ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
03 серпня 2020 року Справа № 912/1606/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. за участю секретаря судового засідання Безчасної Н.Г. розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі №912/1606/20
про стягнення 11 299,05 грн
від відповідача - участі не брали.
В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.
У позовній заяві позивачем зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи: судовий збір - 2 102,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 20 000,00 грн.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 29.07.2020 позовні вимоги задоволено частково; стягнуто з Державного підприємства "Чорноліське лісове господарство" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" 7 357,38 грн пені, а також 1 368,82 грн судового збору.

В судовому засіданні 29.07.2020 позивачем до закінчення судових дебатів шляхом оголошення подано заяву про подання доказів на підтвердження розміру витрат у зв`язку з розглядом справи в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини другої статті 169 Господарського процесуального кодексу України заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

При цьому, суд враховує, що положеннями частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України не передбачено, що заява про надання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат, зроблена стороною у справі до закінчення судових дебатів, має здійснюватися виключно у письмовій формі.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у постанові від 08.10.2019 у справі № 920/810/18.

За правилами ч.ч. 1, 2, 3 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

У відповідності до п. 5 ч. 6 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Враховуючи викладене, господарський суд призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 03.08.2020 о 12:30 год, про що зазначено в резолютивній частині рішення, та встановив позивачу строк для подачі суду доказів щодо розміру понесених ним судових витрат не пізніше 30.07.2020.

30.07.2020 на адресу суду надійшло клопотання ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" № 30/1 від 30.07.2020 про надання доказів на підтвердження витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, згідно якого позивач просить стягнути з відповідача 12 000,00 грн витрат на професійну правову допомогу, з доказами на підтвердження понесених витрат.

Строк подання позивачем доказів щодо розміру понесених ним судових витрат дотримано.

Відповідач правом на участь свого представника в судовому засіданні 03.08.2020 не скористався, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення засідання суду. Будь-які заяви, клопотання щодо розгляду питання про судові витрати від ДП "Чорноліське лісове господарство" не надходили, причини відсутності суду не повідомлено.

Частиною 2 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено обмежений строк проведення судового засідання для вирішення питання про судові витрати (15 днів з дня ухвалення рішення по суті) та не передбачено відкладення такого судового засідання.

З підстав викладеного, господарський суд проводить судове засідання з вирішення питання про судові витрати 03.08.2020 за відсутності представника ДП "Чорноліське лісове господарство".

Розглянувши у судовому засіданні клопотання позивача про відшкодування з відповідача на користь ТОВ "Світловодський завод пиломатеріалів" витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд дійшов наступного висновку.

Як визначено ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст.126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до ч. 5 цієї норми, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому, як визначено ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Адвокатське об`єднання є юридичною особою, створеною шляхом об`єднання двох або більше адвокатів (учасників), і діє на підставі статуту (ст. 15 Закону).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Слід зазначити, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані наступні документи, які свідчать про наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.05.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Світловодський Завод Пиломатеріалів" (далі - "Клієнт") та Богдановою Мариною Григорівною (далі - Адвокат) укладено договір № 15-05-19 про надання професійної правничої допомоги, відповідно до пункту 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокат бере на себе обов`язок діяти в інтересах Клієнта з надання послуг: консультацій, представництва інтересів Клієнта в установах, організаціях, підприємствах, мирової угоди, клопотань, складання позовної заяви, участь у судових засіданнях суду першої інстанції, складання апеляційної скарги, участь у судових засіданнях апеляційної інстанції, за необхідності складання касаційної скарги, участь у судових засіданнях Верховного суду, а також надання іншої правничої допомоги у справах за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" до Державного підприємства "Чорноліське лісове господарство" про укладання договорів купівлі-продажу необробленої деревини та у спорах, що виникають при порушенні порядку виконання укладених договорів, а Клієнт зі свого боку зобов`язується прийняти вказані послуги та оплатити їх.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що ціна договору визначається із розрахунку адвокатського гонорару за кожний вид послуг згідно Додатку 1 до Договору та фактично витраченого часу по кожному виду послуг, що будуть визначені у актах прийому-передачі про надання професійної правничої допомоги.

Згідно п. 5.2. Договору, Клієнт здійснює оплату гонорару Адвокату по даному Договору на підставі Акту прийому передачі про надання професійної правничої допомоги у триденний термін з дня отримання такого акту.

Договір підписано повноважними представниками сторін.

15.05.2019 сторонами підписано Додаток № 1 до Договору № 15-05-19 від 15.05.019, у якому визначено розмір адвокатського гонорару за послуги, які наведено у Додатку.

На підтвердження факту надання послуг з правової допомоги підписано Акт прийому-передачі послуг з надання професійної правничої допомоги від 28.07.2020, відповідно до якого вбачається, що Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступні послуги:

- надання усної консультації;

- складання та направлення позовної заяви відповідачу та до Господарського суду Кіровоградської області на суму 2 000,00 грн;

- складання та направлення до Господарського суду Кіровоградської області клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення та викликом сторін по справі № 912/1606/20 на суму 500,00 грн;

- складання та направлення відповіді на відзив відповідачу та до Господарського суду Кіровоградської області на суму 2 000,00 грн;

- складання та направлення пояснень від 23.07.2020 відповідачу та до Господарського суду Кіровоградської області на суму 1 500,00 грн;

- участь у судовому засіданні Господарського суду Кіровоградської області 08.07.2020 - на суму 2 000,00 грн;

- участь у судовому засіданні Господарського суду Кіровоградської області 17.07.2020 - на суму 2 000,00 грн;

- участь у судовому засіданні Господарського суду Кіровоградської області 24.07.2020 - на суму 2 000,00 грн;

Позивачем оплачено надані послуги у повному обсязі, що підтверджується видатковим касовим ордером № 40 від 30.07.2020 на суму 12 000,00 грн.

Також у справу подано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КР №000166 від 05.03.2018 на Богданову М.Г; ордер серії КР № 67837 від 15.05.2019.

Разом з цим, суд враховує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Вирішуючи питання про розподіл витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що витрати у сумі 12 000,00 грн є неспівмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг за договором про надання правової допомоги від 15.05.2019 № с15-05-19, а саме:

- спір у справі є малозначним (ціна позову становить 11 299,05 грн, що не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб);

- справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження;

- справа не є складною, а тому розробка правової стратегії вирішення спору на суму 2 000,00 грн та підготовка відповіді на відзив та письмових пояснень всього на 3 500,00 грн є неспівмірною зі складністю справи, оскільки вказані дії не могли займати адвокатом значний час для підготовки;

- обсяг поданих адвокатом документів є незначним - позовна заява обсягом 2 сторінки; відповідь на відзив обсягом 1 сторінка та письмові пояснення обсягом 2 сторінки;

- доказова база є також незначною (листування між сторонами, яке наявне також і у відповідача), що не потребувало значної затрати часу на їх зібрання;

- судовий процес займав лише 3 (три) судових засідання, які проводились в режимі відеоконференції з офісу позивача;

- обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) не є значним;

- адвокатом не зазначено кількість часу, який ним було витрачено на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Також суд враховує, що надані позивачем відповідь на відзив та письмові пояснення не містять ґрунтовного аналізу норм матеріального та процесуального права та їх створення (враховуючи обсяг наданих документів) не вимагало значного обсягу технічних робіт.

Крім того, враховуючи незначну тривалість судових засідань у справі № 912/1606/20, заявлені витрати на професійну правничу допомогу за участь в судових засіданнях в суді не відповідають принципу співмірності відносно затраченого часу проведення вказаних засідань та розміру заявлених позовних вимог.

Таким чином, обсяг наданих послуг адвокатом, витрачений час на надання таких послуг не вимагав значного обсягу юридичної і технічної роботи, не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 Верховний Суд зазначив, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Верховний Суд також зазначив, що у такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Здійснивши аналіз ціни, предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, значення для суспільного інтересу, а також виходячи із загальних засад господарського законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи (яка не є занадто складною), суд вважає наявним обмежити розмір витрат на професійну правничу допомогу сумою 6 000,00 грн, з урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з цим, враховуючи часткове задоволення позовних вимог у справі № 912/1607/20, наявні підстави, передбачені нормою п. 3 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, для покладення на сторін судових витрат понесених на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 3 907,20 грн, що складає 65,12 % задоволених позовних вимог від загальної суми заявлених.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 221, 233, 236-241, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський Завод Пиломатеріалів" щодо відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у справі № 912/1606/20 задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Чорноліське лісове господарство" (27431, Кіровоградська область, Знам`янський район, с. Богданівка, вул. Київське шоссе, 1, ідентифікаційний код 00992214) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодський Завод Пиломатеріалів" (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Дружби, 15А, ідентифікаційний код 39042713) 3 907,20 грн витрат на правову допомогу.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

У задоволенні заяви у іншій частині відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії додаткового рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "Світловодський завод пиломатеріалів" на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; за адресою листування: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Богуна, 11 та Державному підприємству "Чорноліське лісове господарство" на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 10.08.2020.

Суддя В.В.Тимошевська