ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 рокуСправа № 912/2082/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.,

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2082/20 від 08.07.2020

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Автогор" (далі - ТОВ "Автогор"), код ЄДР 34661397, вул. 30-років Перемоги, 7/2, м. Черкаси, 18028,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський Елеватор" (далі - ПрАТ "Новомиргородський Елеватор"), код ЄДР 00954685, вул. Залізнична, буд. 45, м. Новомиргород, Кіровоградська область, 26000

про стягнення 10068,90 грн

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - участі не брав;

від відповідача - участі не брав.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ "Автогор" до відповідача про стягнення заборгованості за надані послуги (проведену роботу), яка була здійснена на виконання умов договору про надання послуг №163 від 21.06.2018 в сумі 10 068,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про невиконання відповідачем умов договору про надання послуг №163 від 21.06.2018 в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою від 08.07.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 912/2082/20. Справу визначив розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд призначив на 06.08.2020 - 11:00. Встановив сторонам строк для подання заяв по суті справи, зокрема відповідачу надано строк для подання відзиву - протягом 15 днів після вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Копія ухвали від 08.07.2020 направлена на адресу відповідача, яка зазначена позивачем у позові та є адресою місцезнаходження ПрАТ "Новомиргородський Елеватор" відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Поштовий конверт із вкладенням - копія ухвали від 08.07.2020, повернутий органом поштового зв`язку із відміткою "даного підприємства не існує", поштовий штемпель містить дату 14.07.2020.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, днем вручення ухвали про відкриття провадження у справі є 14.07.2020, строк, протягом якого відповідач мав право подати відзиву на позов закінчився 29.07.2020.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Господарський суд враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №211 від 11.03.2020 установлено з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин.

Крім цього, Постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" №392 від 20.05.2020 (зі змінами) установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061).

У подальшому Постановою Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 серпня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

Відповідно до п. 4 розділу Х Перехідні положення ГПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" чинний із 17.07.2020, викладено пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України в такій редакції:

"4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Пунктом 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення вказаного Закону визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Відповідач, у встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк, до 29.07.2020 включно, відзив на позовну заяву не подав. Під час дії карантину, заяви про продовження процесуальних строків на подання відзиву від відповідача до суду не надходило. Також не надходив відзив у строк до 06.08.2020.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За ч. 2 ст. 178 ГПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Позивач повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Дослідивши всі матеріали справи, господарський суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин сторін.

21.06.2018 між ПрАТ "Новомиргородський Елеватор", Замовник за договором, та ТОВ "Автогор", Виконавець за договором, було укладено Договір про надання послуг №163 (далі - Договір), відповідно до п.1.1. якого, Замовник доручає, а Виконавець бере на себе зобов`язання по виконанню робіт по ремонту та сервісному обслуговуванню автомобілів Замовника згідно з Додатком № 1 до договору, який є невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п.п.2.2.2. Договору, Замовник зобов`язаний оплатити Виконавцю вартість проведених робіт у порядку і в термін, зазначені в цьому договорі.

Розділом 3 Договору передбачено порядок здійснення розрахунків.

Згідно з п.3.1. Договору, вартість робіт визначається рахунком-фактурою, який складає Виконавець у присутності уповноваженої особи Замовника при оформленні заявки на виконання робіт враховуючи суму обслуговування, ПДВ, вартість матеріалів та запасних частин.

Вартість запасних частин, паливно-мастильних матеріалів тощо, у разі їх наявності на складі Виконавця, визначається рахунком-фактурою, який складається з загальної їх кількості, виду та вартості, погодженої сторонами відповідно до наданого Замовником замовлення.

За п. 3.2. Договору, сума договору складається із суми Актів виконаних робіт, підписаних Сторонами за період дії даного договору.

У п. 3.3. Договору визначено, що замовник оплачує вартість виконаних робіт та вартість запасних частин, паливно-мастильних матеріалів тощо, необхідних для проведення робіт, в повному обсязі, згідно закритого та підписаного обома Сторонами наряд-замовлення та акту виконаних робіт на протязі 5-х банківських днів з моменту підписання Акту виконаних робіт та отримання рахунку-фактури.

Як визначено п. 3.4. Договору, в разі перевищення вартості замовлених матеріалів та запасних частин суми 7000 гривень, Замовник здійснює їх 100% передоплату, у відповідності з діючими тарифами на протязі 5-ти банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури.

За положеннями п.6.1. Договору, цей Договір вступає в дію в день його підписання сторонами і є чинним до 20.06.2019 року.

Пункт 6.6. Договору визначає, що закінчення дії Договору (у зв`язку зі спливом строку його дії або достроковим розірванням) не звільняє Виконавця від обов`язку надати послуги з обслуговування щодо переданих до моменту закінчення дії Договору автомобілів, а Замовника - від обов`язку оплатити всі фактично надані до моменту закінчення дії Договору Виконавцем послуги.

Договір підписаний повноважними представникам сторін та скріплений печатками підприємств. (т. 1 а.с. 5-7)

Додатком № 1 до Договору передбачено перелік службових автомобілів, що обслуговуються на СТО: марка автомобіля - RENAULT, модель DUSTER, тип ТЗ - ЗАГАЛЬНИЙ ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ - В, об`єм двигуна - 1461 куб. см., колір БІЛИЙ, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 ; державний номер НОМЕР_3 ; рік випуску - 2018.

Додаток № 1 підписаний повноважними представникам сторін та скріплений печатками підприємств. (т. 1 а.с. 8)

На підтвердження надання позивачем послуг за Договором сторонами підписано Акт виконаних робіт № АВ-К-04112 від 11.09.2018 на загальну суму з ПДВ 4 909,50 грн та Акт виконаних робіт № АВ-К-05792 від 06.12.2018 на загальну суму з ПДВ 5 159,40 грн.

Зазначені Акти підписані повноважними представникам сторін та скріплені печатками підприємств. (т. 1 а.с. 9-10)

12.05.2020 на адресу відповідача, було направлено вимогу №3, вих. №061 від 12.05.2020, з проханням у семиденний термін з моменту отримання даної вимоги, здійснити оплату за надані послуги/проведені роботи, згідно договору про надання послуг №163, від 21.06.2018 та актів виконаних робіт АВ-К- 04112, від 11.09.2018, АВ-К- 05792, від 06.12.2018 на суму - 10 068,90 грн на зазначені банківські реквізити. З попередженням, що у разі несплати вищезазначеної суми, позивач буде вимушений ініціювати звернення до господарського суду за примусовим задоволенням його вимог. На підтвердження направлення претензії позивачем додано опис вкладення та фіскальний чек. (а.с.11-12)

Вищезазначену вимогу з боку відповідача задоволено не було, заборгованість не сплачено.

Зазначені обставини стали підставою для звернення до суду із вказаною позовною заявою.

Під час розгляду справи господарський суд враховує такі положення законодавства.

Розглядаючи позовні вимоги господарський суд враховує положення ст. 67 Господарського кодексу України (далі - ГК України), відповідно до якої відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначаються Господарським кодексом України. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

У ч. 1 ст. 903 ЦК України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями п.3.3. Договору визначено 5-ти денний строк для оплати виконаних робіт в повному обсязі з моменту підписання акту виконаних робіт та отримання рахунку - фактури.

У матеріалах справи наявні Акти виконаних робіт, які підписані повноважними представниками сторін та поставлені відбитки печаток підприємств. Акти підписані сторонами без заперечень.

Однак у матеріалах справи відсутні рахунки - фактури, які виставлялись позивачем до сплати.

Суд враховує, що за своєю правовою природою рахунок на оплату не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє відповідача від обов`язку сплати платежів. Даної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17. Верховний Суд у постанові від 26.02.2020 у справі №915/400/18 не вбачає підстав для відступу від вказаного правового висновку.

Суд звертає увагу на пункт 3.2. Договору, відповідно до якого, сума Договору складається із суми Актів виконаних робіт, підписаних сторонами за період дії даного договору.

Тобто, загальна сума Договору від 21.06.2018 складає 10 068,90 грн.

Відповідно до ст. 509 ЦК України - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України)

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1-2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем у встановлений 5-ти денний строк з моменту підписання Актів виконаних робіт оплату проведено не було, також відсутнє будь-яке заперечення відповідача щодо вказаних обставин. Розрахунковий рахунок Виконавця зазначено у реквізитах Договору, тому відповідач мав можливість здійснити оплату за отримані послуги, що ним зроблено не було.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови Договору, приписи ст. 525-526, 903 ЦК України, ст. 193 ГК України, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 10 068,90 грн основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 247, 252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Новомиргородський Елеватор" (код ЄДР 00954685, вул. Залізнична, буд. 45, м. Новомиргород, Кіровоградська область, 26000) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автогор" (код ЄДР 34661397, вул. 30-років Перемоги, 7/2, м. Черкаси, 18028) 10 068,90 грн основного боргу, а також 2 102 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити сторонам.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.