ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"06" серпня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2094/20

Господарський суд Київської області у складі судді Колесника Р.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Груп» про забезпечення позову, без виклику (повідомлення) учасників справи, у справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Груп» (08015, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Горенка, вул. Садова 24 А, код 32379428)

до

комунального підприємства «Управління житлового комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради (08290, Київська обл., м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Свято-Покровська, буд. 125, код 3541316)

про стягнення 600852,38 гривень

ВСТАНОВИВ:

22.07.2020 до Господарського суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Груп» до комунального підприємства «Управління житлового комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради про стягнення 600852,38 гривень, з яких: 595440,00 гривень сума основного боргу, 2542,32 гривень розмір інфляційних втрат, 2870,06 гривень 3% річних.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач не виконує свого обов`язку в частині сплати коштів за надані позивачем послуги згідно договору від 21.02.2020 № 7/1-2020, у зв`язку з чим виникла стягувана заборгованість.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без проведення судового засідання.

На адресу суду 31.07.2020 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти комунального підприємства «Управління житлового комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради в межах суми позову у розмірі 600852,38 гривень, що розміщені на рахунках відповідача.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник обґрунтовує тим, що відповідач, як замовник, безпідставно ухиляється від виконання свого обов`язку, покладеного на нього умовами договору від 21.02.2020 № 7/1-2020, в частині сплати коштів за отримані послуги.

При цьому, як стверджує заявник, згідно інформації розміщеної на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель (https://prozorro.gov.ua) відповідач публікує оголошення про проведення процедури закупівлі товарів, робіт і послуг, що свідчить про те, що відповідач маючи на рахунках грошові кошти здійснює витрати в інших цілях, але не в цілях погашення заборгованості перед позивачем.

Крім того, за доводами заявника, 18.03.2020 було проведено державну реєстрацію юридичної особи товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду «Гостомельжитлосервіс», яке перейняло на себе функції відповідача. На думку позивача, обставини щодо передачі функцій відповідача вказаній юридичній особі підтверджуються тим, що ТОВ «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду «Гостомельжитлосервіс», як виконавець послуг, уклав із відповідачем ряд договорів на суму менше ніж 50000 гривень без використання електронної системи закупівель шляхом оприлюднення звітів в системі електронних закупівель. Таким чином, вказані дії, на переконання заявника, дають підстави вважати про навмисне доведення відповідача до банкрутства, що може в майбутньому призвести до невиконання рішення суду у разі задоволення позову.

Щодо зустрічного забезпечення заявник вважає, що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, адже сума заборгованості є безспірною, підтверджується актами наданих послуг та відповіддю на претензію позивача, в якій відповідач визнав обліковану за ним заборгованість.

Розглянувши подану заявником заяву про забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. (Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 03.04.2019 у справі № 918/702/18, від 17.04.2019 у справі № 914/1257/18, від 02.07.2019 № 910/16944/18).

Дослідивши матеріали та обставини справи, зміст позовних вимог, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, у даному випадку, саме на заявника покладено обов`язок доведення, що невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Однак, звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, заявником не доведено існування фактичних обставин, з якими пов`язується необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

Так, заявником не подано доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язань після пред`явлення претензії або після подання позову до суду.

Водночас, варто зауважити, що у відповіді на претензію позивача відповідач визнав обліковану за ним заборгованість, при цьому зазначив, що у зв`язку із недостатнім фінансуванням не має можливості розрахуватися із виконавцем послуг, внаслідок чого замовник звернувся до селищної ради із проханням виділити грошові кошти для погашення боргу. Та, як вказано у відповіді на претензію, відповідач має намір погасити заборгованість після отримання бюджетного фінансування.

Посилання заявника на потенційну загрозу при виконанні рішення суду, без надання доказів здійснення комунальним підприємством «Управління житлового комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради будь-яких дій, направлених на невиконання або ускладнення виконання рішення суду, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас, порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем за договором від 21.02.2020 № 7/1-2020 не є підставою для застосування заходів забезпечення позову, оскільки такі заходи застосовуються не в залежності від наявності у відповідача заборгованості, а в залежності від наявності належних та допустимих доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Невиконання відповідачем зобов`язань за договором стало підставою для звернення позивача до суду і саме ці вимоги є предметом спору.

Отже, не є підставою для забезпечення позову доводи позивача про ухилення відповідача від виконання зобов`язань за договором, оскільки на час подання позову ці доводи не є достовірно встановленими фактами, вони потребують дослідження, перевірки та оцінки під час розгляду справи, а не заяви про забезпечення позову, адже є безпосереднім предметом позову. А тому не можна розглядати доводи позивача як безспірні та такі, що обґрунтовують необхідність забезпечення позову, зокрема в сумі, що заявлена до стягнення.

Наведені у заяві доводи відносно публікації оголошень відповідачем щодо закупівлі товарів, робіт і послуг не може бути свідченням фактичного ухилення відповідача від виконання обов`язку оплатити надані йому послуги, адже оголошення про початок закупівлі є лише однією із умов проведення закупівлі.

Крім того, державна реєстрація юридичної особи - ТОВ «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду «Гостомельжитлосервіс» ніяким чином не пов`язана із доведенням до банкрутства відповідача та пов`язаністю із самим відповідачем, а доводи заявника в цій частині є необґрунтованими та ґрунтуються лише на припущеннях.

Наявність у позивача сумніву вважати, що рішення суду буде виконане, за відсутності належних доказів не є достатньою підставою для забезпечення позову, адже такий забезпечення позову у вигляді накладання арешту на кошти має наслідком позбавлення особи права на вільне розпорядження власним майном, у зв`язку з чим для його застосування мають існувати реальні підтверджені відповідними доказами, а не лише бажання позивача примусити відповідача провести розрахунки за надані послуги.

Отже, саме лише припущення заявника, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду, без надання жодних доказів, не є безумовною підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Таким чином, заявником не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову, у вигляді накладення арешту на грошові кошти комунального підприємства «Управління житлового комунального господарства «Гостомель» Гостомельської селищної ради, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Здебільшого заява позивача обґрунтована його власними припущеннями, що не є достатніми підставами для задоволення заяви про забезпечення позову.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що заявником не обґрунтовано необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на уникнення виконання рішення у даній справі, та не надано на підтвердження своєї позиції належних та допустимих доказів щодо наявності фактичних обставин, з якими процесуальний закон пов`язує необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Екосервіс Груп» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала складена та підписана 06.08.2020, набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту її складення у відповідності до ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення».

Суддя Р.М. Колесник