками, 1 875, 00 грн. - заборгованість по комісії, 5 049, 47 грн. - пеня, в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 8 008, 55 грн. а також сплаченого заявником судового збору у розмірі 14, 31 грн.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року за №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" через спалах у світі коронавірусу з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року в Україні введений карантин; постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 239, від 22.04.2020 року №291, від 11.05.2020 року №349, від 20.05.2020 року №392, від 17.06.2020 року №500 до постанови від 11.03.2020 року № 211 внесено зміни, якими дію карантину продовжено до 31.07.2020 року.

Рада суддів України на офіційному сайті 11.03.2020 року звернулася до громадян, які є учасниками судових процесів, з проханням утриматися від участі у судових засіданнях, якщо слухання не передбачають обов`язкової присутності учасників сторін та листом №9рс-186/20 від 16.03.2020 року до Верховного Суду, Вищого антикорупційного суду, місцевих та апеляційних судів з рекомендацією встановити особливий режим роботи судів України, в тому числі роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.

Для запобігання розповсюдженню особливо небезпечного вірусного захворювання серед працівників суду на період з 13.03.2020 року по 03.04.2020 року наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 за № 04-а встановлено особливий режим роботи суду в умовах карантину; наказами голови суду від 26.03.2020 року № 05-а, від 23.04.2020 року №07-а, від 08.05.2020 року №08-а, від 22.05.2020 року №10-а, від 22.06.2020 року №12-а на період дії карантину суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму.

Особа, уповноважена діяти від імені Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" Крилова О.Л. з ухвалою суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Донецького апеляційного господарського суду, з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 25.05.2020 року у справі та ухвалити нове рішення, яким заяву АТ КБ "Приватбанк" задовольнити у повному обсязі; стягнути з Фізичної особи-підприємця Почтара Євгена Івановича судові витрати.

Окрім того, апелянт просив поновити строк на подання апеляційної скарги, у зв`язку з тим, що оскаржувану ухвалу апелянт отримав лише 02.06.2020 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2020 року, суддею - доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 року апеляційну скаргу особи, уповноваженої діяти від імені Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" Крилової О.Л. на ухвалу господарського суду Донецької області від 25.05.2020 року у справі залишено без руху; останню зобов`язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу особи, уповноваженої діяти від імені Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" Крилової О.Л., суд апеляційної інстанції, зокрема, виходив з такого.

З 01.01.2020 року діють нові рахунки для зарахування податків, зборів та інших платежів, відкриті відповідно до нового Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 року №1203.

На сайті Судова влада України розміщені нові реквізити Східного апеляційного господарського суду для сплати судового збору з 01.01.2020 року: Отримувач коштів УК Шевченкі/мХар Шевченківс/22030101; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999654; Банк отримувача Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО) 899998; Рахунок отримувача UA2020003; Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до листа Державної судової адміністрації України від 02.01.2020 року №11-135/20, який опублікований на сайті Східного апеляційного господарського суду Судової влади України, кошти, сплачені на рахунки зі старими реквізитами з 01.01.2020 року не будуть зараховуватись до бюджетів, а будуть повертатись платникам як нез`ясовані надходження.

Реквізити, за якими перераховано судовий збір згідно платіжного доручення №PROM9BIF1H від 09.06.2020 року про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2102,00 грн., а саме рахунок отримувача, не відповідають реквізитам для сплати судового збору за подання апеляційних скарг до Східного апеляційного господарського суду.

Крім того, апеляційна скарга підписана Криловою О.Л., як представником Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" на підставі довіреності №1818-К-О 13.04.2020 року, яка в силу положень Конституції України та процесуального законодавства не є допустимим та достатнім доказом на здійснення "самопредставництва'' від Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", оскільки не містить інформації, що вказана особа має статус адвоката; доказів на підтвердження самопредставництва (положення, посадової інструкції тощо) та того, що представник Крилова О.Л. у справі представляє АТ КБ "Приватбанк", в якості адвоката, до апеляційної скарги, не додано.

Окрім того, апеляційна скарга підготовлена до Донецького апеляційного господарського суду (м. Харків, пр. Науки, 5), який ліквідовано згідно з Указом Президента України від 29.12.2017 року № 454/2017; її копія з неналежним найменуванням та адресою суду була надіслана Фізичній особі - підприємцю Почтарю Євгену Івановичу, що слідує з опису вкладення до цінного листа від 10.06.2020 року.

06.07.2020 року на адресу суду від апелянта - Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" надійшла заява про усунення недоліків (вх.№6403), з додатками: апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Донецької області від 25.05.2020 року у справі, яка адресована Східному апеляційному господарському суду та підписана адвокатом Ярохович Т.А.; доказами сплати судового збору - платіжне доручення (оригінал) та доказами направлення апеляційної скарги з додатками сторонам у справі, яку долучено до матеріалів справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2020 року, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Слободіна М.М., сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Сіверін В.І., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2020 року продовжено апелянту - Акціонерному товариству Комерційний Банк "Приватбанк" процесуальний строк на усунення недоліків апеляційної скарги, викладених в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 року у справі щодо надання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на належні реквізити протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Продовжуючи апелянту процесуальний строк на усунення недоліків апеляційної скарги, викладених в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 року у справі, колегія суддів виходила з такого.

З матеріалів заяви про усунення недоліків слідує, що апелянтом - Акціонерним товариством Комерційний Банк "Приватбанк" виконано вимоги п. 1 ч. 3 ст. 258 ГПК України та п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

Разом з тим, актом Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2020 року у справі №905/955/20, складеним відповідальними працівниками відділу документального забезпечення та контролю суду встановлено факт відсутності додатку, а саме доказу сплати судового збору - платіжного доручення (оригіналу).

А тому, на виконання вимог п.2 ч.3 ст.258 ГПК України, апелянтом має бути надано суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на належні реквізити.

Згідно статті 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

14.07.2020 року на адресу суду від апелянта - Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" надійшла заява про усунення недоліків (вх.№6658), яку долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2020 року клопотання Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Донецької області від 25.05.2020 року у справі; боржнику встановлено строк до 30.07.2020 року на протязі якого він має право подати відзив на апеляційну скаргу; призначено справу до розгляду на "05" серпня 2020 року; явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує про таке.

Згідно заяви боржник приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет, які разом з заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 22.10.2018 року та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Банк свої зобов`язання перед боржником виконав, однак останнім порушено умови договору та його заборгованість перед банком станом на 27.03.2020 року становить: 117596,45 грн. яка складається з заборгованості: 75 000,00 грн. - за кредитом; 35 671,98 грн. - процентів за користування кредитом; 1875,00 грн. -комісії за користування кредитом; 5049,47 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Заява Банку про видачу судового наказу відповідає вимогам ст. 148 ГПК України, оскільки пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за договором, укладеним у письмовій формі; сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; відповідач не спростував обставини, викладені у позовній заяві та не заперечував щодо наявної заборгованості за кредитним договором.

05.08.2020 року на адресу суду від представника Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" - адвоката Левицької А.В. надійшла заява про закриття провадження у справі (вх.№73404), в якій остання просить прийняти відмову від позову та закрити провадження у справі на підставі ст. 274 ГПК України, в обґрунтування якої вказує про добровільне врегулювання спору та повне погашення боржником заборгованості за договором; до вказаної заяви додано виписку по рахунку " НОМЕР_1 ФОП Почтар Є.І. з 27.03.2020 року по 05.08.2020 року", згідно якої у період з 22.04.2020 року до 20.07.2020 року Почтар І.А. були внесені кошти для погашення боргу, сплачена пеня за договором та погашено прострочену заборгованість за користування кредитним лімітом за договором б/н від 22.10.2018 року, усього в сумі 116096,45 грн., яку, разом з додатком долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 05.08.2020 року представник стягувача підтримала заяву про закриття провадження у справі та просила її задовольнити.

Боржник - Фізична особа - підприємець Почтар Євген Іванович в судове засідання 05.08.2020 року не з`явився, про причини неявки не повідомив.

До суду апеляційної інстанції повернулась копія ухвали Східного апеляційного господарського суду від 15.07.2020 року, яка була надіслана боржнику за належною адресою, з довідкою працівників ПАТ "Укрпошта" - адресат відсутній за вказаною адресою (а.с.116-121).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.08.2020 року, для забезпечення прав учасників справи на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спору у справі, дотримання основних засад господарського судочинства, зокрема, змагальності сторін, повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та враховуючи неявку в судове засідання боржника, оголошено перерву у розгляді справи до 10.08.2020 року; явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась.

У судове засідання 10.08.2020 року представники стягувача та боржника не з`явились, про причини неявки суду не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце його проведення, про що свідчить штамп на зворотньому боці ухвали суду від 05.08.2020 року, про відправлення її копії сторонам і є доказом належного повідомлення учасників спору про дату, час та місце судових засідань відповідно до пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України.

Колегія суддів, розглянувши в судовому засіданні 10.08.2020 року заяву представника Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" - адвоката Левицької А.В. про закриття провадження у справі, дійшла висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 274 ГПК України, у суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

З матеріалів справи слідує, що у травні 2020 року стягувач звернувся до господарського суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з боржника.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.05.2020 року у справі відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця Почтара Євгена Івановича заборгованості за договором б/н від 22.10.2018 року у розмірі 117 596, 45 грн., з яких: 75 000, 00 грн. - основна заборгованість, 35 671, 98 грн. - заборгованість за відсотками, 1 875, 00 грн. - заборгованість по комісії, 5 049, 47 грн. - пеня, в частині стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 8 008, 55 грн., а також сплаченого заявником судового збору у розмірі 14, 31 грн. на підставі ст. 152 ГПК України (Розділ ІІ "Наказне провадження").

Згідно з ч. 2 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

За таких обставин, правових підстав для прийняття заяви стягувача про відмову від позову та закриття провадження у справі на підставі ст. 274 ГПК України в порядку розгляду справи у наказному провадженні не має, оскільки стягувач не звертався до господарського суду першої інстанції з відповідним позовом за вимогами про стягнення з боржника 117 596, 45 грн. заборгованості в порядку ч. 2 ст. 153 ГПК України (Розділ ІІ "Наказне провадження").

Згідно наявного в матеріалах справи явочного листа від 05.08.2020 року, представник стягувача - адвокат Левицька А.В. була повідомлена про час та місце наступного судового засідання (а.с.133).

Згідно інформації, розміщеної на офіційному сайті ПАТ "Укрпошта", копія ухвали суду від 05.08.2020 року, яка була надіслана боржнику за належною адресою - "надходження на сортувальний центр".

Також, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції, Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвалу суду від 05.08.2020 року було у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається була розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Згідно з ч. 3 ст. 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України встановлено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

За змістом п. 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 910/15442/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №641 до постанови від 11.03.2020 року № 211 внесено зміни, якою дію карантину продовжено до 31.08.2020 року; наказом голови Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 року №14-а суд продовжує працювати в умовах встановленого раніше особливого режиму.

Також, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 року у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 року у справі "Красношапка проти України").

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з карантинними заходами, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Донецької області з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості з боржника - Фізичної особи-підприємця Почтара Євгена Івановича за договором б/н від 22.10.2018 року у розмірі 117 596, 45 грн., з яких: 75 000, 00 грн. - основна заборгованість, 35 671, 98 грн. - заборгованість за відсотками, 1 875, 00 грн. - заборгованість по комісії, 5 049, 47 грн. - пеня .

Заявник посилається на те, що 22.10.2018 року між ним та боржником укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання боржником анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг; за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 75 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту.

Своїм підписом у заяві позичальник підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг.

Боржником, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконано, внаслідок чого станом на 27.03.2020 року за ним існує заборгованість у розмірі 117 596, 45 грн., з яких: 75 000, 00 грн. - основна заборгованість, 35 671, 98 грн. - заборгованість за відсотками, 1 875, 00 грн. - заборгованість по комісії, 5 049, 47 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

25.05.2020 року господарським судом Донецької області постановлено оскаржувану ухвалу, з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Відмовляючи у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про видачу судового наказу на підставі ст. 152 ГПК України (Розділ ІІ "Наказне провадження"), господарський суд першої інстанції виходив з того, що з доданого до матеріалів заяви розрахунку, заборгованість за відсотками визначена заявником із розрахунку 45%, втім господарським судом першої інстанції встановлено, що за договором сторони домовилися про встановлення ставки за користування кредитним коштами в розмірі 30 %.

Колегія суддів вважає передчасними вказані висновки місцевого господарського суду, з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Порядок розгляду заяв в наказному провадженні врегульовано розділом ІІ ГПК України.

За приписами ч.ч. 1 та 2 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Відповідно до ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Господарський суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що заявником не надано доказів існування між сторонами угоди про встановлення відсоткової ставки у розмірі 45%, яка застосована при розрахунку.

Так, відповідно до розділу 1 Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених на web-сайті заявника ://www.privatbank.ua, Правила надання банківських послуг є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Приватбанку.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ч. 1 ст. 640 ЦК України).

Частиною 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

За матеріалами справи, 22.10.2018 року між стягувачем та боржником укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання боржником анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у розмірі 75 000, 00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту.

Боржником, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконано, внаслідок чого станом на 27.03.2020 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 117 596, 45 грн., з яких: 75 000, 00 грн. - основна заборгованість, 35 671, 98 грн. - заборгованість за відсотками, 1 875, 00 грн. - заборгованість по комісії, 5 049, 47 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

З заявки на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи - підприємця "Підприємницький" слідує, що кредит надано Почтар Євгену Івановичу у розмірі 30% відсоткової ставки.

Відповідно до наданого заявником розрахунку заборгованості за договором, заборгованість за відсотками визначена заявником із розрахунку 45%.

У п. 3.2.6.4.1. Умов та Правил надання банківських послуг сторони погодили, що клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від простроченої суми заборгованості, яка у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному Тарифами Банку.

Так, у п.3.2.6.6. Умов та Правил надання банківських послуг сторони погодили тарифи, що застосовуються, а саме для малого та середнього бізнесу відсотки за користування кредитом нараховуються у розмірі 27% щодня при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку позивальника при закритті банківського дня; відсотки за користування кредитом в разі виникнення прострочених зобов`язань по кредитному договору розраховуються у розмірі 40,5% від суми простроченої заборгованості; в разі порушення грошових зобов`язань по погашенню тіла кредиту, а саме порушення терміну повного повернення кредиту, вказаного в кредитному договорі, відповідно до ст. 625 ЦК України, Клієнт сплачує підвищені проценти у розмірі 40,5%, які нараховуються на прострочену заборгованість по тілу кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ст. 193 ГК України, ст. ст. 525, 526 ЦК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ЦК України).

Сторони не порушили вимог ч. 1 ст. 208 ЦК України щодо письмової форми укладання правочинів між юридичними особами та відповідно до ст. 638 ЦК України досягли домовленості з усіх його істотних умов, а відтак, укладений між сторонами правочин є кредитним договором.

Таким чином, беручи до уваги, що умовами укладеного між сторонами кредитного договору та Правил надання банківських послуг встановлено, що у разі порушення грошових зобов`язань по погашенню тіла кредиту, а саме порушення терміну повного повернення кредиту, вказаного в кредитному договорі, відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник сплачує підвищені проценти, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про відсутність між сторонами угоди про встановлення відсоткової ставки у розмірі 45%, яка застосована при розрахунку.

У ст. 150 ГПК України встановлено вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу: заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник в подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви, виключно в електронній формі. Заявник має право відкликати заяву про видачу судового наказу до її розгляду судом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 цієї частини; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Колегія суддів, дослідивши заяву Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про видачу судового наказу, дійшла висновку що вона відповідає приписам ст. 150 ГПК України щодо форми та змісту такої заяви, а тому правових підстав для відмови у видачі судового наказу, передбачених ч.ч.1, 2 ст. 152 ГПК України, не має.

Також, згідно ст. 149 ГПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Таким чином, доводи викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з огляду на те, що заява про видачу судового наказу, виходячи з приписів ст. ст. 149, 154 ГПК України подається та розглядається господарським судом першої інстанції за загальними правилами підсудності.

Отже, висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про видачу судового наказу не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Стаття 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року)

Отже, місцевий господарський суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми процесуального права, а тому ухвалу місцевого господарського суду від 25.05.2020 року у справі слід скасувати повністю та справу направити для продовження розгляду до господарського суду першої інстанції на підставі ст. 280 ГПК України.

Разом з тим, оскільки ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом заяви про видачу судового наказу, здійснюється господарським судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 129 ГПК України.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на боржника, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 270, 271, п. 6 ч.1 ст. 275, 277, п.п. 1, 4 ч.1 статті 280, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 25.05.2020 року у справі №905/955/20 скасувати повністю.

Справу №905/955/20 направити для продовження розгляду до господарського суду Донецької області.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Почтара Євгена Івановича, Донецька область, місто Селидове ( АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк", м. Київ (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д, ; адреса для листування: 49027, м. Дніпро, а/с 1800) 2102,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків визначених ч. 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.08.2020 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя В.І. Сіверін

Суддя І.А. Шутенко