РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.08.2020Справа № 910/2577/20
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІ ЕФ ДЖІ ПРОМОУШЕН»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "А-Два"

про визнання недійсним та скасування рішення,

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судового засідання Саницька Б.В.

представники учасників справи:

від позивача: Сидорук Д.О.;

від відповідача: Кулініч А.П.;

від третьої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю ««БІ ЕФ ДЖІ ПРОУМОУШЕН» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - відповідач) про визнання недійсним та скасування рішення відповідача про проведення конкурсу та затвердження умов конкурсу про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях та об`єктах АТ «Українська залізниця» в місті Києві, оформлене протоколом АТ «Українська залізниця» від 21.08.2019 №Ц-47/79 Ком.т.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.5, 20, 147, 181 Господарського кодексу України обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем були укладені договори №ПЗ/ДН-6-1906 від 25.03.2019, №ПЗ/ПЧ-2-195542/НЮ від 28.03.2019, №ПЗ/ПЧ-3-195529/НЮ від 27.03.2019, №ПЗ/ПЧ-3-195547/НЮ від 28.03.2019, №П3/РПЦ-195623/НЮ від 09.04.2019 та додаткові угоди до них, згідно яких позивач розміщує рекламні конструкції на території та об`єктах залізничного транспорту у м. Києві. Строк дії вказаних договорів, враховуючи укладені сторонами додаткові угоди до них, до 30.06.2019. Позивач наголошує, що 13.06.2019 надіслав на адресу відповідача лист №45 щодо продовження терміну дії договорів до 30.06.2024 шляхом укладення відповідних додаткових угод, однак, відповідач не надав відповіді на такі пропозиції позивача. Натомість, 21.08.2019 правлінням відповідача було прийнято оспорюване рішення, оформлене протоколом №Ц-47/79 Ком.т про затвердження проведення конкурсу «Про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях АТ «Укрзалізниця» в місті Києві, яке, на думку позивача, є необґрунтованим та прийнятим з перевищенням повноважень, оскільки ним порушено встановлений законом порядок розміщення зовнішньої реклами та передбачено умови, які створять умови для монополізації на ринку зовнішньої реклами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у справі №910/2577/20, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.03.2020. Залучено до участі в справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "А-Два" (надалі - третя особа).

17.03.2020 через загальний відділ діловодства суду від представників позивача та відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку із встановленим карантином на всій території України.

У підготовче засідання 18.03.2020 представники учасників справи не з`явились. Суд, розглянувши вищезазначені клопотання, відклав підготовче засідання на 15.04.2020.

13.04.2020 від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв`язку з поширенням коронавірусу COVID-19.

Засідання призначене на 15.04.2020 не відбулося, в зв`язку із перебуванням судді Карабань Я.А. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2020 підготовче засідання призначено на 17.06.2020.

02.06.2020 від представника відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, а саме: копії рішення щодо проведення конкурсу «Про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях АТ «Укрзалізниця» в місті Києві» та конкурсної документації.

15.06.2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що спірне рішення про проведення конкурсу є локальним нормативним актом відповідача та не порушує законних прав та інтересів позивача, оскільки відповідач, як окремий суб`єкт господарювання має право здійснювати самостійно господарську діяльність.

У підготовче засідання 17.06.2020 з`явились представники позивача та відповідача. Від третьої особи ніхто не з`явився, повідомлений був у встановленому законом порядку. Суд відклав підготовче засідання на 08.07.2020.

07.07.2020 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання, в зв`язку з необхідністю подати додаткові докази.

Також, 07.07.2020 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій останній заперечує проти обставин викладених у відзиві та зазначає, що він має право на оскарження рішення відповідача, оскільки ним було обмежено права позивача в доступі до конкурсу шляхом надання недостовірної інформації, що, на думку позивача, є прямою ознакою неконкурентної боротьби.

У підготовче засідання 08.07.2020 з`явились представники позивача та відповідача. Від третьої особи ніхто не з`явився, повідомлений був у встановленому законом порядку. Суд, розглянувши клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання, протокольно задовольнив його та відклав підготовче засідання на 22.07.2020.

20.07.2020 від позивача надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду, в яких останній повідомив, що не приймав участь в конкурсі, який був проведений відповідно до рішення відповідача про проведення конкурсу та затвердження умов конкурсу про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях та об`єктах АТ «Українська залізниця» в місті Києві, оформлене протоколом АТ «Українська залізниця» від 21.08.2019 №Ц-47/79 Ком.т.

22.07.2020 у підготовче засідання з`явились представники позивача та відповідача. Від третьої особи ніхто не з`явився, повідомлений був у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.07.2020, враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, відсутність інших клопотань, заяв від сторін, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 05.08.2020.

У судовому засіданні 05.08.2020 представник позивача підтримала позов та просила його задовольнити, представник відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд дійшов висновку, що неявка представника третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 05.08.2020 відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.08.2019 правлінням відповідача прийнято рішення, оформлене протоколом №4-47/79 Ком.т, яким, зокрема:

15.1. Затверджено перелік місць для надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях AT «Укрзалізниця» в місті Києві згідно з додатком 10 до протоколу.

15.2. Погоджено проведення конкурсу про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях AT «Укрзалізниця» в місті Києві на 43 місця (двома лотами).

15.3. Затверджено умови проведення конкурсу про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях AT «Укрзалізниця» в місті Києві згідно з додатком 11 до протоколу.

15.4. Погоджено пропозицію Управління з питань реклами виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) щодо вилучення із конкурсу 37 рекламних місць та вирішено запропонувати рекламним агентствам подальшу співпрацю з AT «Укрзалізниця» на підставі ціноутворення, яке буде сформовано за результатами проведених конкурсів на 43 місця (двома лотами), з застосуванням (урахуванням) коефіцієнта 0,3.

Також, в матеріалах справи наявний перелік місць для надання послуг з розміщення рекламних засобів на території АТ «Укрзалізниця», в якому наявна наступна інформація: №п/п, місце розташування (адреса розташування) РЗ, тип РЗ, кількість площин РЗ (од.), розмір рекламного поля РЗ (м), площа рекламного поля РМ (м), вартість УЗ 1 кв.м. грн з ПДВ, зональність міста, вартість УЗ за РЗ грн з ПДВ, лот.

04.10.2019 за результатами проведення 27.09.2019 вищевказаного конкурсу визначено переможця - ТОВ «А-Два», як учасника який запропонував найбільшу ціну (гарантовану винагороду).

Також, як убачається з протоколу засідання комісії з проведення конкурсу про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях AT «Укрзалізниця» в місті Києві від 04.10.2019 участь в ньому приймали 10 компаній, а саме: ТОВ «ПРАЙМ-ГРУП», ТОВ «ЕКО ХХІ СТОЛІТТЯ», ТОВ «ЮНІПОЛ ОУТДОР», ТОВ «АЛЕГО», ТОВ «А-ДВА», ТОВ «Телерадіокомпанія «ТіВіз Україна», ТОВ «КІВ І К», ПП «РЕКЛАМНА АГЕНЦІЯ ХК», ТОВ «БігБорд», ТОВ «Ліфт Альянс».

Позивачем зазначено, що він здійснює свою підприємницьку діяльність в сфері розміщення реклами, в тому числі як замовник послуг відповідача на підтвердження чого надано копії договорів №ПЗ/ДН-6-1906 від 25.03.2019, №ПЗ/ПЧ-2-195542/НЮ від 28.03.2019, №ПЗ/ПЧ-3-195529/НЮ від 27.03.2019, №ПЗ/ПЧ-3-195547/НЮ від 28.03.2019, №П3/РПЦ-195623/НЮ від 09.04.2019 та додаткові угоди до них, згідно яких позивач розміщує рекламні конструкції на території та об`єктах залізничного транспорту в місті Києві.

Строк дії вказаних вище договорів, укладених між позивачем та відповідачем, з урахуванням додаткових угод, закінчився 30.06.2019.

13.06.2019 позивачем на адресу відповідача надіслано лист №45 щодо продовження терміну дії договорів до 30.06.2024 шляхом укладення відповідних додаткових угод, однак, як зазначає позивач відповідач не надав відповіді на таку пропозицію.

Доказів того, що строк дії вказаних договорів було продовжено матеріали справи не містять.

21.08.2019 правлінням відповідача було прийнято оспорюване рішення, оформлене протоколом №Ц-47/79 Ком.т про затвердження проведення конкурсу «Про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях АТ «Укрзалізниця» в місті Києві, яке, на думку позивача, є необґрунтованим та прийнятим з перевищенням повноважень, оскільки ним порушено встановлений законом порядок розміщення зовнішньої реклами та передбачено умови, які створять умови монополізацію на ринку зовнішньої реклами.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно частин 1, 2 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються зі статтею 20 Господарського кодексу України, визначено способи захисту прав та інтересів, одним з яких є визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси, зокрема, суб`єкта господарювання (ч. 2 ст. 20 ГК України).

Згідно зі статтею 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Частиною 2 статті 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до статті 5 ГПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виходячи з системного аналізу ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України та ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Тобто, відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних законом інтересів покладено саме на позивача.

Згідно роз`яснень, викладених у п.11 постанови Пленуму Верховного України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 за №14, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод і інтересів, а також у разі звернення до суду органів чи осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або держави та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Отже, відсутність права та охоронюваного законом інтересу у позивача або недоведеність факту його порушення є підставою для відмови у позові.

Як убачається з матеріалів справи 12.09.2019 за вих.№65 позивач звертався до Департаменту майнової політики АТ «Укрзалізниця» в якому просив надати інформацію по місцях згідно адресної програми проведення рекламних кампаній якими до цього часу користується та проводить оплату, не зважаючи на відсутність інформації щодо продовження терміну дії договору №П8/ПЧ-2-195542/НЮ від 28.03.2019, а саме чи попадають вони під дію оголошеного конкурсу та надіслати конкурсу документацію в рамках проведення конкурсу «про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях АТ «Укрзалізниця» в місті Києві.

13.09.2019 позивач знову звернувся до відповідача з листом за вих.№68, в якому зазначив, що має намір розглянути конкурсну документацію для подальшого прийняття рішення щодо участі в оголошеному конкурсі, в зв`язку з чим просить надіслати її на свою електронну адресу.

23.09.2019 листом за №ЦКМ-13/2413 відповідач повідомив позивача про те, що місця на яких встановлені рекламні носії ТОВ «БІ ЕФ ДЖІ ПРОМОУШЕН» згідно договору №П8/ПЧ-2-195542/НЮ від 28.03.2019 не підпадають під дію оголошення конкурсу «Про надання послуг з розміщення рекламних засобів на територіях АТ «Укрзалізниця» в місті Києві, а також зазначив що 19.09.2019 на електронну адресу позивача направлено конкурсну документацію, а також останню додано до листа.

Листом від 23.09.2019 за вих.№70 позивач повідомив відповідача, що після отримання 19.09.2019 на електронну адресу конкурсної документації ним було встановлено, що місця (точки) розміщення рекламних засобів за адресами: вул. Миколи Грінченка від мост. Дружби Народів, просп.. Повітрофлотський, 2 (Київ-Волинський), Залізничне шосе/вулиця Тимірязєвська (Щит), Столичне шосе (04-0113-01), співпадають з місцями (точками) розміщення рекламних засобів позивача згідно договору №П8/ПЧ-2-195542/НЮ від 28.03.2019.

Таким чином, враховуючи, що строк дії договорів укладених між позивачем та відповідачем закінчився ще 30.06.2019, позивач мав намір продовжити договірні відносини з відповідачем щодо розміщення рекламних засобів, а також беручи до уваги вищевказане листування, суд приходить до висновку, що позивач був обізнаний про проведення конкурсу, про його умови і перелік місць для надання послуг з розміщення рекламних засобів на території АТ «Укрзалізниця», та не був позбавлений можливості прийняти в ньому участь на загальних підставах.

Суд зазначає, що діючим законодавством України не передбачено можливості оскарження рішень відповідача про проведення конкурсу та затвердження умов конкурсу особами, які не є учасниками такого конкурсу та після його проведення.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що оскаржуваним рішенням його було обмежено в участі в конкурсі, а також будь-яким іншим чином порушено його права.

При цьому суд наголошує, що обставини викладені позивачем у позові зводяться до не згоди позивача з рішеннями (діями) відповідача щодо не продовження строку дії раніше укладених договорів №ПЗ/ДН-6-1906 від 25.03.2019, №ПЗ/ПЧ-2-195542/НЮ від 28.03.2019, №ПЗ/ПЧ-3-195529/НЮ від 27.03.2019, №ПЗ/ПЧ-3-195547/НЮ від 28.03.2019, №П3/РПЦ-195623/НЮ від 09.04.2019, які не є предметом судового розгляду в даній справі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, cуд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст.ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 12.08.2020.

Суддя Я.А.Карабань