РІШЕННЯ

м. Київ

05.08.2020Справа № 910/5300/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Росущан К.О., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/5300/20

за позовом Державного підприємства "Державний експертний центр" Міністерства охорони здоров`я України (код 20015794, вул. Антона Цедіка, 14, Київ, 03057)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АкваЕкоБіоГрупп" (код 36046537; 01011, м. Київ, вул. Рибальська 2)

про стягнення 104163,84 грн,

зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю "АкваЕкоБіоГруп"

до Державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України"

про розірвання Договору про організацію надання послуг по вивезенню твердих відходів (вивезення побутового сміття) від 05.11.2019 №163/8-19

Представники сторін

позивач Драган О.Ю., довіреність № 24/Д/С від 08.10.19,

Неміровський В.В., довіреність № № 37/Д/С від 28.12.19,

відповідач не з`явились,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

16.04.2020 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "Державний експертний центр" Міністерства охорони здоров`я України (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АкваЕкоБіоГрупп" (далі - відповідач) про стягнення 103680,00 грн пені та 483,84 грн штрафу за порушення строків надання послуг за договором про організацію надання послуг по вивезенню твердих відходів (вивезення побутового сміття №163/8-19 від 05.11.2019).

Позивач обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 05.11.2019 позивачем (замовник) і відповідачем (виконавець) було укладено Договір, за умовами якого виконавець надає послуги по вивезенню твердих та побутових відходів з місць накопичення у замовника, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 10 двічі на тиждень (вівторок та четвер);

- з 04.02.2020 відповідач припинив виконання зобов`язань з надання послуг за договором;

- враховуючи невиконання відповідачем зобов`язань за договором йому нараховано 103680 грн пені та 483,84 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2020 було прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/5300/20; розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

05.06.2020 відповідач подав суду зустрічну позовну заяву про розірвання договору про організацію надання послуг по вивезенню твердих відходів (вивезення побутового сміття) від 05.11.2019 № 163/8-19.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що:

- відповідно до ст. 652 ЦК України при укладанні спірного договору відповідач не міг передбачити істотної зміни обставин, зокрема вихід з ладу наявного у нього автотранспорту та припинення своєї діяльності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.06.2020 прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом; вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом; постановлено розгляд справи № 910/5300/20 здійснювати в порядку загального позовного провадження.

25.06.2020 позивач подав суду відзив на зустрічний позов, в якому проти нього заперечував, посилаючись на відсутність законних підстав для розірвання спірного договору, оскільки поломка автотранспорту відповідача не є істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладанні договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09.07.2020.

09.07.2020 представником товариства з обмеженою відповідальністю "АкваЕкоБіоГруп" з посланням на стан здоров`я подано клопотання про перенесення засідання на іншу дату.

Хоч клопотання і не було належно оформлено, подано з порушенням вимог ст.170 ГПК України, суд взяв до відому інформацію наведену у ньому.

Через неявку представника товариства суд відклав судове засідання на 05.08.2020.

05.08.2020 представником товариства з обмеженою відповідальністю "АкваЕкоБіоГруп" з посланням на стан здоров`я подано клопотання про перенесення засідання на іншу дату.

Суд відхилив клопотання, яке також подане без дотримання вимог ст.170 ГПК України, а наведене в Довідці 121/16 від 26.07.2020 критично оцінив, оскільки з неї випливає, що заявниця знаходилась на лікуванні (в минулому часі) до 07.08.2020 (ще не настало).

Крім того, товариство не обмежене в реалізації самопредставництва.

Представник позивача у судовому засіданні 05.08.2020 оголосив вступне слово та позовні вимоги підтримав повністю.

Суд, заслухавши вступне слово представників позивача, з`ясувавши обставини, на які посилалися учасники справи, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники позивача виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази досліджені у судовому засіданні.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується первісний позов і зустрічна позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

05.11.2019 позивачем (замовник) і відповідачем (виконавець) укладено Договір, за умовами якого:

- виконавець надає послуги по вивезенню твердих та побутових відходів з місць накопичення у замовника, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Смоленська, 10 двічі на тиждень по вівторках та четвергах (п. 1.1 договору);

- порядок надання послуг включає такі операції: збирання та тимчасове зберігання твердих та побутових відходів (далі - ТПВ) на об`єктах замовника до прибуття спеціального автомобіля виконавця; завантаження ТПВ у сміттєвоз і прибирання засміченої під час завантаження території навколо об`єкту силами виконавця; вивезення сміттєвозом ТПВ на (видалення, знешкодження, захоронення) до сміттєсортувальної станції, полігону тощо (п. 2.1 договору);

- за результатами наданих послуг, один раз на місяць, уповноваженими представниками сторін підраховується фактична кількість вивезених ТПВ про що складається акт прийняття наданих послуг (п. 2.4 договору);

- договір діє з 01.01.2020 до 31.12.2020 і набирає чинності з дня його підписання (п. 9.1 договору);

- договір може бути припинений достроково лише за взаємною згодою сторін, крім випадків, зазначених у п.п. 3.5 та 8.6 цього договору.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Отже, укладений учасниками процесу Договір за своєю правовою природою є договором з надання послуг охорони.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що з 04.02.2020 відповідач не виконує свої зобов`язання за договором по вивезенню твердих та побутових відходів з об`єкта позивача.

Вказані обставини підтверджуються актами складеними уповноваженими посадовими особами позивача за період з 04.02.2020 по 03.04.2020, листом відповідача № 4 від 14.02.2020.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню.

Позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача 103680 грн пені та 483,84 грн штрафу.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.5 Договору передбачено, що за порушення строків надання папослуг , виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 50% вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони неправильні.

Що ж до зустрічних позовних вимог про розірвання договору про організацію надання послуг по вивезенню твердих відходів (вивезення побутового сміття) від 05.11.2019 № 163/8-19, то суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні, виходячи з такого.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Статтею 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Справність транспортних засобів - це одна з найважливіших складових безпеки на дорозі. Зокрема, с. 36 Заокну України «Про дорожній рух» зобов`язує власників транспортних засобів або осіб, які їх експлуатують, своєчасно і в повному обсязі проводити роботи з їх технічного обслуговування (далі - ТО) та ремонту згідно з нормативами, встановленими виробниками транспортних засобів.

Суд зазначає, що такі роботи можна здійснювати як власними силами, так і за допомогою сторонньої організації, наприклад СТО.

Код КВЕД 49.41 визначає діяльність вантажного автомобільного транспорту у видах діяльності товариства.

Отже, неналежне виконання вимог законодавства своєчасного і в повному обсязі проведення робіт з технічного обслуговування вантажного транспорту та його ремонту не може вважатись такою обставиною, яку перевізник/виконавець не міг передбачити при здійсненні своєї підприємницької діяльності в т.ч. і на виконання договору укладеного з ДП «Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України».

Отже, відповідачем документально не підтверджено підстави для розірвання Договору.

Посилання на істотну зміну обставин є необґрунтованим, оскільки вихід з ладу наявного у відповідача автотранспорту та припинення його діяльності не є істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Всупереч вимог ст. 74 ГПК України позивачем не надано доказів наявності обставин, які в силу вищезгаданих вимог закону дають підстави для розірвання спірного договору.

Посилання позивача на вихід з ладу наявного у нього автотранспорту та припинення його діяльності не дають підстав для звільнення його від відповідальності за виконання зобов`язання за цим договором, тому є необґрунтованими.

Ризик є однією із ознак підприємницької діяльності. Принцип комерційного розрахунку та власного комерційного ризику є одним із принципів господарської діяльності. Тому, в даному випадку відсутні правові підстави перекладати комерційний ризик відповідача на позивача шляхом звільнення відповідача від виконання прийнятих на себе зобов`язань за спірним договором.

Саме на відповідачеві (позивач за зустрічним позовом) лежить тягар доказування тих обставин, на які він посилається, заявляючи зустрічні позовні вимоги.

Враховуючи, що обставини, якими сторони керувалися при укладенні спірного договору не змінилися за умов, зазначених у ч. 2 ст. 652 ЦК України, то у позові слід відмовити.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, первісні позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню, а у задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю "АкваЕкоБіоГрупп".

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

Первісний позов Державного підприємства "Державний експертний центр" Міністерства охорони здоров`я України (код 20015794) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АкваЕкоБіоГрупп" (код 36046537) про стягнення 103680,00 грн пені та 483,84 грн штрафу за порушення строків надання послуг за договором про організацію надання послуг по вивезенню твердих відходів (вивезення побутового сміття №163/8-19 від 05.11.2019 задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АкваЕкоБіоГрупп" (код 36046537, 01011, м. Київ, вул. Рибальська 2) на користь Державного підприємства "Державний експертний центр" Міністерства охорони здоров`я України (код 20015794, вул. Антона Цедіка, 14, Київ, 03057) пеню у розмірі 103680,00 грн., штраф у розмірі 483,84 грн, судовий збір у розмірі 2102,00 грн.

Відмовити у задоволенні зустрічного позову товариства з обмеженою відповідальністю "АкваЕкоБіоГруп" до державного підприємства "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" про розірвання Договору про організацію надання послуг по вивезенню твердих відходів (вивезення побутового сміття) від 05.11.2019 №163/8-19 повністю.

Судові витрати товариства з обмеженою відповідальністю "АкваЕкоБіоГруп" залишити за ним.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13.08.2020.

Суддя І.Д. Курдельчук