ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020 справа № 914/507/20

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Аероплюс», м.Івано-Франківськ,

до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Галременерго», м. Львів

про стягнення 722,21 грн.,

Суддя Яворський Б.І.,

при секретарі Муравець О.М.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився.

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Аероплюс» до Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Галременерго» про стягнення 47'784,21 грн. заборгованості за договором №568-ЗЭ-ГРЭ від 27.06.2019, з яких: 40'000,00 грн. основний борг, 7'062,00 грн. пеня та 722,21 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач у порушення умов договору оплати за поставку та монтаж кондиціонерів у приміщення ДТЕК Добротвірської та Бурштинської ТЕС на суму 40'000,00 грн. не здійснив. На дану суму заборгованості позивач нарахував 7'062,00 пені та 722,21 грн. - 3% річних.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 27.02.2020 справу № 914/507/20 передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Ухвалою від 03.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 02 квітня 2020, надано відповідачу строк на подання відзиву-протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Судове засідання 02.04.2020 не відбулося у зв`язку з відпусткою судді Яворського Б.І.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.04.2020 розгляд справи призначено на 30.04.2020, а ухвалою від 30.04.2020 суд прийняв заяви позивача (вх.№764/20 від 16.03.2020, вх.№ 898/20 від 02.04.2020) про зменшення розміру позовних вимог з 47'784,21 грн. до 722,21 грн. та відклав судове засідання на 04.06.2020.

15.05.2020 позивач скерував на адресу суду клопотання (вх.№17828/20) про розгляд справи у відсутності представника; зазначив, що позовні вимоги підтримує.

Ухвалою від 04.06.2020 суд задоволив клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та відклав судове засідання на 24.06.2020.

Приймаючи до уваги продовження Кабінетом Міністрів України на усій території України карантинних заходів, суд ухвалою від 24.06.2020 задоволив клопотання відповідача (вх.№20338/20 від 23.06.2020) про відкладення розгляду справи та відклав розгляд справи на 06.08.2020. При цьому суд керувався нормами п.4 ч.2 Прикінцевих положень ГПК України, згідно з яким процесуальні строки продовжуються на період карантину в силу закону, а також враховував принцип «розумного строку» тривалості провадження.

17.07.2020 року набрав чинності Закон України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» (далі - Закон № 731-ІХ), у прикінцевих та перехідних положеннях якого зазначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом, тобто 06.08.2020.

Представник позивача у судове засідання 06.08.2020 не з`явився, у клопотанні (вх.№17828/20 від 15.05.2020) зазначив, що позовні вимоги (з урахуванням їх зменшення) підтримує, просив їх задоволити.

Відповідач у жодне судове засідання не з`явився, вимог суду не виконав, проти позову не заперечив, заяви у відповідності до п. 4 розділу Х «Прикінцеві положення» ГПК України про поновлення процесуальних строків засобами електронного чи поштового зв`язку до суду не надіслав.

Ухвалу про відкриття провадження у справі відповідач отримав 05.03.2020, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, які міститься у матеріалах справи. 19.03.2020, 29.05.2020 та 23.06.2020 відповідач подавав клопотання про відкладення розгляду справи, які судом були задоволені, про що зазначено у відповідних ухвалах. Після пред`явлення позову до суду сплатив суму основного боргу у розмірі 40'000,00 грн., проте правом на подання відзиву не скористався.

Згідно пункту 1 ч. 3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Частиною 1 ст.202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, оскільки явка учасників процесу у судове засідання 04.08.2020 не визнавалася обов`язковою, відповідача було належним чином повідомлено про відкриття провадження та судові засідання, на засадах відкритості та гласності судового процесу сторонам створено всі необхідні умови для можливості захисту їх прав та охоронюваних законом інтересів, а відповідач, у свою чергу, не скористався наданим йому правом на подання відзиву на позовну заяву, доказів поважності неявки у судове засідання та необхідності відкладення такого не подав, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача та представника відповідача за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

У судовому засіданні 06.08.2020 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

27 червня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Аероплюс» та Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» в особі відокремленого підрозділу «Галременерго» укладено договір №568-ЗЭ-ГРЭ з додатками №1 та №2, за умовами якого виконавець (позивач) зобов`язується у липні-серпні 2019 році виконати роботи з поставки та монтажу 5-ти кондиціонерів GREE GWH24ND-K3NNA4A Standart Plus у приміщеннях ДТЕК ДОБРОТВІРСЬКА ТЕС на Добротвірській дільниці ГАЛРЕМЕНЕРГО (2 шт.) і у приміщеннях ДТЕК БУРШТИНСЬКА ТЕС на Бурштинській дільниці ГАЛРЕМЕНЕРГО (З шт.), що знаходяться за адресами: Добротвірській дільниця «ГАЛРЕМЕНЕРГО» ДТЕК ДОБРОТЇВСЬКА ТЕС, смт. Добротвір, Кам`янка-Бузький район, Львівської області і Бурштинська дільниця «ГАЛРЕМЕНЕРГО» ДТЕК БУШТИНСЬКА ТЕС м. Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область, а замовник (відповідач) - прийняти і оплатити ці роботи.

Згідно п.3.1 сума договору становить 139952,40 грн., у тому числі ПДВ 20% 23325,40 грн.

Відповідно до п.4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником виконаних виконавцем робіт передоплати 30% вартості робіт та оплати 70% вартості робіт протягом 5-ти робочих днів з 25-го календарного дня після підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт, пред`явлення виконавцем рахунку на оплату та за умови надання виконавцем належним чином оформленої податкової накладної. Якщо останній день строку для оплати, що встановлений цим договором, припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, днем закінчення такого строку є перший за ним робочий день.

Строк дії договору визначений п.10.1 договору договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками обох сторін і діє до 31.12.2019, а в частині виконання зобов`язання - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, що виникли під час дії договору.

На виконання умов договору №568-ЗЭ-ГРЭ позивачем виконано відповідні роботи на загальну суму 139'952,40 грн., що підтверджується копіями актів виконаних робіт за № 300-0-1-1 та 301-0-1-1 за серпень 2019 року, які підписані сторонами 23.08.2019 без зауважень.

Як зазначив позивач, відповідач вартість виконаних робіт оплатив частково, у розмірі 94'952,40 грн., тому 03.01.2020 позивачем на адресу відповідача скеровувалась претензія із вимогою оплати вказаної заборгованості, проте така залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Лише після пред`явлення позову до суду відповідач погасив залишок заборгованості перед позивачем у розмірі 40'000,00 грн.

За неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань позивачем нараховано 722,21 грн. 3% річних, які просить стягнути з відповідача.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Між сторонами виникли взаємні права та обов`язки на підставі укладеного договору №568-ЗЭ-ГРЭ від 27.06.2019.

Зважаючи на зміст спірних правовідносин, з яких виникли цивільні права та обов`язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором підряду, а тому права та обов`язки сторін визначаються, в тому числі положеннями глави 61 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

За приписами ст.599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов`язання у вигляді відшкодування інфляційних втрат та 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу, не є штрафними санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті та отриманні від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Оскільки матеріалами справи станом на момент звернення позивача із позовною заявою до суду підтверджувась наявність заборгованості за виконані ним роботи, то позивач вправі заявити вимогу про стягнення 3% річних.

Перевіривши розрахунок 3% річних із врахуванням п.4.1 договору та дати прострочення оплати (25.09.2019), суд встановив, що до стягнення з відповідача підлягає 714,17 грн. 3% річних, а не 722,21 грн.

Станом на день прийняття рішення, доказів оплати проведених позивачем нарахувань 3% річних і доказів у спростування наведених обставин суду не надано.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжним дорученням № 2082 від 24 лютого 2020 р. на суму 2'102,00 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч.9 ст.129 ГПК України).

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, суд покладає на нього судовий збір повністю.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 73-80, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15; ) в особі відокремленого підрозділу «Галременерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Аероплюс» (79066, м. Львів, вул. Грунтова, 1; ) 714,17 грн. 3% річних та 2'102,00 грн. судового збору.

3. У задоволенні позовних вимог про стягнення 8,04 грн. 3% річних відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 11.08.2020.

Суддя Б.І. Яворський