ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ ПОПЕРЕДНЬОГО ЗАСІДАННЯ

12.08.2020 Справа № 905/1965/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Зекунова Е.В., за участю секретаря судового засідання Новікової К.Ю., розглянув у відкритому засіданні справу за заявою Приватного акціонерного товариства "Науково-виробнича компанія "Гірничі машини" до боржника Акціонерного товариства "К.Енерго" про банкрутство,-

За участю представників сторін:

від кредиторів: Саранюк В.М. (від АТ "НАК Нафтогаз України"), Денисенко С.О. (від ПАТ "Проінвестбанк"), Сидоренко М.В. (від АТ "Київгаз"), Лінніченко Д.М., Комісар С.П., (від Комунального підприємства виконавчого органу київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго");

від боржника: Щербань Л.А. (за довіреністю);

розпорядник майна: Дралін А.В.

УХВАЛИВ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.11.2019 прийнято до розгляду заяву Приватного акціонерного товариства "Науково-виробнича компанія "Гірничі машини" () до боржника Акціонерного товариства "К.Енерго" () про відкриття провадження у справі про банкрутство; проведення підготовчого засідання призначити на 18.11.19 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.11.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства К.Енерго; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Акціонерного товариства К.Енерго строком на сто сімдесят календарних днів до 06.05.2020 року; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Драліна Андрія Володимировича; встановлено дату попереднього засідання суду на 23.01.2020 року.

21.11.2019 за номером 64202 на офіційному веб-сайті Вищого Господарського суду України в мережі Інтернет оприлюднено оголошення (повідомлення) про відкриття провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства "К.Енерго" ().

Після публікації даного оголошення до Господарського суду Донецької області із заявами з вимогами до боржника у визначений законом строк звернулися:

1. Акціонерне товариство "Укртрансгаз";

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кип і Ко";

3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Нік";

4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Чистий світ фасіліком";

5. Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська енергетична будівельна компанія";

6. Приватне акціонерне товариство "Укрсталь Конструкція";

7. Товариство з обмеженою відповідальністю "РемМашРесурс";

8. Державне підприємство "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України";

9. Товариство з обмеженою відповідальністю "Гунатех";

10. Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦСП";

11. Товариство з обмеженою відповідальністю "Арена Сіті";

12. Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго";

13. Товариство з обмеженою відповідальністю "Упроваджувально-виробнича фірма "Дністер";

14. Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк";

15. Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Енерго-Плюс";

16. Державне публічне акціонерне товариство "Будівельна компанія "Укрбуд";

17. Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал";

18. Товариство з обмеженою відповідальністю "Комод на Лівобережній";

19. Підприємство з іноземними інвестиціями "Амік Україна";

20. Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Торгсервіс";

21. Товариство з обмеженою відповідальністю "Техномер";

22. Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпремпоставка";

23. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро - ТЕМ";

24. Акціонерне товариство "Українська залізниця";

25. Товариство з обмеженою відповідальністю "ПСГ Енергобуд Максима";

26. Приватне підприємство "Творча майстерня "Престиж";

27. Житлово-будівельний кооператив "Мікрофон";

28. Акціонерне товариство "ВТБ Банк";

29. Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр промислових засобів індивідуального захисту";

30. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сфера комфорту";

31. Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобальна ресторанна група - Україна";

32. Українське національне інформаційне агентство "Укрінформ";

33. Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд";

34. Житлово-будівельний кооператив "Авіатор-15";

35. Державне підприємство "Готельний комплекс "Київ" Управління справами Апарату Верховної Ради України";

36. Товариство з обмеженою відповідальністю "БК "Азур Груп";

37. Товариство з обмеженою відповідальністю "СП "Стан-Комплект";

38. Товариство з обмеженою відповідальністю "КЖБК БМУ-1";

39. Підприємство з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ";

40. Приватне акціонерне товариство "Житомирський меблевий комбінат";

41. Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпел гріффін груп";

42. Релігійна організація "Релігійна громада церкви євангельських християн - баптистів "Надія" у Дарницькому районі м. Києва";

43. Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк";

44. ОСОБА_1 ;

45. Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОТЕЛ ПРОПЕРТІ";

46. ОСОБА_2 ;

47. Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОТЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС "РУСЬ";

48. Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськбудінвест";

49. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТМСПЕЦМАШ";

50. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД ИРБИС";

51. Арбітражний керуючий Звєздичіва Максима Олександровича;

52. Товариство з додатковою відповідальністю "Укренергопром";

53. Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України";

54. Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг";

55. Товариство з обмеженою відповідальністю "Універ 21 ЛТД";

56. Товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронне об`єднання "Спрут";

57. Приватне підприємство "Август Груп";

58. Державна інноваційна фінансово-кредитна установа;

59. Державне підприємство "Санаторій "Конча-заспа";

60. Комунальна корпорація "Київавтодор";

61. Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Сейфеті";

62. Національний музей Тараса Шевченка;

63. Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "БМТ";

64. Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс";

65. Товариство з обмеженою відповідальністю "Столичний ЦУМ";

66. Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхотелінвест Компані";

67. Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий Друк";

68. Київська міська організація Товариство сприяння обороні України;

69. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжиніринг системс груп";

70. Акціонерне товариство "Правекс Банк";

71. Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області;

72. Товариство з обмеженою відповідальністю "Товариство Видубичі";

73. Товариство з обмеженою відповідальністю "Аваль-Транс";

74. Державне підприємство "Українська геологічна компанія"

75. Акціонерного товариства "Київгаз";

76. Товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єкт";

77. Відокремленого підозрілу "Конструкторське бюро атомного приладобудування та спеціального обладнання" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом";

78. Національної академії внутрішніх справ;

79. Комунального підприємства "Київпастранс";

80. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування в Донецькій області;

81. Житлово-будівельного кооперативу "Автомобіль";

82. Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт";

83. Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк";

84. Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Ременергокомплект";

85. Товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ Маркет";

86. Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєнтус Ресурс";

87. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси"

88. ОСОБА_3 ;

89. Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві;

90. Управління поліції охорони в м. Києві;

91. Об`єднаного співвласників багатоквартирного будинку "Палладіум";

92. Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України";

93. Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України";

94. Комунального підприємства виконавчого органу київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго");

95. Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія»;

96. Приватного акціонерного товариства "ЕРА"

Ухвалами Господарського суду Донецької області заяви кредиторів з грошовими вимогами до боржника призначені до розгляду на 23.01.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.01.2020 визнано вимоги наступних кредиторів, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів Акціонерного товариства "К.Енерго":

-Акціонерне товариство "Укртрансгаз" на суму 559 387 444, 05 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга, 115 432 062,69 грн. - шоста черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кип і Ко" на суму 67 878,77 грн- четверта черга, 3842,00 грн - перша черга, 6 316, 60 грн - шоста черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Нік" на суму 6 236 273,10 - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Чистий світ фасіліком" на суму 689 588,46 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська енергетична будівельна компанія" на суму 613 291,24 грн - четверта черга, 11526,00 грн - перша черга;

-Приватне акціонерне товариство "Укрсталь Конструкція" на суму 53 179, 70 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "РемМашРесурс" на суму 47 372,40 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Державне підприємство "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" - на суму 550 477, 21 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Гунатех" на суму 441 059,68 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦСП" на суму 33 360, 07 грн- четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Арена Сіті" на суму 208 148,14 - четверта черга;

-Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" на суму 131 043, 89 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Упроваджувально-виробнича фірма "Дністер" на суму 20 713,42 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на суму 397 000,32 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Енерго-Плюс" на суму 260 879, 57 грн - четверта черга;

-Державне публічне акціонерне товариство "Будівельна компанія "Укрбуд" на суму 206 972,91 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" на суму 73 019 678,20 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Комод на Лівобережній" на суму 116 750,40 грн - четверта черга;

-Підприємство з іноземними інвестиціями "Амік Україна" на суму 194 331, 96 грн. - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Торгсервіс" на суму 157 490,40 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Техномер" на суму 47772,46 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпремпоставка" на суму 1 099 481 583,03 грн (з яких 1 099 474 295, 03 грн - конкурсні, 7288, 00 грн - поточні ) - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро - ТЕМ" на суму 237 615,44 грн - четверта черга;

-Акціонерне товариство "Українська залізниця" на суму 1 147 261,47 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "ПСГ Енергобуд Максима" на суму 493 838, 91 грн - четверта черга;

-Приватне підприємство "Творча майстерня "Престиж" на суму 729 243,96 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Житлово-будівельний кооператив "Мікрофон" на суму 184 096,14 - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Акціонерне товариство "ВТБ Банк" на суму 284 816,12 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр промислових засобів індивідуального захисту" на суму 1 313 537, 61 грн - четверта черга;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сфера комфорту" на суму 337 837, 59 - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобальна ресторанна група - Україна" на суму 122 807, 88 грн. - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Українське національне інформаційне агентство "Укрінформ" на суму 411 068, 52 грн - четверта черга;

-Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" на суму 952 714,74 грн. - четверта черга;

-Житлово-будівельний кооператив "Авіатор-15" на суму 1 008 559, 02 грн - четверта черга;

-Державне підприємство "Готельний комплекс "Київ" Управління справами Апарату Верховної Ради України" на суму 119 926,51 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "БК "Азур Груп" на суму 234 103,81 - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "СП "Стан-Комплект" на суму 125 419, 53 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "КЖБК БМУ-1" на суму 1 429 374,16 грн - четверта черга;

-Підприємство з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ" на суму 149002, 99 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Приватне акціонерне товариство "Житомирський меблевий комбінат" на суму 145145,79 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпел гріффін груп" на суму 289987,50 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Релігійна організація "Релігійна громада церкви євангельських християн - баптистів "Надія" у Дарницькому районі м. Києва» на суму 16131,39 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" на суму 33606,57 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

- ОСОБА_1 на суму 5 214,19 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОТЕЛ ПРОПЕРТІ" на суму 36509,00 грн - четверта черга;

- ОСОБА_2 на суму 65758,40- четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОТЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС "РУСЬ" на суму 263409,03 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськбудінвест" на суму 105 435,04 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "ТМСПЕЦМАШ" на суму 82 791,67 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД ИРБИС" на суму 65334,51 грн - четверта черга;

-Арбітражний керуючий Звєздичіва Максима Олександровича на суму 23 497, 25 грн - четверта черга;

-Товариство з додатковою відповідальністю "Укренергопром" на суму 34 481,03 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на суму 200 597,94 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" на суму 35 222,10 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Універ 21 ЛТД" на суму 81 255,65 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронне об`єднання "Спрут" на суму 88866,84 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Приватне підприємство "Август Груп" на суму 432 754,86 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Державна інноваційна фінансово-кредитна установа на суму 21 905, 42 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Державне підприємство "Санаторій "Конча-заспа" на суму 107 089, 04 грн - четверта черга;

-Комунальна корпорація "Київавтодор" на суму 69 292, 33 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Сейфеті" на суму 69 645, 33 грн - четверта черга;

- Національний музей Тараса Шевченка на суму 129352,53 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "БМТ" на суму 269 536, 04 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс" на суму 154 903, 81 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Столичний ЦУМ" на суму 1 485 905, 34 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхотелінвест Компані" на суму 244 873, 37 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий Друк" на суму 59 164,87 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Київська міська організація Товариство сприяння обороні України на суму 104223,63 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжиніринг системс груп" на суму 347 751,45 грн - четверта черга;

-Акціонерне товариство "Правекс Банк" на суму 109 093,24 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

- Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на суму 7 643 818, 05 грн - друга черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Товариство Видубичі" на суму 23 292,81 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Аваль-Транс" на суму 82 420,89 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга.;

-Державне підприємство "Українська геологічна компанія" на суму 68 128,00 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 07.02.2020 визнано вимоги наступних кредиторів, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів Акціонерного товариства "К.Енерго":

- ОСОБА_3 на суму 1667,13 грн - четверта черга;

-Відокремлений підозріл "Конструкторське бюро атомного приладобудування та спеціального обладнання" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на суму 29161,12 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Підприємтсво з іноземними інвестиціями "Амік Україна" на суму 3842,00 грн - перша черга.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 08.04.2020 визнано вимоги наступних кредиторів, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів кредиторів Акціонерного товариства "К.Енерго":

-Національна академія внутрішніх справ на суму 2 199 420, 47 грн. - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга.

- Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" на суму 697 985,77 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 30.04.2020 визнано вимоги наступних кредиторів, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів кредиторів Акціонерного товариства "К.Енерго":

- Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" на суму 63103,84 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" на суму 4 059 790, 35 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Жилово - будівленого кооперативу "Авіатор-15" на суму 3842,00 грн - перша черга.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.07.2020 визнано вимоги наступних кредиторів, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів кредиторів Акціонерного товариства "К.Енерго":

-Управління поліції охорони в м. Києві на суму 259,61 грн - шоста черга; 59161,61 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєнтус Ресурс" на суму 2 584 214,65 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Ременергокомплект" на суму 788 696,07 грн - четверта черга;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єкт" на суму 156 079,39 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" на суму 68407,79 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" на суму 54 894 761,10 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

- Приватного акціонерного товариства "ЕРА" на суму 1 098 378,14 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга.

Розглянувши у судовому засіданні 12.08.2020 заяви кредиторів, заслухавши пояснення розпорядника майна та представників присутніх кредиторів, суд встановив:

-21.12.2019 до Господарського суду Донецької області надійшла заява Акціонерного товариства «Київгаз» про визнання грошових вимог до боржника, в якій Товариство просить суд визнати конкурсні вимоги до боржника в розмірі 318 722 955,32 грн. (з урахуванням заяви про уточнення зв`ялених грошових вимог), з яких:

борг за договором від 29.12.2016 складає 222 169 612 грн. 72 коп. - основного боргу; 51 898 806,62 грн - пені; 12 065 457,29 грн - 3%річних; 29 604 453,19 грн - інфляційних втрат, 521 617,64 - судовий збір;

борг за договором №167-15 від 02.02.2015 складає 2 463 007,86грн.

Розглянувши заяву заява Акціонерного товариства «Київгаз», суд встановив:

1.На підставі укладеного між кредитором і боржником типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.15р. № 2498, що підтверджується заявою приєднанням від 29.12.2016,кредитором надані послуги розподілу природного газу. Підтвердженням зазначеного є підписані сторонами акти приймання-передачі за період з вересня 2017року по липень 2018р. включно, копії яких містяться в матеріалах справи.

У відповідності до пп.1 п.7.4 і п.6.4 Договору боржник повинен здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку встановленому в договорі. Остаточний розрахунок за надані послуги проводиться відповідачем з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Оскільки оплати в рахунок погашення заборгованості за договором надходили не в повному обсязі, а з 01.08.2018 не надходили взагалі, заборгованість щодо основного боргу станом на день подання заяви становить 222 169 612, 72 грн.

За захистом своїх прав і спонукання кредитора до виконання своїх зобов`язань за договором щодо погашення заборгованості, АТ «Київгаз» звернулося до Господарського суду м.Києва. Розглянувши позовну заяву про стягнення заборгованості з боржника за період з вересня 2017 по липень 2018 судом прийнято рішення від 07.02.2019 по справі № 910/2615/18 яким позовні вимоги задоволені частково стягнуто з АТ «Київенерго» на користь АТ «Київгаз» 222 169 612 грн. 72 коп. - основного боргу, 24 429 580 грн. 10 коп. - пені, 5 022 280 грн. 07 коп. - 3 % річних, 14 807 550 грн. 71 коп. - інфляційних втрат та 521 617 грн. 64 коп. - судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 по справі 910/2615/18 рішення Господарського суду м. Києва в даній справі залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.02.2020 по справі 910/2615/18 постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 та рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2019 залишено без змін.

Відповідно до умов договору п.8.2 і норм діючого законодавства ст..230,232 ГК України, ст..549,611,625 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання учасник господарських відносин за прострочення виконання грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також пеню і три відсотки річних.

Таким чином, враховуючи умови договору і норми діючого законодавства АТ «Київгаз» здійснив нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат з урахуванням загального періоду прострочення виконання зобов`язання з вересня 2017 по 17 листопада 2019р Загальна сума нарахувань становить 93 568 717,09грн., з них : пеня - 51898806,62 грн..; 3%річних - 12 065 457,29 грн.. ; інфляційні втрати - 29604453,19 грн.

2.Між кредитором і боржником було укладено договір №167-15 від 02.02.2015 на розподіл природного газу. Кредитором в період листопад - грудень 2016 року були надані послуги розподілу у відповідності до умов договору. В порушення умов договору боржник своєчасно не провів розрахунки за отримані послуги у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 146 666,25грн.

АТ «Київгаз» подано позовну заяву про стягнення з боржника інфляційних втрат за період з січня 2017 по грудень 2017 по договору №167-15 від 02.02.2015, на загальну суму 3 062 578,63грн.

Господарським судом м. Києва зазначена позовна заява була розглянута у справі №910/645/18. Рішенням суду позовну заяву АТ «Київгаз» задоволено частково стягнуто з АТ «Київенерго» на користь АТ «Київгаз» 2 960 191 грн. 78 коп. - інфляційних втрат; 44 402 грн. 00 коп. - судового збору. Загальна сума до стягнення - 3 004 593 грн. 78 коп.

На виконання рішення суду видано наказ від 29.08.19р. №910/645/18, який було пред`явлено до виконання.

На підставі зазначеного наказу стягнуто з боржника в рахунок погашення заборгованості перед АТ «Київгаз» 541 586,80грн., що підтверджує довідка №2000 від 02.12.2019.

Таким чином, за наказом суду від 29.08.19р. № 910/645/18 сума заборгованості складає 2 463 007,86грн.

З наданого боржником відзиву на заяву про визнання грошових вимогу вбачається, що:

-за договором розподілу природного газу від 29.12.2016 АТ «К.Енерго» заявлені вимоги визнає частково в розмірі 284 207 843,07 грн яких:

222 169 612,72 грн - сума основного боргу;

24 429 580, 10 грн - пеня;

10 956 947, 81 грн - 3% річних;

26 130 084, 80 грн - інфляційні втрати;

521 617,64 - судовий збір.

-за договором розподілу природного газу №167-15 від 02.02.2015 АТ «К.Енерго» заявлені вимоги визнає повністю в розмірі 2 463 007,86 грн.

Щодо нарахування АТ «Київгаз» на підставі ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних за період з вересня 2017 по листопад 2019 року в сумі 12 065 457, 29 грн та інфляційних втрат за період з вересня 2017 по листопад 2019 року в сумі 29 604 453, 19 грн, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 07.02.2019 по справі № 910/2615/18 позовні вимоги задоволені частково стягнуто з АТ «Київенерго» на користь АТ «Київгаз» 222 169 612 грн. 72 коп. - основного боргу, 24 429 580 грн. 10 коп. - пені, 5 022 280 грн. 07 коп. - 3 % річних (за період з 11.10.2017 по 27.12.2018), 14 807 550 грн. 71 коп. - інфляційних втрат (за період з 15.10.2017 по 15.11.2018) та 521 617 грн. 64 коп. - судового збору.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2019 у справі №910/2615/18, постанова Північного апеляційного господарського суду від 29.10.2019 у справі №910/2615/18 та постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.02.2020 у справі 910/2615/18, які набрали законної сили, мають преюдиціальне значення, а встановлені в них обставини повторного доведення не потребують.

Враховуючи зазначене, вимоги в частині стягнення 3% річних за період з 11.10.2017 року по 27.12.2018 в розмірі 5 022 280,07 грн та інфляційні втрати за період з 15.10.2017 по 15.11.2018 в розмірі 14 807 550,71 грн розглянуті в межах справи №910/2615/18, тому доказуванню не потребують.

Крім того, зробивши розрахунок 3% річних за період з 28.12.2018 по 17.11.2019, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 3% річних підлягають задоволенню на суму 5 934 667,74 грн.

Зробивши розрахунок інфляційних втрат за період з 16.11.2018 по 17.11.2019, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо інфляційних втрат підлягають задоволенню на суму 11 322 534,09 грн.

Підлягає також включенню до реєстру вимог кредиторів пеня у розмірі 24 429 580, грн. стягнута з АТ «К.Енерго» на користь АТ «Київгаз» рішення Господарського суду м. Києва від 07.02.2019 у справі №910/2615/18

Щодо нарахування пені за порушення грошових зобов`язань за період з вересня 2017 по липень 2018.

За частиною 2 статті 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Аналогічна норма міститься у частині 1 статті 230 ГК України згідно з якою під штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідачем у відзиві на заяву про визнання грошових вимого, поданому 25.01.2020 через відділ діловодства суду, заявлено про застосування строку позовної давності до вимог про стягнення пені.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України встановлено, що до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік .

Зі змісту заяви про грошові вимоги до боржника та розрахунку пені вбачається, що останньою датою нарахування до стягнення пені є порушення грошового зобов`язання Боржником за липень 2018 року.

Дослідивши обставини справи суд дійшов висновку, що боржник внаслідок порушення грошового зобов`язання мав сплатити пеню АТ «Київгаз», але позовна давність до вимог про стягнення неустойки вже спливла і про це зроблено заяву АТ «К.Енерго», тому суд відмовляє в позові в частині стягнення пені, у зв`язку зі спливом позовної давності та за відсутності наведених АТ «Київгаз» поважних причин її пропуску.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Акціонерного товариства «Київгаз» підлягають визнанню у розмірі 286 670 850,93 грн. Також підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів, витрати кредитора, понесені при сплаті судового збору за подання кредиторської заяви у розмірі 3842,00грн.

-08.01.2020 до Господарського суду Донецької області надійшла заява Комунального підприємства «Київпастранс» про визнання грошових вимог до боржника, в якій заявник просить суд визнати конкурсні вимоги до боржника в розмірі 584 908,87 грн., з яких:

513 290, 10 грн - основний борг;

53013,76 грн - інфляційні збитки;

18605,01 грн - 3% річних.

Згідно наданого розпорядником майна повідомлення реєстру вимог кредиторів, розпорядник майна визнає кредиторські вимоги Комунальним підприємством «Київпастранс» частково у розмірі 513 290,10 грн.

Розглянувши заяву заява Комунального підприємства «Київпастранс», суд встановив:

01 серпня 2002 року між Комунальним підприємством «Київпастранс» в особі Автобусного парку №5 та Акціонерним товариством «Київенерго» в особі Департаменту Енергозбуту укладено договір №720098 на постачання теплової енергії у гарячій воді на потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року, в кількості та в обсягах згідно до Договору, яку Абонент зобов`язаний оплачувати щомісячно, своєчасно та в повному обсязі.

Актом звіряння розрахунків за теплову енергію від 31.08.2018 за договором №720098 між ПАТ «Київенерго» та філією КП «Київпастранс» Автобусним парком №5 станом на 01.09.2018 встановлено переплату у розмірі 513290 грн. 10 коп.

Враховуючи акт звіряння розрахунків та повідомлення розпорядника майна, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги КП «Київпастранс» в частині основного боргу підлягають визнанню у розмірі 513 290, 10 грн.

Крім того, кредитор нараховує інфляційні збитки за період з вересня 2018 по жовтень 2019 у розмірі 53 013,76 грн та 3 % річних за період з 01.09.2018 по 15.11.2019 у розмірі 18 605,01 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Виходячи із вказаної норми обов`язок сплатити прострочену суму боргу з`являється з моменту пред`явлення вимоги кредитора, а отже і нарахування індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми також відбувається з моменту коли Боржника з`являється обов`язок сплатити прострочену суму боргу.

Боржник зазначає, що Комунальне підприємство не заявляло вимого про повернення переплати за послуги з постачання теплової енергії у гарячому водопостачанні за договором №720098 від 01.08.2002 у сумі 513 290,10 грн., отже обов`язку сплатити прострочену суму боргу у Боржника не з`явилось.

Кредитор зазначає, що ним 16.08.2019 з метою досудового врегулювання спору було направлено боржнику претензію №06-1/1084 за адресами: Донецька обл., Маріїнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, 34 та м. Київ, вул. Мельникова,31, яка отримана останнім 21.08.2019.

В якості доказу отримання Боржником претензії кредитором долучено до матеріалів справи копію витягу з сайту Укрпошти, копію чеку та копію опису вкладення.

Проте суд зазначає, що номери поштових відправлень (трекінг-коди) за яким здійснено запит та номери поштових відправлень зазначені у наданій Кредитором довідці не є тотожними. З наявної довідки не надається можливим встановити ні відправника, ні отримувача поштової кореспонденції.

Крім того, довідка, яка на думку Кредитора є доказом отримання боржником претензії, Комунальним підприємством «Київпастранс» не засвідчена належним чином.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування; достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ч.1 ст.76, ст.78 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.91 вказаного процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.91 Господарського процесуального кодексу України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

За змістом ч.8 ст.42 вказаного кодексу, якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

Порядок засвідчення копій документів визначений п.5.27 Національного стандарту України, затвердженого Державним комітетом з питань технічного регулювання та споживчої політики №55 від 07.04.2003 «ДСТУ 4163-2003», відповідно до якого відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Згідно з висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11.07.2018р. у справі №904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що грошові вимоги щодо стягнення інфляційних збитків та 3% річних не доведені належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 73, 74, 75 ГПК України, а тому підстави для задоволення в цій частині кредиторських вимог відсутні.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Комунального підприємства «Київпастранс» підлягають визнанню у розмірі 513 290,10 грн.

-24.12.2019 до Господарського суду Донецької області надійшла заява Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання грошових вимог до боржника, в якій Фонд просить суд визнати конкурсні вимоги до боржника в розмірі 3 477 807, 81 грн.

Згідно наданого розпорядником майна повідомлення реєстру вимог кредиторів, розпорядник майна визнає кредиторські вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області частково у розмірі 3 358 126, 05 грн. та судовий збір у розмірі 3842,00 грн.

Розглянувши заяву заява Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області , суд встановив:

Акціонерне товариство «К.Енерго» (, юридична адреса: Донецька область, Мар`їнський район, місто Курахове, вулиця Енергетиків, 34) перебуває на обліку у Марийському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області як страхувальник (персональний код 36).

Відповідно до Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 р. № 986 здійснюється капіталізація платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам.

Капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.

Капіталізація платежів перед застрахованими особами або перед особами, визначеними у статті 41 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", розраховується на період, що визначається як різниця між середньою очікуваною тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та віком особи на момент її проведення, та обчислюється щодо кожного платежу таким чином:

1) щомісячні страхові виплати втраченого заробітку - з урахуванням середньомісячного заробітку та ступеня втрати професійної працездатності;

2) витрати на догляд за потерпілим відповідно до медичного висновку - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами;

3) витрати на забезпечення потерпілого автомобілем безоплатно чи на пільгових умовах, організацію та оплату навчання водінню автомобіля, а також на виплату компенсації на бензин (пальне), ремонт і технічне обслуговування автомобілів або на транспортне обслуговування - згідно з нормами, встановленими нормативно-правовими актами;

4) витрати на санаторно-курортне лікування - із розрахунку середньої вартості санаторно-курортної путівки: для осіб з інвалідністю І групи - щороку, для інших осіб з інвалідністю - не рідше одного разу на три роки.

На обліку відділень управління знаходяться та отримують страхові виплати наступні особи:

У Вишгородському відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області отримує щомісячні страхові виплати у розмірі 1446,36 грн. потерпілий від нещасного випадку на виробництві, що стався 28.11.2013 під час роботи на СВП «АВТОТРАНСПОРТ» ПАТ «Київенерго», ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначені обставини підтверджуються Актом розслідування нещасного випадку за формою П-1, довідкою МСЕК та постановою про розмір страхових виплат, а також розрахунком потреби в капіталізованих платежах. Згідно розрахунку потреби в капіталізованих платежах складають 397 286,16 грн.

У Конотопському відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Сумській області отримує щомісячні страхові виплати у розмірі 4200,56 грн. потерпілий в наслідок отриманого 28.12.2010 р. хронічного захворювання під час роботи на АЕК «Київенерго», філіал «Теплові мережі Київенерго», ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначені обставини підтверджуються Актом розслідування професійного захворювання П-4, довідкою МСЕК та постановою про розмір страхових виплат, а також розрахунком потреби в капіталізованих платежах. Згідно розрахунку потреби в капіталізованих платежах складають 872 727,56 грн, які складаються з коштів для виплати втраченого заробітку у сумі 691 580, 20 грн, коштів на оздоровлення в сумі 61 465,60 грн та коштів на забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення в сумі 119 681,76 грн.

У Обухівському відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області отримує щомісячні страхові виплати у розмірі 3610,26 грн. потерпілий від нещасного випадку на виробництві, що стався 10.11.2008 під час роботи на Теплоелектросталь № 5 ПАТ «Київенерго», ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначені обставини підтверджуються Актом розслідування нещасного випадку за формою П-1, довідкою МСЕК та постановою про розмір страхових виплат, а також розрахунком потреби в капіталізованих платежах. Згідно розрахунку потреби в капіталізованих платежах складають 1 262 514,38 грн.

У Володимир-Волинському відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Волинській області отримує щомісячні страхові виплати у розмірі 2209,63 грн. потерпілий від нещасного випадку на виробництві, що стався 04.08.2009 під час роботи на Кабельні мережі АЕК «Київенерго», ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4

Зазначені обставини підтверджуються Актом розслідування нещасного випадку за формою П-1, довідкою МСЕК та постановою про розмір страхових виплат, а також розрахунком потреби в капіталізованих платежах. Згідно розрахунку потреби в капіталізованих платежах складають 945 279,71 грн.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №986 від 04.12.2019, капіталізація платежів до Фонду соціального страхування України здійснюється у випадку ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам.

При цьому п. 4 Порядку визначено види платежів, що підлягають капіталізації, при цьому такий вид платежів як «кошти на забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення» відповідним пунктом не передбачено.

Отже, у розрахунку потреби в капіталізованих платежах застрахованій особі ОСОБА_5 безпідставно включено таки вид платежів як «кошти на забезпечення лікарськими засобами та виробами медичного призначення».

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області підлягають визнанню у розмірі 3 358 126, 05 грн.

Також підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів, витрати кредитора, понесені при сплаті судового збору за подання кредиторської заяви у розмірі 3842,00грн.

Щодо заяви Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про уточнення (збільшення) кредиторських вимог, суд зазначає:

Вимоги Кредитора зазначені у заяві від 05.05.2020 №07-23/710 надійшли до суду у визначений законом строк після публікації оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Однак, зі збільшеними кредиторськими вимогами Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області звернулось вже 08.05.2020, тобто після закінчення строку, встановленого ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

У відповідності до ч.1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно частини 4 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду (частина 6 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства).

Тобто, оскільки під час подання заяви від 20.12.2019 №01-20/4920 Фондом заявлено грошові вимоги у розмірі 3 477 807,81 грн., тому не підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів, які надійшли до суду у визначений законом строк після публікації оголошення та мають розглядатися судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

-24.12.2019 до Господарського суду Донецької області надійшла заява Житлово-будівельного кооперативу «Автомобіль» про визнання грошових вимог до боржника, в якій заявник просить суд визнати конкурсні вимоги до боржника в розмірі 275 009,76 грн.

Згідно наданого розпорядником майна повідомлення реєстру вимог кредиторів, розпорядник майна не визнає кредиторські вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Автомобіль» в повному обсязі.

Розглянувши заяву Житлово-будівельного кооперативу «Автомобіль», суд встановив:

01 травня 2001 року між ПАТ "Київенерго" (Енергопостачальна організація) та ЖБК "Автомобіль" (Абонент) був укладений договір на постачання теплової енергії у гарячій воді № 8373006.

Предметом цього Договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах, передбачених цим Договором (п.1.1 Договору).

При виконанні умов цього Договору, а також вирішенні всіх питань, що необумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими Київською міською держадміністрацією, Положеннями про Держергоспоживнагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації тепловикористовуючих установок і теплових мереж (далі Правила), нормативними актами з питань користування та взаєморозрахунків за енергоносії, чинним законодавством України (п.2.1 Договору).

Енергопостачальна організація зобов`язалась постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та в обсягах згідно з додатком 1 до договору. Підтримувати середньодобову температуру теплоносія в подавальному трубопроводі згідно з температурним графіком, затвердженим Київською міською держадміністрацією (додаток №2), крім випадків, зазначених у п.3.1.7 договору. При зміні тарифів (додаток №3 до договору) повідомлювати абонента у п`ятиденний термін з моменту отримання Розпорядження держадміністрації м.Києва про їх змінення (п.п.2.2.1. - 2.2.3. договору).

Згідно із пунктами 2.3.1., 2.3.2 договору абонент зобов`язаний, зокрема, додержуватися кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку №1 до договору, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії. Виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку №4 до договору.

Облік споживання Абонентом теплової енергії проводиться розрахунковим способом (по приладах обліку, розрахунковим способом - необхідне внести) (п. 5.1 Договору).

Абонент, що має прилади обліку, щомісячно надає "Енергопостачальній організації" звіт по фактичному споживанню теплової енергії, в терміни передбачені у Додатку №1 до Договору (п.5.3 Договору).

Пунктами 8.1. та 8.4. договору визначено, що договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2001 та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

У відповідності до пункту 8.2. договору останній припиняє свою дію у випадках: закінчення строку на який був укладений; взаємної згоди сторін про його припинення; прийняття рішення Арбітражним судом; передбачених п.6.4.1 Договору; ліквідації сторін.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 08.07.2020 по справі №905/1965/19 (910/9861/18) стягнуто з боржника заборгованість за вищезазначеним договором у розмірі 212 527,22 грн та судовий збір у розмірі 3187,90 грн.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Житлово-будівельного кооперативу «Автомобіль» підлягають визнанню у розмірі 215 715,12 грн.

-08.01.2020 до Господарського суду Донецької області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія» про визнання грошових вимог до боржника, в якій останні просить суд визнати конкурсні вимоги до боржника в розмірі 56 011, 75 грн.

Згідно наданого розпорядником майна повідомлення реєстру вимог кредиторів, розпорядник майна визнає кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія» в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги, заявник посилається на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2019 року у справі №910/2271/19 за стягнуто з боржника за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді №7560295 від 03.10.2012 заборгованість у розмірі 51209,25 грн, судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції в сумі 1921,00 грн та судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції в сумі 2881,50 грн.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна горілчана компанія» підлягають визнанню у розмірі 56 011, 75 грн.

-23.12.2019 до Господарського суду Донецької області надійшла заява Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Палладіум» про визнання грошових вимог до боржника, в якій заявник просить суд визнати конкурсні вимоги до боржника, а саме:

79 409,19 грн - основного боргу;

25 537,58 грн судові витрати по справі №910/8712/19;

15 949, 96 судові витрати по справі №905/1965/19.

Згідно наданого розпорядником майна повідомлення реєстру вимог кредиторів, розпорядник майна не визнає кредиторські вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Палладіум» в повному обсязі.

Розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Палладіум», суд встановив:

19.11.2012 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (відповідач, постачальник) та Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Палладіум" (позивач, споживач) було підписано договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №1423278, за умовами якого постачальник зобов`язався виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язався отримати та оплатити відповідно до умов, викладених у цьому договорі.

Факт існування заборгованості підтверджується актами приймання-передавання товарної продукції та рішенням Господарського суду Донецької області від 06.02.2020 по справі №905/1965/19 (910/8712/19) за яким стягнуто з Боржника за вищезазначеними договором кошти в розмірі 79409,19 грн.

Щодо судових витрат по справі №910/8712/19, суд зазначає наступне:

Рішенням Господарського суду Донецької області від 06.02.2020 по справі №905/1965/19 (910/8712/19) стягнуто з Боржника судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Додатковим рішенням Господарського суду Донецької області від 26.02.2020 по справі №905/1965/19 (910/8712/19) стягнуто з Боржника витрати на правову допомогу у розмірі 23616,58 грн.

Крім основної заборгованості та судових витрат по справі №905/1965/19 (910/8712/19) кредитором також заявлено до стягнення судові витрати по справі 905/1965/19 в загальному розмірі 15 947,96 грн., з яких:

3842,00 грн - судовий збір за подання заяви з грошовими вимогами;

10500,00 грн витрати на правову допомогу;

637,72 грн - транспортні витрати;

970,24 - витрати поштового зв`язку.

Розглянувши вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Палладіум" про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне:

Згідно з п.1 ч.3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати, на професійну правничу допомогу.

За змістом приписів частини 1 - 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, частиною 4 зазначеної статті передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження вимог щодо стягнення з Боржника витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав договір №905/1965/19 про надання правничої допомоги (послуг адвоката) від 18.12.2019, Акти про надані послуги (виконані роботи) від 20.12.2019, 10.01.2020, 24.01.2020, 30.04.2020, 08.05.2020, копії платіжних доручень, ордер, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3386/42, копії проїзних квитків на загальну суму 637,72 грн, копії фіскальних чеків, накладні на поштові відправлення, описи вкладення.

Частиною 8 статті 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При цьому аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також статті 129 цього Кодексу дає підстави для висновку, що у вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість витрат та їх пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

У постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 10.12.2019 у справі № 922/902/19 зазначено, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

В силу приписів ст. 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши надані позивачем докази в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов висновку, що витрати заявлені Кредитором у розмірі 12 107, 96 грн підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Палладіум» підлягають визнанню у розмірі 117 054,73 грн.

Також підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів, витрати кредитора, понесені при сплаті судового збору за подання кредиторської заяви у розмірі 3842,00грн.

-29.12.2019 до Господарського суду Донецької області надійшла заява Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» про визнання грошових вимог до боржника, в якій Товариство просить суд визнати конкурсні вимоги до боржника в розмірі 1 195 525 003,48 грн.

Згідно наданого розпорядником майна повідомлення реєстру вимог кредиторів, розпорядник майна визнає кредиторські вимоги Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» в розмірі 162 201 152, 47 грн.

1.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 28.09.2017 №2220/1718-ТЕ-41 постачання природного газу (далі - Договір 1).

Відповідно до п. 1.1. Договору 1 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 1 Оплату за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 3 262 568 053, 11 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017, 30.11.2017, 31.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018, 31.03.2018,

30.04.2018, 31.05.2018, 30.06.2018 та 31.07.2018.

Боржник у свою чергу в повному обсязі розрахувався з Компанією за поставлений природний газ але з порушенням умов Договору.

При цьому, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі №910/7807/18 (далі - Мирова угода), КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №2220/1718-ТЕ-41 від 28.09.2017 в розмірі 0 грн.

Відповідно до п.1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору/судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «ПАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору 1 з урахуванням додаткової угоди до нього від 11.01.2018, у разі прострочення Споживачем оплати згідно п.6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 4 583 403,32 грн.. з яких:

3 308 618,67 грн. - пеня;

1 274 784,65 грн. - 3% річних.

Згідно долученої Кредитором «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №2220/1718-ТЕ-41», розрахунки за договором здійснювалися шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217).

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені та 3 % річних.

2.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 28.09.2017 №2221/1718-БО-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 2 Оплату за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору 2 Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 801 292 068,72 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017, 30.11.2017, 31.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018, 31.03.2018,

30.04.2018, 31.05.2018, 30.06.2018 та 31.07.2018.

Боржник в порушення умов Договору в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18 (далі - Мирова угода), КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №2221/1718-БО-41 від 28.09.2017 в розмірі 105 749 289,77 грн.

Відповідно до п.1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору/судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «ПАК «Нафтогаз України».

Відповідно дост. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору 2 з урахуванням додаткової угоди до нього від 11.01.2018, у разі прострочення Споживачем оплати згідно п.6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного барку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 31 832 440, 48 грн. з яких:

20 446 991,99 грн. - пеня;

4 000 286,56 грн. - 3% річних;

7 385 161,93 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Кредитором «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №2220/1718-БО-41», розрахунки за договором здійснювалися шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217).

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

3.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 28.09.2017 №2222/1718-КП-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 3 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 3 Оплату за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору 3 Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 470191526,77 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017, 30.11.2017, 31.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018, 31.03.2018, 30.04.2018, 31.05.2018, 30.06.2018 та 31.07.2018.

Боржник у свою чергу в порушення умов Договору в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №2222/1718-КП-41 від 28.09.2017 в розмірі 131 639 634,14 грн.

Відповідно до п.1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в| рамках окремого судового спору / судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «ПАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору у разі прострочення Споживачем оплати згідно п.6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого Індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 35 363 307,23 грн. з яких:

30 037 405,90 грн. - пеня;

2 643 340,01 грн. - 3% річних;

2 682 561,32 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Кредитором «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №2220/1718-КП-41», розрахунки за договором здійснювалися шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217).

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

4.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 28.09.2017 №2223/1718-РО-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 4 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 4 Оплату за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору 4 Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 1310 215,15 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017, 30.11.2017, 31.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018, 31.03.2018, 30.04.2018, 31.05.2018, 30.06.2018 та 31.07.2018.

Боржник у свою чергу в порушення умов Договору 4 в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №2223/1718-РО-41 від 28.09.2017 в розмірі 932 282,75 грн.

Відповідно до п. 1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими .зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди І тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору І судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст, 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору 4 у разі невиконання Споживачем пункту 6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України суми простроченого платежу за кожний день його прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних; від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 134 681, 11 грн. з яких:

90 518,40 грн. - пеня;

17 204,50 грн. - 3% річних;

26 958,21 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Кредитором «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №2220/1718-РО-41», розрахунки за договором здійснювалися шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217).

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

5.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 28.09.2017 №2224/1718-ТЕ-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 5 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 5 Оплату за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-вІдсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 2 966 106 692,95 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017, 30.11.2017, 31.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018, 28.02.2018, 31.03.2018, 30.04.2018.

Боржник у свою чергу в порушення умов Договору в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №2224/1718-ТЕ-41 від 28.09.2017 в розмірі 1 541 322 808,09 грн.

Відповідно до п. 1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору / судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Згідно з ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору 5 з урахування додаткової угоди до нього від 11.01.2018, у разі прострочення Споживачем оплати згідно п.6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 213 012 609, 47 грн. з яких:

128 264 294,85 грн.- пеня;

33 835 986,46 грн. - 3% річних;

50 912 328,16 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Кредитором «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №2224/1718-ТЕ-41», розрахунки за договором здійснювалися шляхом розподілу коштів із застосуванням здійснювалися:

- шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 04.03.2002 №256 та від постанови КМУ від 18.06.2014р. №217);

-шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків (відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20).

Щодо здійснення розрахунків на підставі постанови КМУ №217 від 18.06.2014р. та постанови КМУ від 04.03.2002 №256.

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Щодо здійснення розрахунків на підставі постанови КМУ від 04.03.2002 №256.

Положення щодо неможливості відповідача впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за поставлений природний газ закріплені у Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, згідно з пунктом 4 якого перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

За таких обставин, оскільки держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами, підстави для покладення відповідальності на відповідача за несвоєчасну оплату коштів відсутні.

Щодо розрахунків шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005р. №20.

З матеріалів справи вбачається, що сторони ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Київенерго», за участі ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київського міської ради, склали між собою спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України №4681 від 21.12.2017

В пункті 1 цих протокольних рішень вказано, що їх предметом є організація проведення взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20.

Наслідком підписання спільних протокольних рішень на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 є фактична зміна визначеного у договорі №2224/1718-ТЕ-41 від 28.09.2017 порядку і строку проведення розрахунків за природний газ відносно сум, які охоплюються такими рішеннями, оскільки підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, НАК «Нафтогаз України» у такий спосіб виявило згоду зі зміною порядку та строків проведення розрахунків за наданий ним газ за договором №2224/1718-ТЕ-41 від 28.09.2017.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз».

Наведене регулювання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій».

Цим Порядком передбачено, що він визначає механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами.

Відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється з Державного бюджету України за спеціальною процедурою. При цьому, такі кошти не є коштами суб`єкта господарювання, а безпосередньо перераховуються на рахунок, в даному випадку - ПАТ «Нафтогаз України» (позивачу).

Отже, державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2018р. у справі №924/296/18 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.07.2019р. у справі № 913/334/18, від 03.04.2019р. у справі № 906/278/18, від 14.03.2018р. у справі № 910/9806/16 та від 24.10.2019р. у справі №903/910/18.

Положення щодо неможливості боржника впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з кредитором за поставлений природний газ закріплені у Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, згідно з пунктом 4 якого перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

За таких обставин, оскільки держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами, підстави для покладення відповідальності на відповідача за несвоєчасну оплату коштів відсутні.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вищезазначені взаєморозрахунки за придбаний природний газ були здійснені не власними коштами АТ «К.Енерго», а через процедуру встановлену постановами Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, якою передбачено, що пільги та субсидії не є коштами суб`єкта господарювання та автоматично перераховуються із спеціальних рахунків, у випадку їх надходження, на рахунки АТ НАК «Нафтогаз України».

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

6.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 28.09.2017 №2225/1718-БО-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 6 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 6 Оплату за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору 6 Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 786 647 377,66 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017, 30.11.2017, 31.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018, 31.03.2018, 30.04.2018.

Боржник у свою чергу в порушення умов Договору в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №2225/1718-БО-41 від 28.09.2017 в розмірі 123 310 158,37 грн.

Відповідно до п. 1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору / судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору з урахування додаткової угоди до нього від 11.01.2018, у разі прострочення Споживачем оплати згідно п.6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 75 774 174, 64 грн. з яких:

50 100 903,96 грн. - пеня;

10 993 777,51 грн. - 3% річних;

14 679 493,17 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Кредитором «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №2225/1718-БО-41», розрахунки за договором здійснювалися:

- шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217);

-згідно порядку надання субвенцій з державного бюджету у 2018 році (Постанова Кабінету Міністрів України від 14.02.2018 року № 110).

Щодо здійснення розрахунків на підставі постанови КМУ №217 від 18.06.2014р.

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Щодо здійснення розрахунків на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2018 року № 110.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2018 року № 110 затверджено Порядок та умови надання у 2018 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, бюджетним установам і організаціям та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Аналіз змісту Порядку вказує на те, що держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств, пов`язаних, зокрема, з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг.

Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств, пов`язаних з виробництвом теплової енергії. Тобто, державою офіційно визнається неможливість вказаних підприємств забезпечити вчасні розрахунки в цій частині.

Визнаючи неможливість розрахунків в цій частині підприємствами, держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонам на підставі укладених між ними договорів.

Суд вважає, що АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

7. Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 28.09.2017 №2226/1718-КП-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 6 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 6 Оплату за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 469 456 204, 62 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017, 30.11.2017, 31.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018, 31.03.2018, 30.04.2018.

Боржник у свою чергу в порушення умов Договору в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №2226/1718-КП-41 від 28.09.2017 в розмірі 185 503 915, 21 грн.

Відповідно до п. 1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору / судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст, 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору у разі невиконання Споживачем пункту 6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України суми простроченого платежу за кожний день його прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних; від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 35 478 767,13 грн. з яких:

30 062 931,41 грн. - пеня;

2 674 879,14 грн. - 3% річних;

2 740 956,58 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Кредитором «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №2226/1718-КП-41», розрахунки за договором здійснювалися шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217).

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

8. Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 28.09.2017 №2228/1718-ТЕ-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 8 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 8 Оплату за Природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу

На виконання умов Договору 8 Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 11 838 946,47 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017, 30.11.2017, 31.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018, 31.03.2018, 30.04.2018.

Боржник у свою чергу в порушення умов Договору в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №2228/1718-ТЕ-41 від 28.09.2017 в розмірі 649 327,99 грн.

Відповідно до п. 1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору / судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору з урахування додаткової угоди до нього від 11.01.2018, у разі прострочення Споживачем оплати згідно п.6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 480 826,57 грн. з яких:

336 480,44 грн. - пеня;

87 277,89 грн. - 3% річних;

57 068,24 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Кредитором «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №2228/1718-ТЕ-41», розрахунки за договором здійснювалися згідно порядку надання субвенцій з державного бюджету (Постанова Кабінету Міністрів України від 14.02.2018 року № 110 та Постанова Кабінету Міністрів України від 04.02.2002 №256).

Щодо здійснення розрахунків на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.02.2018 року № 110 та постанови Кабінету Міністрів України від 04.02.2002 №256.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.2018 року № 110 затверджено Порядок та умови надання у 2018 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення різниці між фактичною вартістю теплової енергії, послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, бюджетним установам і організаціям та/або іншим підприємствам теплопостачання, централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають такі послуги, та тарифами, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Аналіз змісту Порядку вказує на те, що держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств, пов`язаних, зокрема, з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг.

Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств, пов`язаних з виробництвом теплової енергії. Тобто, державою офіційно визнається неможливість вказаних підприємств забезпечити вчасні розрахунки в цій частині.

Визнаючи неможливість розрахунків в цій частині підприємствами, держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склались між сторонам на підставі укладених між ними договорів.

Положення щодо неможливості відповідача впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з позивачем за поставлений природний газ закріплені у Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, згідно з пунктом 4 якого перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

Суд вважає, що АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

9. Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 28.09.2017 №2229/1718-БО-17 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 8 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 8 Оплату за Природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 3 133 870,05 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017, 30.11.2017, 31.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018, 31.03.2018, 30.04.2018.

Боржник у свою чергу в порушення умов Договору в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №2229/1718-БО-17 від 28.09.2017 в розмірі 3 133 870, 05 грн.

Відповідно до п. 1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору/судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору з урахування додаткової угоди до нього від 11.01.2018, у разі прострочення Споживачем оплати згідно п.6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 15,3 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 382 646, 53 грн. з яких:

231 498,40 грн. - пеня;

56 589,98 грн. - 3% річних;

94 558,15 грн. - інфляційні втрати.

Згідно пояснень Боржника, наданих у судових засіданнях, розрахунки з ПАТ «Київенерго» по договору від 28.09.2017 №2229/1718-БО-17 мали бути здійснені шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217). Відсутність можливості АТ «К.Енерго» впливати на своєчасність надходження коштів від Держави на вказані рахунки позбавило Споживача можливості здійснити своєчасні розрахунки з Постачальником газу.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат за цим Договором.

10. Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 28.09.2017 №2230/1718-КП-17 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 8 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2017-2018 роках природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 8 Оплату за Природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 1 866 292,13 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017, 30.11.2017, 31.12.2017, 31.01.2018, 28.02.2018, 31.03.2018, 30.04.2018.

Боржник у свою чергу в порушення умов Договору в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №2230/1718-КП-17 від 28.09.2017 в розмірі 1 866 292,13 грн.

Відповідно до п. 1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору/судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст, 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору у разі невиконання Споживачем пункту 6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України суми простроченого платежу за кожний день його прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних; від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 390 919, 85 грн. з яких:

307 501,36 грн. - пеня;

32 549,32 грн. - 3% річних;

50 869,17 грн. - інфляційні втрати.

Згідно пояснень Боржника, наданих у судових засіданнях, розрахунки з ПАТ «Київенерго» по договору від 28.09.2017 №2230/1718-КП-17 мали бути здійснені шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217). Відсутність можливості АТ «К.Енерго» впливати на своєчасність надходження коштів від Держави на вказані рахунки позбавило Споживача можливості здійснити своєчасні розрахунки з Постачальником газу.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат за цим Договором.

11. Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 25.01.2016 №4444/16-РО-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 8 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2016 році природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 8 Оплату за Природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 1 043 683,93 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2016, 29.02.2016, 31.03.2016, 30.04.2016, 31.05.2016, 30.06.2016, 31.07.2016, 31.08.2016 та 30.09.2016.

Боржник у свою чергу в повному обсязі розрахувався з Компанією за поставлений природний газ але з порушенням умов Договору.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №4444/16-РО-41 від 25.01.2016 в розмірі 0 грн.

Відповідно до п. 1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору/судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору з урахування додаткової угоди до нього від 12.08.2016, у разі прострочення Споживачем оплати згідно п.6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пенб в розмірі облікової ставки Національного банку України від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 4 634,02 грн. з яких:

1559,26 грн. - пеня;

487,04 грн. -3% річних;

2587,72 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Кредитором «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №4444/16-РО-41», розрахунки за договором здійснювалися шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217).

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

12. Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 17.01.2017 №1923/1617-КП-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 8 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2017році природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 8 Оплату за Природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 255 382 611, 61 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2017, 28.02.2017, 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 та 30.09.2017.

Боржник у свою чергу в порушення умов Договору в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №1923/1617-КП-41 від 17.01.2017 в розмірі 74 874,10 грн.

Відповідно до ст, 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору у разі невиконання Споживачем пункту 6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі облікової ставки Національного банку України суми простроченого платежу за кожний день його прострочення.

У зв`язку з неналежним виконанням Боржником умов Договору рішенням Господарського суду м. Києва від 10.07.2019 у справі №910/5085/18 стягнуто з Боржника на користь компанії 35 467 073, 43 грн. з яких: 16 255 739, 25 грн - пеня; 3 506 139, 13 грн - 3% річних; 15 181 051, 10 грн - інфляційні втрати; 524 143,95 грн - судовий збір.

Станом на дату подання заяви з кредиторськими вимогами вказане рішення не виконано.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору та вищезазначеного рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2019 у справі №910/5085/18 Боржнику належить сплатити на користь Компанії пеню у розмірі 5 936,60 грн за період не охоплений рішенням у справі №910/5085/18.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії 3% річних 1536,12 грн. та інфляційні втрати у розмірі 4 198,12 грн (за період не охоплений рішенням суду у справі №910/5085/18).

Таким чином загальна заборгованість Боржника перед Компанією складає 35 478 771, 27 грн., з яких:

16 261 675, 85 грн - пеня;

3 507 702, 25 грн - 3% річних;

15 185 249, 22 грн - інфляційні втрати;

524 143, 95 грн - судовий збір.

З матеріалів справи та долученої Кредитором «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору від 17.01.2017 №1923/1617-КП-41», розрахунки за договором здійснювалися шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217).

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені за період з 29.01.2018 по 25.04.2018, 3 % річних за період з 29.01.2018 по 09.10.2018 та інфляційних втрат за період з 01.01.2018 по 30.09.2018.

Враховуючи вищезазначене, включенню до реєстру вимог кредиторів АТ «К.Енерго» підлягає сума у розмірі 35 467 073, 43 грн.

13. Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 13.10.2016 №1516/1617-ТЕ-41 (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 13.10.2016) постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 8 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2016-2014 роках природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору Оплату за Природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 3 658 319 888, 47 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, 30.11.2016, 31.12.2016, 31.01.2017, 28.02.2017, 31.03.2017, 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 та 30.09.2017.

Боржник у свою чергу в повному обсязі розрахувався з Компанією за поставлений природний газ але з порушеннями умов Договору.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №1516/1617-ТЕ-41від 13.10.2016 в розмірі 0 грн.

Відповідно до п. 1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору/судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору з урахування додаткової угоди до нього від 31.03.2017, у разі прострочення Споживачем п.6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 16,4% річних але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України що діяла у період, за яким нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 182 138 063, 94 грн. з яких:

102 331 193,14 гри. - пеня;

18 586 942,05 грн. - 3% річних;

61 219 928,75 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Позивачем до позову «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №1516/1617-ТЕ-41», розрахунки за договором здійснювалися:

- шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217);

-шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків (відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20).

Щодо здійснення розрахунків на підставі постанови КМУ №217 від 18.06.2014р.

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Щодо розрахунків шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005р. №20.

З матеріалів справи вбачається, що сторони ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Київенерго», за участі ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київського міської ради, склали між собою спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України №143 від 16.01.2017 та №3671 від 28.12.2016.

В пункті 1 цих протокольних рішень вказано, що їх предметом є організація проведення взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20.

Наслідком підписання спільних протокольних рішень на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 є фактична зміна визначеного у договорі №1516/1617-ТЕ-41 від 13.10.2016 порядку і строку проведення розрахунків за природний газ відносно сум, які охоплюються такими рішеннями, оскільки підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, НАК «Нафтогаз України» у такий спосіб виявило згоду зі зміною порядку та строків проведення розрахунків за наданий ним газ за договором №1516/1617-ТЕ-41 від 13.10.2016.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз».

Наведене регулювання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій».

Цим Порядком передбачено, що він визначає механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами.

Відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється з Державного бюджету України за спеціальною процедурою. При цьому, такі кошти не є коштами суб`єкта господарювання, а безпосередньо перераховуються на рахунок, в даному випадку - ПАТ «Нафтогаз України» (позивачу).

Отже, державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2018р. у справі №924/296/18 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.07.2019р. у справі № 913/334/18, від 03.04.2019р. у справі № 906/278/18, від 14.03.2018р. у справі № 910/9806/16 та від 24.10.2019р. у справі №903/910/18.

Положення щодо неможливості боржника впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з кредитором за поставлений природний газ закріплені у Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, згідно з пунктом 4 якого перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

За таких обставин, оскільки держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами, підстави для покладення відповідальності на відповідача за несвоєчасну оплату коштів відсутні.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вищезазначені взаєморозрахунки за придбаний природний газ були здійснені не власними коштами АТ «К.Енерго», а через процедуру встановлену постановами Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, якою передбачено, що пільги та субсидії не є коштами суб`єкта господарювання та автоматично перераховуються із спеціальних рахунків, у випадку їх надходження, на рахунки АТ НАК «Нафтогаз України».

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

14.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 13.10.2016 №1517/1617-ТЕ-41 (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 13.10.2016) постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 14 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2016-2017 роках природний гаг, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору Оплату за Природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 3 453 923 890, 38 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, 30.11.2016, 31.12.2016, 31.01.2017, 28.02.2017, 31.03.2017, 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 та 30.09.2017.

Боржник у свою чергу в повному обсязі розрахувався з Компанією за поставлений природний газ але з порушеннями умов Договору.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №1517/1617-ТЕ-41 від 13.10.2016 в розмірі 0 грн.

Відповідно до п. 1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору/судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору з урахування додаткової угоди до нього від 31.03.2017, у разі прострочення Споживачем п.6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 16,4% річних але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України що діяла у період, за яким нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 182 383 683, 88 грн. з яких:

72 877 558,21 грн. - пеня;

25 673 722,51 грн. - 3% річних;

83 832 403,16 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Позивачем до позову «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №1517/1617-ТЕ-41», розрахунки за договором здійснювалися:

- шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217);

-шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків (відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20).

Щодо здійснення розрахунків на підставі постанови КМУ №217 від 18.06.2014р.

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Щодо розрахунків шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005р. №20.

З матеріалів справи вбачається, що сторони ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Київенерго», за участі ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київського міської ради, склали між собою спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України №1860 від 20.03.2017, №2078 від 10.04.2017, №2079 від 10.04.2017, №2080 від 10.04.2017, №2160 від 13.04.2017, №2161 від 13.04.2017, №299 від 19.01.2017, №300 від 19.01.2017, №301 від 19.01.2017, №746 від 07.02.2017, №747 від 07.02.2017, №748 від 07.02.2017, №749 від 07.02.2017 та №750 від 07.02.2017.

В пункті 1 цих протокольних рішень вказано, що їх предметом є організація проведення взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20.

Наслідком підписання спільних протокольних рішень на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 є фактична зміна визначеного у договорі №1516/1617-ТЕ-41 від 13.10.2016 порядку і строку проведення розрахунків за природний газ відносно сум, які охоплюються такими рішеннями, оскільки підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, НАК «Нафтогаз України» у такий спосіб виявило згоду зі зміною порядку та строків проведення розрахунків за наданий ним газ за договором №1516/1617-ТЕ-41 від 13.10.2016.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз».

Наведене регулювання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій».

Цим Порядком передбачено, що він визначає механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами.

Відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється з Державного бюджету України за спеціальною процедурою. При цьому, такі кошти не є коштами суб`єкта господарювання, а безпосередньо перераховуються на рахунок, в даному випадку - ПАТ «Нафтогаз України» (позивачу).

Отже, державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2018р. у справі №924/296/18 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.07.2019р. у справі № 913/334/18, від 03.04.2019р. у справі № 906/278/18, від 14.03.2018р. у справі № 910/9806/16 та від 24.10.2019р. у справі №903/910/18.

Положення щодо неможливості боржника впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з кредитором за поставлений природний газ закріплені у Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, згідно з пунктом 4 якого перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

За таких обставин, оскільки держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами, підстави для покладення відповідальності на відповідача за несвоєчасну оплату коштів відсутні.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вищезазначені взаєморозрахунки за придбаний природний газ були здійснені не власними коштами АТ «К.Енерго», а через процедуру встановлену постановами Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, якою передбачено, що пільги та субсидії не є коштами суб`єкта господарювання та автоматично перераховуються із спеціальних рахунків, у випадку їх надходження, на рахунки АТ НАК «Нафтогаз України».

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

15.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 13.10.2016 №1518/1617-ТЕ-41 (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей від 13.10.2016) постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 14 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2016-2017 роках природний гаг, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору Оплату за Природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 15 086 397, 96 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, 30.11.2016, 31.12.2016, 31.01.2017, 28.02.2017, 31.03.2017, 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 та 30.09.2017.

Боржник у свою чергу в повному обсязі розрахувався з Компанією за поставлений природний газ але з порушеннями умов Договору.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №1518/1617-ТЕ-41 від 13.10.2016 в розмірі 0 грн.

Відповідно до п. 1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору/судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору з урахування додаткової угоди до нього від 31.03.2017, у разі прострочення Споживачем п.6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 16,4% річних але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України що діяла у період, за яким нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 2 524 034, 58 грн. з яких:

749 794,05 грн. - пеня;

316 815,22 грн. - 3% річних;

1 457 425,31 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Позивачем до позову «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №1518/1617-ТЕ-41», розрахунки за договором здійснювалися:

- шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217);

-шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків (відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20).

Щодо здійснення розрахунків на підставі постанови КМУ №217 від 18.06.2014р.

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Щодо розрахунків шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005р. №20.

З матеріалів справи вбачається, що сторони ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Київенерго», за участі ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київського міської ради, склали між собою спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України №2077 від 10.04.2017.

В пункті 1 цих протокольних рішень вказано, що їх предметом є організація проведення взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20.

Наслідком підписання спільних протокольних рішень на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 є фактична зміна визначеного у договорі №1518/1617-ТЕ-41 від 13.10.2016 порядку і строку проведення розрахунків за природний газ відносно сум, які охоплюються такими рішеннями, оскільки підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, НАК «Нафтогаз України» у такий спосіб виявило згоду зі зміною порядку та строків проведення розрахунків за наданий ним газ за договором №1518/1617-ТЕ-41 від 13.10.2016.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз».

Наведене регулювання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій».

Цим Порядком передбачено, що він визначає механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами.

Відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється з Державного бюджету України за спеціальною процедурою. При цьому, такі кошти не є коштами суб`єкта господарювання, а безпосередньо перераховуються на рахунок, в даному випадку - ПАТ «Нафтогаз України» (позивачу).

Отже, державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2018р. у справі №924/296/18 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.07.2019р. у справі № 913/334/18, від 03.04.2019р. у справі № 906/278/18, від 14.03.2018р. у справі № 910/9806/16 та від 24.10.2019р. у справі №903/910/18.

Положення щодо неможливості боржника впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з кредитором за поставлений природний газ закріплені у Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, згідно з пунктом 4 якого перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

За таких обставин, оскільки держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами, підстави для покладення відповідальності на відповідача за несвоєчасну оплату коштів відсутні.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вищезазначені взаєморозрахунки за придбаний природний газ були здійснені не власними коштами АТ «К.Енерго», а через процедуру встановлену постановами Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, якою передбачено, що пільги та субсидії не є коштами суб`єкта господарювання та автоматично перераховуються із спеціальних рахунків, у випадку їх надходження, на рахунки АТ НАК «Нафтогаз України».

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

16.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 27.10.2016 №1813/1617-БО-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 14 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2016-2017 роках природний гаг, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору Оплату за Природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 728 721 930, 44 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, 30.11.2016, 31.12.2016, 31.01.2017, 28.02.2017, 31.03.2017, 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 та 30.09.2017.

Боржник у свою чергу в порушеннями умов Договору в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №1813/1617-БО-41від 27.10.2016 в розмірі 11 392 619, 22 грн.

Відповідно до п. 1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору/судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

У зв`язку з неналежним виконанням Боржником умов Договору рішенням Господарського суду м. Києва від 16.09.2019 у справі №910/5084/18 стягнуто з Боржника на користь компанії 76 526 515, 24 грн. з яких: 36 927 729, 10 грн - пеня; 8 098 042, 62 грн - 3% річних; 30 919 446, 36 грн - інфляційні втрати; 536 297, 16 грн - судовий збір.

Станом на дату подання заяви з кредиторськими вимогами вказане рішення не виконано.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії 3% річних 113 301, 94 грн. та інфляційні втрати у розмірі 145 301,94 грн (за період не охоплений рішенням суду у справі №910/5084/18).

Перевіривши розрахунок в частині нарахування 3% річних та інфляційних втрат в межах періоду визначеного кредитором, суд вважає його арифметично та методологічно вірним, отже вимоги про стягнення з АТ «К.Енерго» 145 301,94 грн - інфляційних втрат та 191113301,94 грн - 3% річних нараховані підлягають задоволенню.

Таким чином загальна заборгованість Боржника перед Компанією складає 76 785 130,15 грн., з яких:

36 927 729, 10 грн - пеня;

8 211 344, 56 грн - 3% річних;

31 064 759, 33 грн - інфляційні втрати;

536 297, 16 грн - судовий збір.

З матеріалів справи та долученої Кредитором «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору від 27.10.2016 №1813/1617-БО-41», розрахунки за договором здійснювалися шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217).

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» 3 % річних за період з 11.06.2018 по 09.10.2018 та інфляційних втрат за період з 01.06.2018 по 30.09.2018.

Враховуючи вищезазначене, включенню до реєстру вимог кредиторів АТ «К.Енерго» підлягає сума у розмірі 76 526 515, 24 грн.

17.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 27.10.2016 №1814/1617-БО-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 14 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2016-2017 роках природний гаг, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору Оплату за Природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 758 051 732,35 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, 30.11.2016, 31.12.2016, 31.01.2017, 28.02.2017, 31.03.2017, 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 та 30.09.2017.

Боржник у свою чергу в порушеннями умов Договору в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №1814/1617-БО-41від 27.10.2016 в розмірі 1 234 994,86 грн.

Відповідно до п. 1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору/судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору у разі прострочення Споживачем п.6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 16,4% річних але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України що діяла у період, за яким нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 80 354 723, 98 грн. з яких:

40 821 471,69 грн. - пеня;

8 372 322,89 грн. - 3% річних;

31 160 929,40 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Позивачем до позову «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №1814/1617-БО-41», розрахунки за договором здійснювалися шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217).

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

18.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 27.10.2016 №1815/1617-БО-41/17 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 14 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2016-2017 роках природний гаг, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору Оплату за Природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 3 117 441, 98 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2016, 30.11.2016, 31.12.2016, 31.01.2017, 28.02.2017, 31.03.2017, 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 та 30.09.2017.

Боржник у свою чергу в порушеннями умов Договору в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №1815/1617-БО-41/17 від 27.10.2016 в розмірі 62 292, 28 грн.

Відповідно до п. 1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору/судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору з урахуванням додаткової угоди №5 до нього від 31.03.2017 у разі прострочення Споживачем п.6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі 16,4% річних але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України що діяла у період, за яким нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 550 201, 59 грн. з яких:

271 226,20 грн. - пеня;

59 655,96 грн. - 3% річних;

219 319,43 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Позивачем до позову «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №1815/1617-БО-41/17, розрахунки за договором здійснювалися шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217).

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

19.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 17.01.2017 №1925/1617-КП-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору 14 Постачальник (Компанія) зобов`язався поставити Споживачеві (Боржнику) у 2017 році природний гаг, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору Оплату за Природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 280 617 683,42 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2017, 28.02.2017, 30.04.2017, 31.05.2017, 30.06.2017, 31.07.2017, 31.08.2017 та 30.09.2017.

Боржник у свою чергу в порушеннями умов Договору в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №1925/1617-КП-41 від 17.01.2017 в розмірі 8 444 694, 76 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням Боржником умов Договору рішенням Господарського суду м. Києва від 06.05.2019 у справі №910/7715/18 стягнуто з Боржника на користь компанії 35 494 296, 18 грн. з яких: 20 134 249, 12 грн - пеня; 2 977 376, 93 грн - 3% річних; 11 858 123,88 грн - інфляційні втрати; 524 546,25 грн - судовий збір.

Станом на дату подання заяви з кредиторськими вимогами вказане рішення не виконано.

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору у разі невиконання Споживачем пунктів п.6.1 та 6.6. цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України що діяла у період, за яким нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії пеню у розмірі 536 295, 96 грн., 3% річних у розмірі 163 803,94 грн. та інфляційні втрати у розмірі 341 690, 51 грн (за період не охоплений рішенням суду у справі №910/7715/18).

Таким чином загальна заборгованість Боржника перед Компанією складає 36 536 086, 59 грн., з яких:

20 670 545, 08 грн - пеня;

3 141 180,87 грн - 3% річних;

12 199 814, 39 грн - інфляційні втрати;

524 546,25 грн - судовий збір.

З матеріалів справи та долученої Кредитором «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору від 17.01.2017 №1925/1617-КП-41, розрахунки за договором здійснювалися шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217).

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені за період з 16.02.2018 по 25.04.2018, 3 % річних за період з 16.02.2018 по 09.10.2018 та інфляційних втрат за період з 01.02.2018 по 30.09.2018.

Враховуючи вищезазначене, включенню до реєстру вимог кредиторів АТ «К.Енерго» підлягає сума у розмірі 35 494 296, 18 грн.

20.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 21.12.2017 №2021/1718-ЕЕ постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник (Компанія) зобов`язався передати Споживачеві (Боржнику) у 2018 році природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 20 Оплату за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору Компанія передала природний газ Боржникові на загальну суму 2 867 337 687,33 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2018, 28.02.2018, 31.03.2018, 30.04.2018, 31.05.2018, 30.06.2018, 31.07.2018.

Боржник у свою чергу в порушення умов Договору в повному обсязі не розрахувався з Компанією за поставлений природний газ.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі №910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором від №2021/1718-ЕЕ від 21.12.2017 в розмірі 274 281 589,36 грн.

Відповідно до п.1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору / судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору 20 у разі прострочення Споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 46 422 912,50 грн. з яких:

37 940 908,30 грн. - пеня;

3 270 654,00 грн. - 3% річних;

5 211 350,20 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Позивачем до позову «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №2021/1718-ЕЕ», розрахунки за договором здійснювалися шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до розпорядження КМУ від 20.05.2015 №670).

20.05.2015 Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №670-р "Про порядок розрахунків за спожитий природний газ виробниками електричної енергії, які використовують природний газ для її виробництва", яким визначено порядок проведення енергогенеруючими компаніями, які використовують природний газ для виробництва електричної енергії, розрахунків за спожитий природний газ виключно через окремі поточні рахунки із спеціальним режимом використання.

Таким чином, розрахунки між сторонами Договору №2021/1718-ЕЕ від 21.12.2017 здійснювались шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до розпорядження КМУ від 20.05.2015 №670).

Отже, Боржник не користувався коштами, належними до оплати за постачання природного газу і не міг впливати на визначення нормативу перерахування коштів, що виключає правові підстави для стягнення пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

21.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 25.01.2016 №4436/16- ТЕ-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник (Компанія) зобов`язався передати у власність Споживачеві (Боржнику) у 2016 році природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 21 Оплату за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25- го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору Компанія передала у власність природний газ Боржникові на загальну суму 1 511 868 080,96 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2016, 29.02.2016, 31.03.2016, 30.04.2016, 31.05.2016, 30.06.2016, 31.07.2016, 31.08.2016, 30.09.2016.

Кредитор зазначає, що Боржник повністю сплатив суму основного боргу, однак, з порушенням строків оплати, передбачених п. 6.1 Договору.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі №910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором від 25.01.2016 №4436/16-ТЕ-41 в розмірі 0 грн.

Відповідно до п.1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору / судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору 21 з урахуванням додаткової угоди до нього від 15.08.2016 у разі прострочення Споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню у розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Крім тог, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 39 469 885,93 грн. з яких:

31 039 400,09 грн. - пеня;

3 572 431,02 грн. - 3% річних;

4 858 054,82 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Позивачем до позову «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №4436/16-ТЕ-41, розрахунки за договором здійснювалися:

- шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217);

-шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків (відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20).

Щодо здійснення розрахунків на підставі постанови КМУ №217 від 18.06.2014р.

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Щодо розрахунків шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005р. №20.

З матеріалів справи вбачається, що сторони ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Київенерго», за участі ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київського міської ради, склали між собою спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України №1398 від 26.04.2016, №143 від 16.01.2017,№1625 від 26.05.2016, 1804 від 23.06.2016, №2224 від 22.08.2016, №2225 від 22.08.2016, №2644 від 26.10.2016, №2645 від 26.10.2016 та №2737 від15.11.2016.

В пункті 1 цих протокольних рішень вказано, що їх предметом є організація проведення взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20.

Наслідком підписання спільних протокольних рішень на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 є фактична зміна визначеного у договорі №4436/16-ТЕ-41 від 25.01.2016 порядку і строку проведення розрахунків за природний газ відносно сум, які охоплюються такими рішеннями, оскільки підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, НАК «Нафтогаз України» у такий спосіб виявило згоду зі зміною порядку та строків проведення розрахунків за наданий ним газ за договором №№4436/16-ТЕ-41 від 25.01.2016.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз».

Наведене регулювання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій».

Цим Порядком передбачено, що він визначає механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами.

Відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється з Державного бюджету України за спеціальною процедурою. При цьому, такі кошти не є коштами суб`єкта господарювання, а безпосередньо перераховуються на рахунок, в даному випадку - ПАТ «Нафтогаз України» (позивачу).

Отже, державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2018р. у справі №924/296/18 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.07.2019р. у справі № 913/334/18, від 03.04.2019р. у справі № 906/278/18, від 14.03.2018р. у справі № 910/9806/16 та від 24.10.2019р. у справі №903/910/18.

Положення щодо неможливості боржника впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з кредитором за поставлений природний газ закріплені у Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, згідно з пунктом 4 якого перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

За таких обставин, оскільки держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами, підстави для покладення відповідальності на відповідача за несвоєчасну оплату коштів відсутні.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вищезазначені взаєморозрахунки за придбаний природний газ були здійснені не власними коштами АТ «К.Енерго», а через процедуру встановлену постановами Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, якою передбачено, що пільги та субсидії не є коштами суб`єкта господарювання та автоматично перераховуються із спеціальних рахунків, у випадку їх надходження, на рахунки АТ НАК «Нафтогаз України».

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

22.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 25.01.2016 №4437/16- ТЕ-41 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник (Компанія) зобов`язався передати у власність Споживачеві (Боржнику) у 2016 році природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 22 Оплату за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25- го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору Компанія передала у власність природний газ Боржникові на загальну суму 1 171873 487,88 грн. що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2016, 29.02.2016, 31.03.2016, 30.04.2016, 31.05.2016, 30.06.2016, 31.07.2016, 31.08.2016, 30.09.2016.

Кредитор зазначає, що Боржник повністю сплатив суму основного боргу, однак з порушенням строків оплати, передбачених п. 6.1 Договору.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі №910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема за договором від 25.01.2016 №4437/16-ТЕ-41 в розмірі 0 грн.

Згідно з п.1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору/судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.8.2 Договору у разі прострочення Споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню у розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 25 856 567.36 грн. з яких:

12 893 996,46 грн. - пеня;

1 978 138,39 грн. - 3% річних;

10 984 432,51 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Позивачем до позову «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №4437/16-ТЕ-41», розрахунки за договором здійснювалися:

- шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217);

-шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків (відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20).

Щодо здійснення розрахунків на підставі постанови КМУ №217 від 18.06.2014р.

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Щодо розрахунків шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005р. №20.

З матеріалів справи вбачається, що сторони ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Київенерго», за участі ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київського міської ради, склали між собою спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України №3192 від 15.12.2016 та №3609 від 26.12.2016.

В пункті 1 цих протокольних рішень вказано, що їх предметом є організація проведення взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20.

Наслідком підписання спільних протокольних рішень на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 є фактична зміна визначеного у договорі №4437/16-ТЕ-41 від 25.01.2016 порядку і строку проведення розрахунків за природний газ відносно сум, які охоплюються такими рішеннями, оскільки підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, НАК «Нафтогаз України» у такий спосіб виявило згоду зі зміною порядку та строків проведення розрахунків за наданий ним газ за договором №4437/16-ТЕ-41 від 25.01.2016.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз».

Наведене регулювання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій».

Цим Порядком передбачено, що він визначає механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами.

Відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється з Державного бюджету України за спеціальною процедурою. При цьому, такі кошти не є коштами суб`єкта господарювання, а безпосередньо перераховуються на рахунок, в даному випадку - ПАТ «Нафтогаз України» (позивачу).

Отже, державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2018р. у справі №924/296/18 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.07.2019р. у справі № 913/334/18, від 03.04.2019р. у справі № 906/278/18, від 14.03.2018р. у справі № 910/9806/16 та від 24.10.2019р. у справі №903/910/18.

Положення щодо неможливості боржника впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з кредитором за поставлений природний газ закріплені у Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, згідно з пунктом 4 якого перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

За таких обставин, оскільки держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами, підстави для покладення відповідальності на відповідача за несвоєчасну оплату коштів відсутні.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вищезазначені взаєморозрахунки за придбаний природний газ були здійснені не власними коштами АТ «К.Енерго», а через процедуру встановлену постановами Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, якою передбачено, що пільги та субсидії не є коштами суб`єкта господарювання та автоматично перераховуються із спеціальних рахунків, у випадку їх надходження, на рахунки АТ НАК «Нафтогаз України».

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат.

23.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 25.01.2016 №4438/16- ТЕ-41/17 постачання природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник (Компанія) зобов`язався передати у власність Споживачеві (Боржнику) у 2016 році природний газ, а Споживач зобов`язався оплатити його на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 23 Оплату за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25- го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору 23 Компанія передала у власність природний газ Боржникові на загальну суму 5 071 840,35 грн. що підтверджується актами приймання- передачі природного газу від 31.01.2016, 29.02.2016, 31.03.2016, 30.04.2016, 31.05.2016, 30.06.2016, 31.07.2016, 31.08.2016, 30.09.2016.

Кредитор зазначає, що Боржник повністю сплатив суму основного боргу, однак, з порушенням строків оплати, передбачених п. 6.1 Договору.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої хвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі №910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором від 25.01.2016 №4438/16-ТЕ-41/17 в розмірі 0 грн.

Відповідно до п.1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору/судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 486 320,38 грн. з яких:

95 573,56 грн. - 3% річних;

390 746,82 грн. - інфляційні втрати.

Згідно долученої Позивачем до позову «довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» по договору №4438/16-ТЕ-41/17, розрахунки за договором здійснювалися шляхом укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків (відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20).

З матеріалів справи вбачається, що сторони ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Київенерго», за участі ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київського міської ради, склали між собою спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України №143 від 16.01.2017 та №3609 від 26.12.2016.

В пункті 1 цих протокольних рішень вказано, що їх предметом є організація проведення взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20.

Наслідком підписання спільних протокольних рішень на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 є фактична зміна визначеного у договорі №4438/16-ТЕ-41/17 від 25.01.2016 порядку і строку проведення розрахунків за природний газ відносно сум, які охоплюються такими рішеннями, оскільки підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, НАК «Нафтогаз України» у такий спосіб виявило згоду зі зміною порядку та строків проведення розрахунків за наданий ним газ за договором №4438/16-ТЕ-41/17 від 25.01.2016.

Одним із засобів державного регулювання господарської діяльності є визначення механізму перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз».

Наведене регулювання визначено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій».

Цим Порядком передбачено, що він визначає механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та ПАТ «Укртрансгаз», а також за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вугледобувними підприємствами.

Відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється з Державного бюджету України за спеціальною процедурою. При цьому, такі кошти не є коштами суб`єкта господарювання, а безпосередньо перераховуються на рахунок, в даному випадку - ПАТ «Нафтогаз України» (позивачу).

Отже, державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2018р. у справі №924/296/18 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.07.2019р. у справі № 913/334/18, від 03.04.2019р. у справі № 906/278/18, від 14.03.2018р. у справі № 910/9806/16 та від 24.10.2019р. у справі №903/910/18.

Положення щодо неможливості боржника впливати на порядок, строки та розмір розрахунків з кредитором за поставлений природний газ закріплені у Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 №256, згідно з пунктом 4 якого перерахування сум субвенцій на фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення провадиться Державною казначейською службою згідно з помісячним розписом асигнувань державного бюджету, але в межах фактичних зобов`язань відповідних бюджетів щодо пільг, субсидій і допомоги населенню.

За таких обставин, оскільки держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних з газопостачанням населення, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме - витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами, підстави для покладення відповідальності на відповідача за несвоєчасну оплату коштів відсутні.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вищезазначені взаєморозрахунки за придбаний природний газ були здійснені не власними коштами АТ «К.Енерго», а через процедуру встановлену постановами Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 № 20, якою передбачено, що пільги та субсидії не є коштами суб`єкта господарювання та автоматично перераховуються із спеціальних рахунків, у випадку їх надходження, на рахунки АТ НАК «Нафтогаз України».

24.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 09.12.2013 №1247/14- БО-41 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору Продавець (Компанія) зобов`язався передати у власність Покупцю (Боржнику) у 2014 році природний газ, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 24 Оплату за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14- го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору Компанія передала у власність природний газ Боржникові на загальну суму 469 413,40 грн. що підтверджується актами приймання- передачі природного газу від 31.01.2014, 28.02.2014, 31.03.2014, 30.04.2014, 31.05.2014, 30.06.2014, 31.07.2014, 31.08.2014, 30.09.2014, 31.10.2014, 30.11.2014, 31.12.2014.

Кредитор зазанчає, що Боржник повністю сплатив суму основного боргу, однак, з порушенням строків оплати, передбачених п. 6.1 Договору.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі №910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором від 09.12.2013 №1247/14-БО-41 в розмірі 0 грн.

Відповідно до п.1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору / судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Згідно з ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.7.2 Договору 24 у разі невиконання Покупцем пункту 6.1 умов цього Договору він зобов`язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 458 834,23 грн. з яких:

83 962,50 грн. - пеня;

33 320,28 грн. - 3% річних;

341 551,45 грн. - інфляційні втрати.

Згідно пояснень Боржника, наданих у судових засіданнях, розрахунки з ПАТ «Київенерго» по договору від 09.12.2013 №1247/14- БО-41 мали бути здійснені шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків (відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217). Відсутність можливості АТ «К.Енерго» впливати на своєчасність надходження коштів від Держави на вказані рахунки позбавило Споживача можливості здійснити своєчасні розрахунки з Постачальником газу.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені, 3 % річних та інфляційних втрат за цим Договором.

25.Між Компанією та Боржником було укладено Договір від 03.02.2014 №2335/14- КП-41 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. 1.1. Договору Продавець (Компанія) зобов`язався передати у власність Покупцю (Боржнику) у 2014 році природний газ, а Покупець зобов`язався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього Договору.

Відповідно до умов пункту 6.1 Договору 25 Оплату за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14- го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору 25 Компанія передала у власність природний газ Боржникові на загальну суму 327 975 729,03 грн. що підтверджується актами приймання- передачі природного газу від 31.01.2014, 28.02.2014, 31.03.2014, 30.04.2014, 30.05.2014, 31.05.2014, 30.06.2014, 31.07.2014, 31.08.2014, 30.09.2014, 31.10.2014, 30.11.2014, 31.12.2014.

Варто зазначити, що Боржник повністю сплатив суму основного боргу, однак, з порушенням строків оплати, передбачених п. 6.1 Договору.

Разом з тим, відповідно до умов мирової угоди від 09.10.2018, затвердженої ухвалою господарського суду міста Києва від 10.10.2018 у справі №910/7807/18, КП «Київтеплоенерго» стало правонаступником за борговими зобов`язаннями ПАТ «Київенерго» з оплати спожитих енергоносіїв (природного газу), зокрема, за договором №2335/14-КП-41 від 03.02.2014 в розмірі 0 грн.

Відповідно до п.1.1. Мирової угоди неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних, нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями станом на дату підписання Мирової Угоди і тих, що будуть нараховані відповідно до умов Договорів за борговими зобов`язаннями не є предметом врегулювання цієї Мирової Угоди, а питання їх стягнення підлягає вирішенню у судовому порядку в рамках окремого судового спору / судових спорів. При цьому, Сторони домовились, що наявність підстав для стягнення з КП «Київтеплоенерго» таких нарахувань буде визначатися за результатами розгляду судами спорів за відповідними вимогами ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Згідно з ст. 549-551 Цивільного кодексу України та п.7.2 Договору 25 у разі невиконання Покупцем пункту 6.1 умов цього Договору він зобов`язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 73 768 290,74 грн. з яких:

24 803 706,71 грн. - пеня;

5 210 308,34 грн. - 3% річних;

43 754 275,69 грн. - інфляційні втрати.

Згідно наявної в матеріалах справи довідки по операціям по ПАТ «Київенерго» №2335/14-КП-41 від 03.02.2014, розрахунки за договором здійснювалися:

-шляхом розподілу коштів відповідно до постанови КМУ від 18.06.2014р. №217;

-відповідно до п.2 ст. 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 року».

Щодо розрахунків відповідно до п.2 ст. 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 року».

З матеріалів справи вбачається, що сторони ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Київенерго», за участі ГУ Державної казначейської служби України у м.Києві, Департаменту фінансів виконавчого органу Київської міської ради, Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ПАТ «АК Київводоканал», ДП «Енергоринок», склали між собою договори про організацію взаєморозрахунків відповідно до п.24 ст. 14 та п.2 ст. 16 Закону України "Про державний бюджет України на 2014 року» і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затвердженими постановою КМУ від 29.01.2014 №30.

Наслідком підписання договорів про організацію взаєморозрахунків на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 №30 є фактична зміна визначеного у договорі №2335/14-КП-41 від 03.02.2014 порядку і строку проведення розрахунків за природний газ відносно сум, які охоплюються такими рішеннями, оскільки підписавши спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, НАК «Нафтогаз України» у такий спосіб виявило згоду зі зміною порядку та строків проведення розрахунків за наданий ним газ за договором №2335/14-КП-41 від 03.02.2014.

З огляду на викладене, господарський суд вважає, що вимоги не підлягають задоволенню, оскільки вищезазначені взаєморозрахунки за придбаний природний газ були здійснені не власними коштами відповідача, а через процедуру встановлену постановами Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 №30, якою передбачено, що пільги та субсидії не є коштами суб`єкта господарювання та автоматично перераховуються із спеціальних рахунків, у випадку їх надходження, на рахунки позивача.

Щодо здійснення розрахунків на підставі постанови КМУ №217 від 18.06.2014р.

Постанова КМУ №217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки» (Далі - Порядок № 217) була прийнята на виконання норм ст. 191 Закону України «Про теплопостачання», що визначає механізм перерахування коштів для проведення розрахунків з гарантованим постачальником за весь обсяг спожитого природного газу.

Згідно п. 1 Порядку № 217, останній визначає механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

Відповідно до п. 7 Порядку № 217 усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

Порядком визначено, що уповноважений банк здійснює перерахування коштів, що надходять на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями, згідно з реєстром нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію (далі - реєстр нормативів), що затверджується НКРЕКП.

Відповідно до Порядку № 217 уповноважений банк здійснює відповідно до реєстру нормативів розподілу коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів теплопостачальних і теплогенеруючих організацій та споживачів, перерахування коштів в частині вартості послуг з розподілу природного газу - на рахунок постачальника природного газу із спеціальними обов`язками.

Суд вважає, що при розрахунках шляхом розподілу коштів із застосуванням спецрахунків на підставі Постанови КМУ №217 від 18.06.2014р., АТ «К.Енерго» було позбавлене можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків, оскільки державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває Боржника від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що у Кредитора відсутні правові підстави для нарахування АТ «К.Енерго» пені та 3 % річних.

26. Між Компанією (Абонент) та Боржником (Енергопостачальна організація) був укладений Договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №153-2758-9 від 18.11.2002 року.

У відповідності до пункту 1.1. предметом Договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах передбачених цим Договором.

Відповідно до пункту 2.2.1 Договору, Енергопостачальна організація зобов`язується постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та обсягах, згідно з Додатком 1 до цього Договору.

Згідно з пунктами 2.3.1 та 2.3.2 Договору, Абонент зобов`язується Додержуватись кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені в додатку до Договору, не допускати їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії. Виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в Додатку № 4 до Договору.

Так, пунктом 2 Додатком № 4 до Договору 26 визначено, що Абонент на початку розрахункового періоду (місяця) сплачує Енергопостачальній організації вартість, заявленої у Договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період, з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця, або оформлює договір про заставу майна, згідно Закону України «Про заставу», як засіб гарантії сплати споживаємо!' теплової енергії.

Згідно з пунктом 3 цього Додатку № 4 до Договору, в разі, якщо Абонент розраховується за показниками приладів обліку:

- При перевищенні Фактичного використання теплової енергії понад заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, ця кількість перевищення самостійно сплачується Абонентом не пізніше 28 числа поточного місяця;

- У випадку, якщо фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, сальдо розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку.

Відповідно до пункту 5 Додатку № 4 до Договору, Абонент щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує в районному відділі теплозбуту № 1 за адресою: вул. Жилянська, 63, розрахункова група, тел. 227-05-24 табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акту звірки Абонент повертає в РВТ).

Разом із цим, відповідно до пункту 5.1 Договору, облік споживання Абонентом теплової енергії проводиться приладом обліку.

На виконання вказаних положень Договору, на підставі виставлених Боржником відповідних рахунків-фактур, Компанією було здійснено авансові платежі на рахунок Боржника, а саме:

-30.01.2018 року, в розмірі 143 084,16 грн (рахунок-фактура від 24.01.2018 №315);

-23.02.2018 року, в розмірі 146 447,10 грн (рахунок-фактура від 22.02.2018 №924);

-26.03.2018 року, в розмірі 198 236,77 грн (рахунок-фактура від 22.03.2018 № 1404).

На загальну суму 505 137,08 грн.

При Кредитор зазначає, що невикористаний залишок авансових платежів Компанії на рахунку Боржника за попередні періоди склав, станом на 30.01.2018 року 279 243,85 грн.

Разом із цим, в період з 01.01.2018 по 31.05.2019 року Боржник здійснив поставку теплової енергії Компанії на такі суми: 200 736,02 грн. (Акт приймання-передавання товарної продукції за січень 2018 рок)у № 1/2018-1532758 від 31.01.2018 року); 213 953,|94 грн. (Акт приймання-передавання товарної продукції за лютий 2018 року № 2/2018- 1532758 від 28.02.2018 року); 171 818,83 грн. (Акт приймання-передавання товарної продукції за березень 2018 року № 3/2018-1532758 від 31.03.2018 року); 34 099,45 грн. (Акт приймання-передавання товарної продукції за квітень 2018 року № 4/2018-1532758 від 30.04.2018 року). 2 700,00 грн. (Акт приймання-передавання товарної продукції за травень 2018 року № 5/2018-1532758 від 31.05.2018 року). Всього на суму - 640 677,29 грн.

Таким чином, залишок невикористаних авансових коштів Компанії на рахунку Боржника складає: 784 380,93 - 640 677,29 = 143 703,64 грн.

Натомість, розпорядженням Київської міської адміністрації від 27.12.2017 року №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу міста Києва від 27 вересня 2001 року», укладеною між Київською міською адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» Комунальне підприємство «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго».

З 1 травня 2018 року ПАТ «Київенерго» втратило право користування майном необхідним для забезпечення неперервності технологічного процесу виробництва, транспортування та постачання теплової енергії споживачам міста Києва, що в свою чергу підтверджується рішенням Київської міської ради від 24 квітня 2018 року №517/4581 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001», укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» на підставі рішень Київської міської ради від 21.12.2000 №128/1105, від 21.12.2000 №129/1106, від 21.12.2000 №131/1108 (зі змінами, внесеними додатковими угодами від 25.11.2002, від 28.09.2006, від 29.12.2006, від 30.04.2007, від 07.11.2013, від 30.11.2016, від 19.12.2017 відповідно до рішень Київської міської ради від 28.09.2006 № 31/88, від 28.09.2006 № 102/159, від 26.04.2007 № 474/1135, від 23.10.2013 № 274/9762, від 28.07.2016 № 854/854, від 20.06.2017 № 439/2661, розпорядження Київської міської державної адміністрації від 29.12.2006 № 1868).

ПАТ «Київенерго» з 01.05.2018 припинило діяльність у сфері теплопостачання, про що було повідомлено публічно на офіційному сайті товариства та через друковані засоби масової інформації - газета Київської міської ради «Хрещатик» випуск № 48 за 04.05.2018.

Відтак, у Боржника залишились грошові кошти які Компанія сплатила йому як попередню оплату за послуги з постачання теплової енергії у гарячій воді.

Компанія, листом від 04.06.2018 року № 28-3606/1.16-18 звернулась до Боржника (вхідний № 18/1/3/03/1/115517 від 04.06.2018 року) з вимогою перерахувати залишок коштів у розмірі 143 703,64 грн на поточний рахунок НОМЕР_1 , АТ «Ощадбанк» у місті Києві, код банку 300465, .

Однак, станом на дату подання позову, Боржник продовжує безпідставно утримувати кошти Позивача та ігнорувати його звернення.

Відповідно до Акту звіряння розрахунків за теплову енергію від 30.04.2018 року, укладеного між Компанією та Боржником, останній підтвердив наявність в нього залишку невикористаних коштів Компанії (сальдо розрахунку за теплову енергію з урахуванням ПЛВ на 01.05.2018 р) в розмірі 143 703,64 гривні.

Акт звіряння взаєморозрахунків за теплову енергію від 30.04.2018 підтверджує наявність заборгованості суб`єкта господарювання, її розмір та визнання боржником такої заборгованості.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємства та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг, оскільки не є первинним бухгалтерським документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.03.2019. у справі №910/1389/18.

Оскільки акт звіряння розрахунків за теплову енергію підписаний та скріплений печатками сторін, вказане свідчить про визнання відповідачем суми переплати в розмірі 143 703,64 грн.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається Кредитор та Боржник, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання вимог у розмірі 143 703,64 грн.

Крім того, АТ НАК «Нафтогаз України» на підставі ст.625 Цивільного кодексу України нараховано та пред`явлено до стягнення з боржника 3% річних за період з 12.06.2018 по 20.11.2019 в сумі 6224,53 грн. та інфляційні втрати в сумі 13732,22 грн. за період з 12.06.2018 по 20.11.2019.

Відповідно до вимог пункту 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 18.11.2019 у справі № 905/1965/19 відкрито провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства "К.Енерго"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до п. 3 ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Враховуючи вищезазначене суд вважає, що кінцевою датою нарахування 3% річних та інфляційних втрат є 17.11.2019.

Зробивши розрахунок 3% річних за період з 12.06.2018 по 17.11.2019, господарський суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню, а саме на суму 6189,10 грн.

Щодо нарахування інфляційних втрат, суд зазначає.

Відповідно до рекомендації Верховного Суду України №62-97р від 03.04.1997, при здійсненні розрахунку інфляційних втрат сукупний коефіцієнт інфляції за певний період визначається шляхом перемноження місячних індексів інфляції цього періоду.

Між тим, відповідно до п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» №14 від 17.12.2013р., розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Практичною проблемою застосування означених рекомендацій в розглядуваному випадку полягає у визначені методики розрахунку інфляційної індексації у випадку часткових платежів (зменшення бази нарахування індексації) протягом розглядуваного періоду, оскільки зазначені методичні роз`яснення безпосередньо не містять таких правил підрахунку. Втім, за висновком суду, такі правила можуть бути логічно виведені з наявної нормативної регламентації у розглядуваній сфері, зважаючи на таке:

а) згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України період нарахування інфляційної індексації визначається всім часом прострочення грошового зобов`язання;

б) початок відліку (момент прострочення) періоду прострочення відповідної суми грошового зобов`язання, що становить базу нарахування (перший множник) у відповідності до ст.253 Цивільного кодексу України є наступний після визначеної (кінцевої) дати платежу день.

в) кінець відліку періоду прострочення є день, що передує дню, в якому відбулося погашення/припинення відповідного грошового зобов`язання, оскільки з урахуванням п.30.1 ст.30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою - тобто день погашення визначає термін припинення відповідного зобов`язання у розумінні ч.2 ст.251 Цивільного кодексу України (як вказано в п.1.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. - день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань).

г) кількість місячних індексів інфляційної індексації в межах визначеного з урахуванням пп. а) та б) проміжку часу (перемноження яких між собою утворюють сукупний коефіцієнт другий множник), визначається кількістю цілих місяців, впродовж яких існувала непогашеним відповідна сума грошового зобов`язання тобто починаючи з наступного, за місяцем дати початку відліку періоду, і завершуючи місяцем, що передує місяцю, в якому відбулося погашення. Суд наголошує на принциповості врахування індексів виключно за цілі місяця існування прострочення певної суми, оскільки зі змісту п.6 Методики, затвердженої Наказом Державного комітету статистки №265 від 27.07.2007р. однозначно випливає, що мінімальний період застосування індексу є саме повний місяць, за який він розрахований, оскільки відсутні будь-які підстави стверджувати про знецінення коштів на відповідній коефіцієнт індексу за частину такого місяця. Означений висновок узгоджується із правовою позицією з цього приводу, сформульованою Верховним Судом у постанові №910/9938/17 від 10.10.2018р.

Враховуючи вищевикладене суд здійснив власний розрахунок інфляційних втрат за цілі місяця існування прострочення суми, а саме з 01.07.2018 по 31.10.2019 та дійшов висновку, що і вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 13732,22 грн.

З огляду на викладене, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Боржнику належить сплатити на корить Компанії кошти у розмірі 163 624, 96 грн. з яких:

143 703,64 грн. - основний борг;

6189,10 грн. - 3% річних;

13 732, 22 грн. - інфляційні втрати.

27.Рішенням Господарського суду Донецької області від 12.11.2019 по справі №905/1817/19 стягнуто з Боржника на користь Компанії пеню в сумі 8 084,24 грн, 3% річних у сумі 1 567,87 грн., інфляційні нарахування в сумі 2 705,30 грн, та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921,00 грн

Загальна сума заборгованості Боржника перед Компанією за рішенням Господарського суду Донецької області від 12.11.2019 по справі №905/1817/19 складає 14 278,41 грн.

Станом на дату подання заяви вищезазначене рішення суду не виконане.

28.Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 по справі №910/5244/18 стягнуто з Боржника на користь Компанії 14 960 418,64 грн. пені, 28 381 504,00 грн. інфляційних втрат, 3 330 764,23 грн. - 3% річних, 611 693,99 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.03.2019 по справі №910/5244/18 рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/5244/18 скасовано частково та викладено резулютивну частину рішення в наступній редакції: стягнути з Боржника на користь Компанії 8 847 082,63 грн. пені, 2 018 902,42 грн. - 3% річних, 1 888 067,24 грн. інфляційних втрат, 389 852,88 грн. витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/5244/18 залишено без змін.

Загальна сума заборгованості Боржника перед Компанією за Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.03.2019 по справі №910/5244/18 становить 13 143 905,17 грн.

Станом на дату подання заяви вищезазначене рішення суду не виконане.

29. Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.01.2019 по справі №910/5098/18 стягнуто з Боржника на користь Компанії пеню в розмірі .130 140,10 грн., 3% річних в розмірі 27 197,26 грн., інфляційні втрати в розмірі 108 019,54 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 982,28 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 по справі №910/5098/18 рішення Господарського суду міста Києва від 23.01.2019 у справі №910/5098/18 змінено та викладено резулютивну частину рішення в наступній редакції: стягнути з Боржника на користь Компанії пеню в розмірі 138 751,54 грн., 3% річних в розмірі 27 197,26 грн., інфляційні втрати в розмірі 103 915,18 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 047,96 грн., витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1 614,89 грн.

Загальна сума заборгованості Боржника перед Компанією за Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 по справі №910/5098/18 становить 275 526,83 грн.

Станом на дату подання заяви вищезазначене рішення суду не виконане.

30. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2018 по справі №910/5095/18 стягнуто з Боржника на користь Компанії 25 833,91 грн. пені, 27 019,12 грн. інфляційних втрат, 8 534,27 грн. - 3% річних, 920,81 грн. витрат по сплаті судового збору.

Загальна сумаза боргованості Боржника передКомпанією за рішенням Господарського суду міста Києва від 17.07.2018 по справі №910/5095/18 складає 62 308,11 грн.

Станом на дату подання заяви вищезазначене рішення суду не виконане.

31. Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2018 по справі №910/5101/18 стягнуто з Боржника на користь Компанії 19 060,10 грн. пені, З 675,42 грн. інфляційних втрат, 2 043,29 грн. 3% річних, 1 762,00 грн. судового збору.

Загальна сума заборгованості Боржника перед Компанією за рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2018 по справі №910/5101/18 складає 26 540,81 грн.

Станом на дату подання заяви вищезазначене рішення суду не виконане.

32. Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 по справі №910/5082/18 стягнуто з Боржника на користь Компанії 444 685,75 грн. пені, 66 268,94 грн. 3% річних, 263 831,24 грн. інфляційних втрат та 11 621,80 грн. витрат по сплаті судового збору.

Загальна сума заборгованості Боржника перед Компанією за рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2018 по справі №910/5082/18 складає 786 407,73 грн.

Станом на дату подання заяви вищезазначене рішення суду не виконане.

33. Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 по справі №910/5106/18 стягнуто з Боржника на користь Компанії 222 744,28 грн. пені, 33 702,88 грн. 3% річних, 138 093,29 грн. інфляційних втрат, 5 918,11 грн. судового збору.

Загальна сума заборгованості Боржника перед Компанією за рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 по справі №910/5106/18 складає 400 458,56 грн.

Станом на дату подання заяви вищезазначене рішення суду не виконане.

Відповідно до ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 2 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, вищезазначені рішення, які набрали законної сили, мають преюдиціальне значення, а встановлені в них обставини повторного доведення не потребують.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз Україна" до АТ «К.ЕНЕРГО» підлягають визнанню частково, а саме в розмірі 162 405 935,40 грн.

Також підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів, витрати кредитора, понесені при сплаті судового збору за подання кредиторської заяви у розмірі 3842,00грн.

-08.01.2020 до Господарського суду Донецької області надійшла заява Комунального підприємства виконавчого органу київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" про визнання грошових вимог до боржника, в якій останні просить суд визнати конкурсні вимоги до боржника в розмірі 464 820 862, 03 грн.

Згідно наданого розпорядником майна повідомлення реєстру вимог кредиторів, розпорядник майна визнає кредиторські вимоги Комунального підприємства виконавчого органу київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" частково у розмірі 2 169 362,83грн.

Розглянувши заяву Комунального підприємства виконавчого органу київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго", суд встановив:

На виконання затвердженої ухвалою Господарського суду м.Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18 Мирової угоди, укладеної напередодні опалювального сезону на умовах спільних поступок між ПАТ «НАК «Нафтогаз України», КП «КИІВТЕПЛОЕНЕРГО» та ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» (перейменовано у АТ «К.ЕНЕРГО»), з метою забезпечення безперебійного та безперервного надання послуг з постачання теплової енергії, між КП «КИІВТЕПЛОЕНЕРГО» та АТ «К.ЕНЕРГО» укладено Договори про відступлення прав вимоги (цесії) від 11.10.2018 №№ 601-18, 602-18, 603-18.

В рахунок переведеної, на виконання умов Мирової угоди у справі № 910/7807/18, на КП «КИІВТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованості Боржника перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за спожитий природний газ наведеним у Мировій угоді договорам, за умовами Договорів цесії №№ 601-18, 602-18, 603-18 АТ «К.ЕНЕРГО» відступило на користь КП «КИІВТЕПЛОЕНЕРГО» право вимоги до споживачів, які мають заборгованість за спожиту до 01.05.2018 теплову енергію, послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а також право вимоги до споживачів у частині їх зобов`язань з оплати неустойки (пеня та/або штраф), 3% річних і інфляційних нарахувань, судових та інших витрат, пов`язаних з отриманням боргу та примусовим стягненням, перелік яких визначено в додатках до договорів.

Оплата за набуті по договорами цесії № 601-18, № 602-18, № 603-18 права проведена шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою Боржника від 24.10.2018 №42АУ/20/2242 та актом про зарахування від 24.10.2018.

Кредитор вважає, що в повному обсязі провів розрахунки з Боржником за набуті права вимоги по Договорам цесії № 601-18, № 602-18, № 603-18.

Нормами ст. 519 ЦК України передбачено, що первісний кредитор (АТ«К.ЕНЕРГО») у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором (КП«КИІВТЕПЛОЕНЕРГО») за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Пунктом 4.3. Договорів цесіі №№ 601-18, 602-18, 603-18, передбачено, що АТ «К.ЕНЕРГО» відповідає перед Кредитором за недійсність переданої йому вимоги.

Пунктами 4.5 та 4.6 договорів цесії встановлено відповідальність АТ«К.ЕНЕРГО» перед КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» за відступлення недійсних вимог зі сплати суми, що не відповідає фактичним розрахункам споживача або у стягненні якої (яких) відмовлено судом. При цьому КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» зобов`язане надіслати АТ «К.ЕНЕРГО» вимогу про сплату сум, що не відповідають фактичним розрахункам споживача або у стягненні якої (яких) відмовлено судом, а АТ «К.ЕНЕРГО» зобов`язане сплатити такі суми протягом десяти робочих днів з дня надіслання КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» вимоги.

Також п. 4.7. Договорів цесії визначено, що у випадку невиконання АТ «К.ЕНЕРГО» п. 3.1.1. Договору щодо передачі документів на підтвердження відступленого права вимоги і надання документів, що не підтверджують (або підтверджують частково) право вимоги (не відповідають переліку передбаченому п. 3.1.1. Договору), АТ «К.ЕНЕРГО» зобов`язано на вимогу нового кредитора (КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО») сплатити суму коштів, що не відповідає розміру відступленого права вимоги і непідтвердженого права вимоги.

В процесі вжиття заходів до боржників, право вимоги до яких відступлено за Договорами цесії, у період з 11 жовтня 2018 року по 18 листопада 2019 року Кредитором направлено Боржнику відповідні вимоги про сплату коштів з підстав відсутності підтвердження наявності прав вимоги за договором цесії.

Станом на день відкриття справи про банкрутство грошові зобов`язання Боржника перед Кредитором за Договорам цесії № 601-18, № 602-18, № 603-18 становлять 462 590 942,29 грн., які складаються із таких вимог:

1. За 17 вимогами про сплату на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» компенсації відступленого права вимоги заборгованості споживачів у розмірі 56 941,43 грн., яка була оплачена споживачами-боржниками на рахунки АТ «К.ЕНЕРГО» (реєстр вимог (претензій), пред`явлених до Боржника за період з 11.10.2018 по 17.11.2019 щодо компенсації відступлених за Договорами цесії №№ 601-18, 602-18 та 603-18 вимог, у зв`язку із сплатою споживачем відступленої заборгованості на рахунки АТ «К.ЕНЕРГО».

Сума боргу підлягає оплаті Боржником Кредитору відповідно до п. 3.1.3 Договорів цесії, яким передбачено, що у разі отримання АТ «К.ЕНЕРГО» грошових сум від споживачів, право вимоги до яких відступлене за цими договорами, АТ «К.ЕНЕРГО» вживає заходи з повернення цих сум споживачам протягом 5 днів з моменту їх отримання або перераховує кошти на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО».

Однак, кошти від Боржника на рахунки Кредитора в погашення вимог у розмірі 56 941,43 грн. на виконання заявлених 17 вимог не надходили. Відповідей на вимоги Кредитор не отримував.

2. За 10 вимогами про сплату на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» компенсації недійсного відступленого права вимоги боргу у розмірі 4 188 514,04 грн. з підстав припинення первісного зобов`язання у зв`язку у припиненням юридичної особи або смертю боржника (реєстр вимог (претензій), пред`явлених до АТ «К.ЕНЕРГО» за період з 11.10.2018 по 17.11.2019 щодо оплати відступлених за Договорами цесії №№ 601-18, 602-18 та 603-18 недійсних вимог, з підстав припинення первісного зобов`язання у зв`язку з припиненням юридичних осіб або смертю фізично особи).

Сума боргу підлягає оплаті Боржником Кредитору відповідно до ст. 519 ЦК України та п.4.3. Договорів цесії, оскільки первісне зобов`язання вважається припиненим в силу вимог ст.607-609 ЦК України.

Однак всупереч умовам договору та норм чинного законодавства, кошти від Боржника на рахунки Кредитора в погашення вимог у розмірі 4 188 514,04 грн. на виконання заявлених 10 вимог не надходили. Відповідей на вимоги Кредитор не отримував.

3. За 130 вимогами про сплату на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» компенсації недійсного відступленого права вимоги боргу у розмірі 7 177 503,24 грн. на підставі прийнятого судом рішення про відмову у задоволенні позову/заміні сторони на стадії виконавчого провадження/видачі судового наказу/скасування судового наказу (реєстр вимог (претензій пред`явлених до АТ «К.ЕНЕРГО» за період з 11.10.2018 по 17.11.2019 щодо оплати відступлених за договорами цесії №№ 601-18, 602-18 та 603-18 недійсних вимог, у зв`язку з прийняттям судового рішення, за яким стягнення відступленого боргу неможливе).

Сума боргу підлягає оплаті Боржником Кредитору відповідно до п. 4.5 Договорів цесії, за якою AT «К.ЕНЕРГО» зобов`язане сплатити КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» суму коштів у стягненні якої відмовлено судом.

Однак, кошти від Боржника на рахунки Кредитора в погашення вимог у розмірі 7177503,24 грн. на виконання заявлених 130 вимоги не надходили. Відповідей на вимоги Кредитор не отримував.

4. За 3 вимогами про сплату на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на підставі п. 4.7. Договорів цесії № 601-18, № 602-18, № 603-18 компенсації відступленого права вимоги боргу у розмірі 356 465 122,09 грн. у зв`язку з наявністю в договорах умов про необхідність згоди сторони на заміну прав та обов`язків по договору і відсутністю такої згоди боржників на відступлення права вимоги, що є порушенням вимог ч. З ст. 512 та ч. 1 ст. 516 ЦК України та умов договорів на постачання теплової енергії, укладених між AT «К.ЕНЕРГО» та споживачами, заборгованість яких відступлена за Договором цесії № 601-18 (реєстр вимог (претензій), пред`явлених до AT «К.ЕНЕРГО» за період з 11.10.2018 по 17.11.2019, щодо оплати відступлених за Договорами цесії №№ 601-18, 602-18 та 603-18 недійсних вимог, у зв`язку з відсутністю згоди боржника на відступлення права вимог).

Зокрема, умовами договорів на постачання теплової енергії, укладеними між AT «К.ЕНЕРГО» та споживачами, заборгованість яких відступлена за Договором цесії № 601-18, передбачено, що жодна із сторін не має права передавати свої права та обов`язки третій стороні без письмової згоди іншої сторони.

AT «К.ЕНЕРГО» під час передачі первинної документації згідно актів приймання-передавання первинної документації складених на виконання пункту 3.1.1 Договорів цесії, письмові згоди споживачів теплової енергії не надавались, що свідчить про відсутність у Боржника права на відчуження (передачу) прав вимоги та свідчить про те, що Договір цесії № 601-18 в частині відступлення права вимоги суми дебіторської заборгованості у розмірі 356 465 122,09 грн. укладено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме ст. 203 ЦК України.

Але станом на день відкриття провадження у справі про банкрутство АТ «К.Енерго» кошти від боржника на рахунки Кредитора в погашення вимог у розмірі 356 465 122,09 грн. на виконання зазначених заявлених 3 вимог не надходили. Відповідей на вимоги Кредитор не отримував.

5. За 2 вимогами про сплату на рахунки КП «Київтеплоенерго» компенсації відступленого права вимоги боргу у розмірі 38 934 436,40 грн., що виник у опалювальний період 2014-2015 роки, у зв`язку з незатвердженням тарифів на теплову енергію та відсутністю первинних документів на підтвердження постачання теплової енергії та послуг, наданих АТ «К.Енерго» споживачам до 01.09.2015, оскільки згідно актів приймання-передавання первинної документації, складених на виконання пункту 3.1.1 Договорів цесії, відомості обліку споживання теплової енергії, наряди на підключення/відключення будинків до джерела тепла, акти обстеження систем теплопостачання передавались за період лише починаючи з 01.09.2015 (реєстр вимог(претензій) пред`явлених до АТ «К.Енерго» за період з 11.10.2018 по 17.11.2019 щодо оплати відступлених за договорами цесії №601-18, 602-18 та 603-18 вимог, у зв`язку з відсутністю первинних документів за період виникнення відступленого боргу).

Кошти від боржника на рахунки кредитора в погашення вимог у розмірі 38 934 436,40 грн. на виконання заявлених 2 вимог не надходили. Відповідей на вимоги Кредитор не отримував.

6. За 13 вимогами про сплату на рахунки КП «Київтеплоенерго» компенсації відступленого права вимоги боргу у розмірі 55 436 215,53 грн. у зв`язку із зверненнями споживачів та надання ними документів, що підтверджують факти невідповідності фактичного стану розрахунків споживачів з АТ «К.Енерго» та здійснення коригування нарахувань по відступленій заборгованості споживачів, згідно з п.4.6 Договорів цесії № 601-18 та №602-18 (реєстр вимог (претензій), пред`явлених до АТ «К.Енерго» за період з 11.10.2018 по 17.11.2019 щодо компенсації відступлених за договором цесії №№601-18, 602-18 та 603-18 вимог, хо у зв`язку з встановленим фактом невідповідності фактичного стану розрахунків споживачів з АТ «К.Енерго» та здійснення у зв`язку з цим коригування нарахувань споживачам).

Розмір суми коригувань підтверджується листом КК «Центр комунального сервісу» від 17.12.2019 № 02/10969 і звітом останнього від 17.12.2019 № 02/10970 (оригінали додаються). Наголошуємо на тому, що об`єктивність здійсненого КК «Центр комунального сервісу» коригування підтверджується обставинами існування довірчих відносин між ним і Боржником за договором доручення від 25.05.2018 № 123-КЕ, а також довірчих відносин із Кредитором за договорами про надання послуг від 10.05.2018 № 56 та від 15.03.2019 № 995/ЕЗ-19, за якими КК «Центр комунального сервісу» здійснював для Боржника і продовжує здійснювати для Кредитора облік заборгованості, прийом документів від споживачів та коригування заборгованості.

Кошти від Боржника на рахунки Кредитора в рахунок погашення вимог у розмірі 55 436 215,53 грн. грн. на виконання заявлених 13 вимог не надходили. Відповідей на вимоги Кредитор не отримував.

7. За 11 вимогами про сплату на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» компенсації відступленого права вимоги боргу у розмірі 303 852,14 грн. у зв`язку із зверненнями споживачів та надання ними документів, що підтверджують факти продажу або повернення орендодавцям приміщень, до яких постачалась теплова енергія або надавались послуги, що призвело до невідповідності фактичного стану розрахунків споживачів з АТ «К.ЕНЕРГО», оскільки споживачі послуги не споживали (реєстр вимог (претензій), пред`явлених до АТ «К.ЕНЕРГО» за період з 11.10.2018 по 17.11.2019 щодо оплати відступлених за Договорами цесії №№ 601-18, 602-18 та 603-18 вимог, у зв`язку із встановленням факту продажу власником або повернення орендарем орендодавцям приміщень, до яких постачалась теплова енергія або надавались послуги додається).

Кошти від Боржника на рахунки Кредитора в погашення вимог у розмірі 303 852,14 грн. на виконання заявлених 11 вимог не надходили. Відповідей на вимоги Кредитор не отримував.

8. За 1 вимогою про сплату на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» компенсації відступленого права вимоги боргу у розмірі 28 357,42 грн. у зв`язку з угодою від 01.04.2016 № 330000-04/16 про зміну зобов`язання та прощення 3% річних та інфляційної складової боргу і укладеною між АТ «К.ЕНЕРГО» та споживачем (реєстр вимог (претензій), пред`явлених до АТ «К.ЕНЕРГО» за період з 11.10.2018 по 17.11.2019 щодо оплати відступлених за Договорами цесії №№ 601-18, 602-18 та 603-18 вимог, у зв`язку з угодою від 01.04.2016 №330000-04/16 про зміну зобов`язання та прощення 3% річних та інфляційної складової боргу, укладеною між АТ «К.ЕНЕРГО» та споживачем додається).

Кошти від Боржника на рахунки Кредитора в погашення вимог у розмірі 28 357,42 грн. на виконання заявленої вимоги не надходили. Відповідь на вимогу Кредитор не отримував.

Таким чином, грошові зобов`язання АТ «К.ЕНЕРГО» перед КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» за пред`явленими вимогами (претензіями) за Договорами цесії № 601-18, № 602-18, № 603-18 на день відкриття провадження у справі про банкрутство АТ «К.ЕНЕРГО» складають 462 590 942,29 грн.

Кредитор зазначає, що невиконання з боку АТ «К.ЕНЕРГО» умов Договорів цесії та несплата зазначених вище грошових вимог призводить до неможливості виконання з боку КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» Мирової угоди затвердженої ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.10.2018 у справі № 910/7807/18 щодо погашення КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» заборгованості АТ «К.ЕНЕРГО» перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за спожитий АТ «К.ЕНЕРГО» природний газ згідно акту прийому-передачі основних боргових зобов`язань Боржника перед ПАТ «НАК «Нафтогаз України» від 11.10.2018.

22 травня 2018 року між Кредитором та Боржником укладено договір № 59 (далі- Договір), у відповідності до умов якого АТ «К.ЕНЕРГО» взяло на себе зобов`язання продавати, а КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» купувати вироблену теплоелектроцентралями (ТЕЦ - 5 та ТЕЦ - 6) теплову енергію, яка відпущена у теплові магістралі останнього та здійснювати її своєчасну оплату У повному обсязі відповідно до умов Договору (п. 1.1.).

Пунктом 4.3. Договору встановлено, що КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» сплачує АТ «К.ЕНЕРГО» попередню оплату, розраховану у додатку до цього Договору, яка відповідає вартості планового обсягу відпуску теплової енергії на відповідний розрахунковий період в порядку, передбаченому умовами Договору.

Одночасно з цим, як передбачено умовами цього пункту Договору, сторони погодили, що у разі припинення вироблення теплової енергії чи закінчення терміну дії цього Договору, всі надлишково сплачені КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» грошові кошти на банківські рахунку АТ «К.ЕНЕРГО» підлягають поверненню на рахунок Кредитора у строк, що не перевищує термін 5 (п`ять) банківських днів з дня зарахування на рахунок Боржника.

Пунктом 8.1. Договору встановлено, що строк його дії визначений сторонами до 31 липня 2019 року.

Внаслідок невиконання АТ «К.Енерго» взятих на себе зобов`язань за цим Договором та порушення його умов щодо повернення на рахунок Кредитора у визначений строк надлишково сплачених КП «Київтеплоенерго» грошових коштів, за боржником станом на 11.11.2019 обліковується заборгованість на суму 2 133 862,74 грн. (два мільйони со тридцять три тисячі вісімсот шістдесят дві грн. 74 коп.), що підтверджується угодою від 11.11.2019 №1878-19 про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог та яка станом на теперішній час не погашена.

Крім того Кредитор стверджує, що КП «Київтеплоенерго» понесло збитки на суму сплачених до державного бюджету штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 196 057,00 грн. За заниження податкового зобов`язання з ПДФ за березень 2019 року на суму 6 535 246,00 грн. внаслідок включення до складу податкового кредиту за січень-лютий 2019 року податкових накладних, складених АТ «Київтеплоенерго» з порушенням податкового законодавства.

Так, між АТ «К.Енерго» (АТ «Київенерго») та КП «Київтеплоенерго» було укладено договір від 30.04.2018 №553-18, договір від 22.05.2018 №60, договір від 27.09.2018 №223/ДПЗ-18.

На дату виникнення податкових зобов`язань з ПДВ внаслідок виконання зазначених договорів АТ «Київенерго» (Підприємством) було складено податкові накладні.

Боржник листом від 22.01.2019 №42АУ/20/120 повідомив КП «Київтеплоенерго», що з 28.12.2018 була проведена державна реєстрація зміни його найменування з Публічного акціонерного товариства «Київтеплоенерго» на акціонерне товариство «Київенерго».

В свою чергу, КП «Київтеплоенерго» було включено податкові накладні на загальну суму ПДВ 455 102,19 грн., складені підприємством як Акціонерним товариством, до податкового кредиту Податкової декларації з ПДВ за січень 2019 року, а саме:

-№2 від 01.10.2018 на загальну суму 2 716 903,50 грн., в т.ч. ПДВ 452 817,25 грн., до якої 01.03.2019 складено розрахунок коригування №2;

-№40 від 31.12.2018 на загальну суму 9 677.42 грн., в т.ч. ПДВ 1 612,90 грн.;

-№41 від 31.12.2018 на загальну суму 4 032,26 грн., в т.ч. ПДВ 672,04 грн.;

Крім того, до податкового кредиту Податкової декларації з ПДВ за лютий 2019 року було включено податкові накладні на загальну суму ПДВ 13 358 844,21 грн, складені Підприємством як від Публічного акціонерного товариства - у жовтні 2018 року та від Акціонерного товариства - у січні 2019 року, а саме:

№ 3 від 01.10.2018 на загальну суму 521 021,63 грн., в т.ч. ПДВ 86 836,94 грн.,

№ 9 від 01.10.2018 на загальну суму 66 974 673,23 грн., в т.ч. ПДВ 11 162 445,54 грн.,

№ 10 від 01.10.2018 на загальну суму 5 462 341,40 грн., в т.ч. ПДВ 910 390,23 грн.,

№ 2 від 28.01.2019 на загальну суму 7 190 029,02 грн., в т.ч. ПДВ 1 198 338,17 грн.,

№ 5 від 31.01.2019 на загальну суму 5 000 грн., в т.ч. ПДВ 833,33 грн.

В той же час, державна перереєстрація Підприємства платником ПДВ внаслідок зміни найменування відбулась лише 07.03.2019.

Згідно п.4.3 Наказу Міністерства фінансів України від 14.11.2014 № 1130 в податкових накладних/розрахунках коригування в перехідний період (від дати державної реєстрації зміни найменування до дати перереєстрації платником ПДВ внаслідок зміни перейменування) необхідно вказувати подвійну назву: Публічне акціонерне товариство «КИЇВЕНЕРГО»/Акціонерне товариство «КИЇВЕНЕРГО».

КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» від Боржника було отримано розрахунки коригування, складені датою 01.03.2019 та зареєстровані в ЄРПН протягом березня - квітня 2019 року до податкових накладних, складених за період з 28.12.2018 по 07.03.2019, та повторно до податкових накладних, до яких за цей же період було складено розрахунки коригування, вже з подвійною назвою продавця.

Оскільки назва в податковій накладній згідно п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України є обов`язковим реквізитом, вищезазначені податкові накладні в квітні 2019 року було виключено зі складу податкового кредиту за січень 2019 та лютий 2019 на загальну суму ПДВ 13 813 946,64 грн та включено до Податкової декларації за квітень 2019 року після реєстрації розрахунків коригування до вилучених зі складу податкового кредиту податкових накладних.

Зменшення вже задекларованого податкового кредиту за січень 2019 та лютий 2019 призвело до заниження задекларованого податкового зобов`язання за березень 2019 року, внаслідок чого КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» донараховано зобов`язання за березень 2019 року на суму 6 535 246,00 грн та штрафні (фінансові) санкції на суму 196 057,00 грн.

У відповідності до норм ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Таким чином керуючись нормами ст. 225 ГК України, у відповідності до якої до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, додаткові витрати - штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам.

Згідно доводів Кредитора, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» має грошові вимоги до АТ «К.ЕНЕРГО» щодо відшкодування понесених Кредитором збитків у вигляді сплачених до державного бюджету штрафних (фінансових) санкцій на суму 196 057,00 грн. внаслідок винних та протиправних дій Боржника, які полягали у складанні податкових накладних з порушенням податкового законодавства.

На підставі вищевикладеного заявник просить визнати кредиторські вимоги КП «Київтеплоенерго» до АТ «К.Енерго» на загальну суму 464 924 704,03 грн., у тому числі 3842,00 грн. витрат на оплату судового збору за подання цієї заяви.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про наступне.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.11.2019 відкрито провадження у справі № 905/1965/19 про банкрутство Акціонерного товариства «К.ЕНЕРГО» (до зміни найменування - Акціонерне товариство «КИЇВЕНЕРГО») (надалі - Боржник) (85612, Донецька обл., Мар`їнський район, місто Курахове, вул. Енергетиків, 34, ), призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Драліна Андрія Володимировича (свідоцтво № 468 від 15.03.2013; поштова адреса: 61002, м. Харків, вул. Мироносицька, 60).

В межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства до Господарського суду Донецької області звернулось КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО ВИКОНАВЧОГО ОРГАНУ КИЇВРАДИ (КИЇВСЬКОЇ МІСЬКОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ) «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» () (надалі - Кредитор) із заявою про визнання кредиторських вимог на загальну суму 464 920 862,03 грн.

Заявою про результати розгляду вимог кредитора від 30.12.2019 Боржник визнав їх частково - в загальному розмірі 2 169 362,83 грн.

Судом встановлено, що грошові вимоги Кредитора до Боржника щодо оплати компенсації вимог відступлених за Договорами про відступлення прав вимоги (цесії) від 11.10.2018 №№ 601-18, 602-18 та 603-18 (надалі - Договори цесії) мають характер штрафних санкцій.

Тобто, грошові вимоги Кредитора, які є штрафними санкціями, заявлені Кредитором не як основне зобов`язання Боржника перед Кредитором, а як міра відповідальності Боржника перед Кредитором за невиконання та/або неналежне виконання зобов`язання за Договорами цесії.

Відповідно до частини 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Оскільки штраф та пеня за природою виникнення є штрафними санкціями, що розраховуються у відсотковому відношенні до суми неналежно виконаного або не виконаного зобов`язання, то штрафні санкції, передбачені розділом 4 Договорів цесії є неустойкою у розумінні Господарського кодексу України, тобто грошовою сумою, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов' язання.

За всіма вимогами Кредитора до Боржника, які увійшли до предмету грошових вимог Кредитора за заявою про визнання кредиторських вимог (187 вимог), Кредитор не ставить питання щодо визнання відповідних зобов`язань недійсними та застосування реституції - повернення Боржнику відступленого права та отримання за нього коштів, мова йде саме про застосування певних умов Договорів цесії, а саме п. 4.3. - 4.7., умов щодо відповідальності Боржника перед Кредитором.

За умовами Договорів цесії відповідальність Боржника перед Кредитором наступає за встановлення факту порушення Боржником основного зобов`язання за Договорами цесії, яке підтверджені чітко визначеними доказами. При цьому, у будь-якому випадку Договорами цесії визначено обов`язкове звернення Кредитора до Боржника із відповідною вимогою, оскільки саме з моментом отримання Боржником відповідної вимоги наступає строк для виконання грошового зобов`язання - міри відповідальності за відповідним пунктом Договорів цесії.

Отже, необхідною умовою настання строку виконання міри відповідальності Боржника перед Кредитором є сам факт отримання Боржником відповідної вимоги Кредитора.

Так пункти 4.5 та 4.6. Договорів цесії передбачають, що Кредитор зобов`язаний надіслати на адресу Боржника вимогу про сплату суми та копії відповідних документів.

Тому, що заявляючи про кредиторські вимоги в межах справи № 905/1965/19, Кредитор має довести, що ним на адресу Боржника було направлено відповідні вимоги, а Боржником такі вимоги отримані.

Згідно доводів АТ «К.Енерго», по деяким вимогам заявленим в межах цієї справи, Кредитором не доведено направлення на адресу Боржника відповідних вимог з необхідними додатками, а відтак вважати, що за такими вимогами настав строк виконання грошового зобов`язання у вигляді штрафних санкцій немає підстав.

Крім того, суд звертає увагу, що міра відповідальності за порушення стороною зобов`язання може бути застосована виключна на умовах, передбачених договором.

Договорами цесії передбачено виключний перелік порушень зобов`язання Боржником за який передбачено відповідальність.

Так, відповідно до п. 4.7. Договорів цесії у випадку невиконання Кредитором п. 3.1.1. Договору щодо передачі документів на підтвердження відступленого права вимоги і надання документів, що не підтверджують (або підтверджують частково) право вимоги (не відповідають переліку, передбаченому п. 3.1.1. цього Договору), Кредитор зобов`язаний на вимогу Нового Кредитора сплатити суму коштів, що не відповідає розміру відступленого і не підтвердженого права вимоги.

В той же час, пунктом 3.1.1. Договорі цесії встановлено, що Сторони Договору підтверджують, що на дату підписання Додатку № 1 до цього Договору за актами прийому- передачі Кредитор передав Новому Кредитору оригінали або засвідчені належним чином копії документів, які підтверджують право вимоги, що відступається, а також інші документи та інформацію (але в будь-якому випадку без виключень та обмежень договори та/або будь-яка первинна документація, яка підтверджує стан розрахунків споживача із кредитором, електронні інформаційні реєстри, бази, розрахунки позовних вимог, що заявлені до стягнення із споживачів у судових спорах, рішення за результатами розгляду яких на дату укладення цього Договору не прийняті, акти звіряння розрахунків).

Пункт 4.7. та п.3.1.1. Договорів цесії є взаємовиключними, оскільки п. 3.1.1. Договорів цесії передбачено, що Сторони підтверджують передання Кредитором Новому кредитору всіх необхідних документів, тобто відповідальність Кредитора за п. 4.7. Договір цесії не може бути застосована.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що заявлені Кредитором вимоги з посиланням на п. 4.7. Договорів цесії є необгрунтованими, оскільки підписані Сторонами без зауважень та заперечень Договори цесії свідчать, що Боржником виконав свій обов`язок із передачі первісних документів у повному обсязі.

Відповідальність Боржника перед Кредитором за п. 4.5. Договорів цесії наступає виключно при настанні декількох подій, а саме:

7. набрання судовим рішенням законної сили, яким Кредитору буде відмовлено у стягненні зі споживача (споживачів) сум основного боргу, право вимоги яких відступається за цим Договором з підстав невідповідності поданих на їх існування документів фактичному стану розрахунків споживача перед Боржником;

8. підтвердження факту надіслання Кредитором на адресу Боржника копії відповідного судового рішення та вимогу про сплату суми (основного боргу та/або Додаткового грошового зобов`язання), у стягненні якої відмовлено на підставі відповідного судового рішення.

Відповідальність Боржника перед Кредитором за п. 4.6. Договорів цесії наступає виключно при настанні декількох подій, а саме:

9. підтвердження факту отримання Кредитором заяви споживача щодо коригування розрахунків;

10. проведення Кредитором коригування у відповідності до чинного законодавства розміру основного боргу;

11. встановлення Кредитором невідповідності фактичного стану розрахунків споживача із Боржником;

12. підтвердження факту надіслання Новим Кредитором на адресу Кредитора вимоги про сплату такої суми основного боргу та/або Додаткових грошових зобов`язань та відповідних документів, що підтверджують відсутність у споживача заборгованості (повністю або частково).

Щодо 17 вимог про сплату на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» компенсації відступленого права вимоги заборгованості споживачів у розмірі 56 941,43 грн, яка була оплачена споживачами на рахунки АТ «К.ЕНЕРГО».

Належним доказом відправлення Кредитором на адресу Боржника відповідних вимог є опис вкладення в поштове відправлення та фіскальний чек, який підтверджує надання цієї послуги поштового зв`язку.

Проте, на підтвердження направлення на адресу Боржника відповідних вимог, Кредитором надано виключно фіскальні чеки та роздруківки з офіційного сайту ПАТ «Укрпошта» щодо відповідних відправок.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що Кредитором не доведено належними доказами, що відповідні 17 вимог направлялись та отримувались Боржником, а відтак у Боржника не настав строк для виконання грошового зобов`язання - міри відповідальності за відповідним пунктом Договорів цесії.

Суд також звертає увагу, що до заяви про визнання кредиторських вимог Кредитор не надав документів, які підтверджують проведення оплати та коригування обліку відповідних заборгованостей. Із наданих Кредитором разом із заявою документів неможливо встановити, що Кредитором належними та допустимими доказами доведено факти проведення оплати споживачами та їх врахування в обліку Кредитором.

Щодо 10 вимог про сплату на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» компенсації недійсного відступленого права вимоги боргу у розмірі 4 188 514,04 грн з підстав припинення первісного зобов`язання у зв`язку з припиненням юридичної особи або смертю боржника.

Всі 10 вимог стосуються недійсності відступленого права вимоги у зв`язку з припиненням юридичної особи або смертю боржника. Однак, Договорами цесії не передбачено відповідальності Боржника перед Кредитором за передання права вимоги до юридичної особи, яка припинилась або фізичної особи, яка померла. Тобто, встановлення такого факту не є самостійною умовою застосування до Боржника будь-якої відповідальності.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 608 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У судовому засіданні встановлено, що за спірними Договорами цесії передавалась заборгованість споживачів за поставлену теплову енергію, тобто це зобов`язання не є таким, що нерозривно пов`язане із особою споживача, отже, таке зобов`язання не припинилось.

Щодо 130 вимог про сплату на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» компенсації недійсного відступленого права вимоги боргу у розмірі 7 177 503,24 грн на підставі прийнятого судом рішення про відмову у задоволенні позову/заміні сторони на стадії виконавчого провадження/видачі судового наказу/скасування судового наказу.

Суд погоджується з доводами Боржника про те, що Кредитором по заявленим вимогам розширено межі відповідальності Боржника, передбачені п. 4.5. Договорів цесії.

Так, відповідно до п. 4.5. Договорів цесії у разі якщо судовим рішенням, яке набрало законної сили, Кредитору буде відмовлено у стягненні зі споживача (споживачів) сум основного боргу, право вимоги яких відступасться за цим Договором з підстав невідповідності поданих на їх існування документів фактичному стану розрахунків споживача перед Боржником, останній зобов`язується сплатити Кредитору суму, у стягненні якої (яких) відмовлено судом.

Кредитор зобов`язаний надіслати на адресу Боржника копію відповідного судового рішення та вимогу про сплату суми (основного боргу та/або Додаткового грошового зобов`язання), у стягненні якої відмовлено на підставі відповідного судового рішення.

Боржник зобов`язаний сплатити таку суму (основного боргу та/або Додаткового грошового зобов`язання) протягом десяти робочих днів з дня надіслання Кредитором на адресу Боржника копії відповідного судового рішення та вимоги про сплату суми основного боргу та/або Додаткових грошових зобов`язань.

З урахуванням умов, викладених у п. 4.5. Договорів цесії вбачається, що відповідальність Боржника перед Кредитором наступає виключно у тому випадку, коли судовим рішенням буде встановлено невідповідність розрахунків споживача перед Боржником, вимоги за якими передані Кредитору, із фактичним станом розрахунків.

Отже, що для застосування міри відповідальності за п. 4.5. Договорів цесії обов`язковою умовою є наявність судового рішення, яке набрало законної сили і яким Кредитору відмовлено саме у стягненні основного боргу, право вимоги якого відступлене за Договорами цесії.

Дослідивши матеріали справи в цій частині, суд дійшов висновку, що зазначені вимоги Кредитора не відповідають умовам Договорів цесії.

Так, вказані 130 вимог заявлені з підстав: скасування судового наказу, відмова у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження в частині стягнення судового збору, а також рішення суду предметом яких є стягнення неустойки, інфляційних нарахувань та 3% річних.

Матеріали справи не містять судові рішення, які набрали законної сили і яким Кредитору відмовлено у стягненні зі споживача (споживачів) сум основного боргу, право вимоги яких відступається за цими Договорами з підстав невідповідності поданих на їх існування документів фактичному стану розрахунків споживача перед Боржником.

Тобто, надані Кредитором судові рішення, якими він обґрунтовує свої вимоги виходять за межі відповідальності Боржника, передбаченої п. 4.5. Договорів цесії і Кредитор не може за власним бажанням змінювати межі такої відповідальності.

Більше того, ухвали про скасування судових наказів не можуть бути підтвердженням наявності судового рішення, яким відмовлено у стягненні основного боргу, оскільки при скасуванні судового наказу заявник не позбавлений можливості звернутись до суду із відповідним позовом в порядку позовного провадження. Тобто, Кредитор не позбавлений права по таким справам звернутись у суд в порядку позовного провадження про стягнення відповідних сум основного боргу.

Рішення суду які стосуються стягнення судового збору, неустойки, інфляційних нарахувань та 3% річних виходять за межі відповідальності передбаченої п. 4.5. Договору, оскільки відповідні суми не є сумами основного боргу.

З огляду на вищевикладене суд вважає, що за таких обставин, всі 130 вищезазначених вимог Кредитора заявлені поза межами відповідальності, передбаченої Договорами цесії.

Щодо 3 вимог про сплату на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» на підставі п. 4.7. Договорів цесії компенсації відступленого права вимоги боргу у розмірі 356 465 122,09 грн у зв`язку з наявністю в договорах умов про необхідність згоди сторони на передання прав та обов`язків за відповідним договором.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, Кредитор посилається на невиконання Боржником п. 3.1.1. Договорів цесії та, як наслідок, застосування до відповідних взаємовідносин п. 4.7. Договорів цесії.

В той же час, суд приходить до висновку, що зазначені пункти Договорів цесії є взаємовиключними та не можуть бути правовим обґрунтуванням вимог в цій частині.

Так, пунктом 3.1.1. Договорів цесії встановлено, що Сторони Договору підтверджують, що на дату підписання Додатку № 1 до цього Договору за актами прийому-передачі Боржник передав Кредитору оригінали або засвідчені належним чином копії документів, які підтверджують право вимоги, що відступається.

Тобто, сам по собі факт підписання Кредитором Договорів цесії із відповідною умовою (п. 3.1.1.) без зауважень та заперечень означає, що Кредитором отримано від Боржника всі документи на підтвердження переданих вимог.

Отже застосувати по спірних взаємовідносин сторін п. 4.7. Договорів цесії неможливо.

Крім того, суд звертає увагу, що міра відповідальності Боржника перед Кредитором визначена Договорами цесії, при цьому наявність в договорах, вимоги за якими передались відповідно до Договорів цесії, умов про необхідність згоди сторони на передання прав та обов`язків за відповідним договором саме по собі не є умовою застосування до Боржника відповідальності за Договорами цесії.

Вимоги Кредитора базуються на тому факті, що відповідні договори зі споживачами, борги за якими було передано за Договорами цесії, мають застереження щодо передачі прав та обов`язків за відповідними договорами тільки за згодою сторін такого договору, а відтак Кредитор начебто позбавлений можливості вимагати повернення відповідних боргів зі споживачів.

Досліджуючи спірне питання в цій частині, судом зокрема встановлено, що до своєї заяви Кредитором надано перелік грошових вимог по вимозі № 30/вих/1-6477 від 23.04.2019, де у рядку 46 та 48 зазначено споживача - Товариство з додатковою відповідальністю «ЩЕКАВИЦЯ-ЦЕНТР», тобто Кредитором визначено споживача, вимоги до якого він заявив до відшкодування.

При цьому, Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.09.2019 по справі № 910/15302/15 заяву Кредитора щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні у справі № 910/15302/15 - задоволено, замінено стягувача: Боржника на Кредитора у справі № 910/15302/15 за позовом Боржника до ТДВ «ЩЕКАВИЦЯ-ЦЕНТР».

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.09.2019 по справі № 910/15305/15 заяву Кредитора щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні у справі № 910/15305/15 - задоволено, замінено стягувача: Боржника на Кредитора у справі № 910/15305/15 за позовом Боржника до ТДВ «ЩЕКАВИЦЯ-ЦЕНТР».

Тобто, за заявою Кредитора, було замінено стягувача у спорі зі споживачем ТДВ «ЩЕКАВИЦЯ-ЦЕНТР» і вимоги щодо цього ж споживача заявлені Кредитором до компенсації Боржником.

У рядку 137 переліку грошових вимог по вимозі № 30/вих/1-6477 від 23.04.2019 зазначено споживача - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІДІВІ», тобто Кредитором визначено споживача, вимоги до якого він заявив до відшкодування.

При цьому, Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.09.2019 по справі № 910/16288/14 заяву Кредитора щодо заміни стягувача у виконавчому провадженні у справі № 910/16288/14 - задоволено, замінено стягувача: Боржника на Кредитора у справі № 910/16288/14 за позовом Боржника до ТОВ «БІДІВІ».

Тобто, за заявою Кредитора, було замінено стягувача у спорі зі споживачем ТДВ «ТОВ «БІДІВІ»» і вимоги щодо цього ж споживача заявлені Кредитором до компенсації Боржником.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Цивільним кодексом не встановлено імперативної норми щодо обов`язкової наявності згоди боржника на зміну кредитора, тобто, в розумінні Цивільного кодексу України, Договори цесії в частині передачі прав вимоги за договорами, в яких передбачено обов`язкову згоду боржника на зміну кредитора, є оспорюваним. При цьому оспорюваний правочин є дійсним доки його недійсність не буде встановлена судом.

За змістом статті 294 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Матеріали справи не містять доказів того, що Кредитор звертався до суду із відповідним позовом про визнання Договорів цесії недійсними.

Тобто в силу приписів Цивільного кодексу України вказані Договори цесії є правомірними та дійсними, при цьому окремої міри відповідальності Боржника за наявність відповідних застережень за договорами, в яких передбачено обов`язкову згоду боржника на зміну кредитора, не встановлено.

Окрім цього, матеріали справи не підситять доказів на підтвердження того, що Кредитором на адресу Боржника разом із відповідними вимогами направлялись копії договорів, як підтвердження заявлених вимог, тобто у Боржника, в розумінні п. 4.5., 4.6. Договорів цесії не настав строк для сплати штрафних санкцій.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявлені в цій частині вимоги Кредитора є безпідставними.

Щодо 2 вимог про сплату на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» компенсації відступленого права вимоги боргу у розмірі 38 934 436,40 грн, що виник у опалювальний період 2014-2015 років, у зв`язку з незатвердженням тарифів на теплову енергію та відсутністю первинних документів на підтвердження постачання теплової енергії та послуг.

Зазначені вимоги Кредитор обґрунтовує приписами пунктів . 4.3. та п. 4.7. Договорів цесії.

Проте, з вищезазначених підстав пункт 4.7. Договорів цесії не може бути застосований до спірних взаємовідносин Кредитора із Боржником, оскільки всі Договори цесії містять пункт 3.1.1., який означає, що після беззаперечного підписання вказаних Договорів, Кредитор засвідчує факт отримання всіх без виключення документів, які підтверджують грошові зобов`язання, в тому числі за двома вищезазначеними вимогами.

Окрім цього, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів направлення Кредитором на адресу Боржника документів, підтверджуючих стан розрахунків між споживачами та Кредитором. До вимог додано лише «таблицю-перелік» споживачів, вимоги за якими повертаються Боржнику.

Також вимога Кредитора направлена на адресу Боржника, вмотивована саме пропуском строку позовної давності, а не відсутністю документів, як це передбачено умовами Договору.

Проте, пропуск строку позовної давності не припиняє зобов`язання.

Суд вважає, що на момент укладення Договорів цесії Кредитор знав або мав знати про розмір вимог, що йому відступаються, період їх виникнення та перелік первинних документів, якими такі вимоги підтверджуються. Тобто кредитор свідомо прийняв відповідні вимоги, в тому числі ті, за якими минув строк позовної давності.

Наявність документів у Кредитора щодо переданих вимог підтверджується актами приймання-передачі первинної документації, підписаних між Кредитором та Боржником.

Відтак вимоги Кредитора в цій частині є необгрунтованими та заявлені до Боржника за межами міри відповідальності, встановленої розділом 4 Договорів цесії.

Щодо 13 вимог про сплату на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» компенсації відступленого права вимоги боргу у розмірі 55 436 215,53 грн у зв`язку із зверненнями споживачів та наданням ними документів, що підтверджують факти невідповідності фактичного стану розрахунків споживачів з АТ «К.ЕНЕРГО» та здійсненням коригування нарахувань по відступленій заборгованості споживачів.

Всі 13 вимог Кредитора заявлені як відповідальність за п. 4.6. Договорів цесії.

Так, відповідно до п. 4.6. Договорів цесії у разі, якщо Кредитором, шляхом проведення коригування у відповідності до чинного законодавства розміру основного боргу за заявою споживача (право вимоги до якого відступлене за цим Договором) буде встановлений факт невідповідності фактичного стану розрахунків споживача із Боржником і сума основного боргу споживача буде меншою ніж право вимоги якої відступлене за цим Договором та/або буде відсутня повністю, Боржник зобов`язаний сплатити Кредитору суму, що не відповідає фактичним розрахункам споживача із Боржником. За домовленістю Сторін, Боржник має право сплатити (компенсувати) Кредитору таку суму як у грошовій формі так і в будь-який інший спосіб.

Кредитор зобов`язаний надіслати на адресу Боржника відповідні документи, що підтверджують відсутність у споживача заборгованості (повністю або частково) зі сплати основного боргу та/або Додаткових грошових зобов`язань.

Боржник зобов`язаний сплатити суму такого основного боргу та/або Додаткового грошового зобов`язання на рахунок Кредитора протягом десяти робочих днів з дня надіслання Кредитором на адресу Боржника вимоги про сплату такої суми основного боргу та/або Додаткових грошових зобов`язань та відповідних документів, що підтверджують відсутність у споживача заборгованості (повністю або частково) зі сплати основного боргу та/або Додаткових грошових зобов`язань.

Згідно пояснень Боржника разом із відповідними вимогами Кредитором направлено на його адресу виключно перелік відповідних споживачів та лише заяви деяких із них.

Матеріали справи також не містять належних доказів, які свідчать, що на виконання приписів вказаного пункту Договору, Кредитор надіслав адресу Боржника разом із відповідними вимогами документів, що підтверджують відсутність у споживача заборгованості (повністю або частково) зі сплати основного боргу.

До заяви про визнання кредиторських вимог Кредитором також надано лист КК «Центр комунального сервісу» від 17.12.2019 № 02/10969 і звіт КК «Центр комунального сервісу» від 17.12.2019 № 02/10970 як доказ правомірності заявлених вимог.

Проте, відповідні лист та звіт сторонньої організації жодним чином не можуть вважатися належним та допустимим доказом у цій справі, що підтверджує відсутність у споживача заборгованості, оскільки такий звіт складено поза межами Договорів цесії, а також без надання будь-яких підтверджуючих документів, не надано всіх заяв споживачів, не надано законного обґрунтування здійснення перерахунку та, як наслідок, не надано документів, які б підтверджували відсутність боргу споживачів.

За таких обставин, суд вважає, що по 13 вказаним вимогам Кредитор не дотримався приписів п 4.6. Договорів цесії, та не підтвердив належними доказами обставин, які зумовлюють настання відповідальності Боржника.

Щодо 11 вимог про сплату на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» компенсації відступленого права вимоги боргу у розмірі 303 852,14 грн у зв`язку із зверненням споживачів та 1 вимоги про сплату на рахунки КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» компенсації відступленого права вимоги боргу у розмірі 28 357,42 грн у зв`язку із угодою від 01.04.2016.

Згідно доводів Кредитора ці 12 вимог вмотивовані тим, що Боржник не надав Кредитору всіх документів, які підтверджують право вимоги, а також нараховано відповідні борги, які передавались за Договорами цесії, іншим орендодавцям/власникам приміщень.

В той же час, наявні в матеріалах справи Договори цесії містять пункт 3.1.1., який означає, що після беззаперечного підписання вказаних Договорів, Кредитор засвідчує факт отримання ним всіх без виключення документів, які підтверджують грошові зобов`язання, в тому числі за 12 вищезазначеними вимогами.

Крім того, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів направлення відповідної вимоги Боржнику за вимогою про сплату 28 357,42 грн за угодою від 01.04.2016.

Отже, Кредитором не доведено належними доказами, що відповідна вимога взагалі направлялась та отримувались Боржником, а відтак у Боржника не настав строк для виконання грошового зобов`язання - міри відповідальності за відповідним пунктом Договорів цесії.

Що стосується 11 вимог у розмірі 303 852,14 грн у зв`язку із зверненнями споживачів про повернення об`єктів оренди та надання підтверджуючих документів , то Кредитором до відповідних вимог не надані підтвердження споживачів про повідомлення Боржника про зміну користувачів орендованих приміщень.

Більше того, зміна користувача приміщення в якому надавались послуги з центрального опалення та постачання гарячої води не означає, що такі послуги не надавались.

Згідно доводів Боржника, які не спростовані Кредитором, у розпорядженні Кредитора є документи, якими підтверджено надання відповідних послуг, а також документи, які підтверджують дійсного користувача відповідних приміщень.

Отже, Кредитор не позбавлений можливості звернутись до дійсних користувачів відповідних приміщень із вимогами про погашення відповідних боргів.

З огляду на вищевикладене, вимоги Кредитора в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо збитків понесених від сплати штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 196057,00 грн.

Предметом спору у цій частині є матеріально-правові вимоги Кредитора до Боржника про стягнення 196 057,00 грн. збитків, у зв`язку із сплатою до державного бюджету штрафних (фінансових) санкцій внаслідок включення Кредитором до складу податкового кредиту за січень - лютий 2019 року податкових накладних, складених АТ «КИЇВЕНЕРГО» з порушенням податкового законодавства (не зазначено в податковій накладній про зміну організаційно правової форми з публічного акціонерного товариства Боржника, на акціонерне товариство).

За змістом ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Застосування такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків, необхідною є наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка боржника, яка проявляється у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданими збитками (збитки мають бути наслідком саме даного порушення боржником зобов`язання, а не якихось інших обставин, зокрема, дій самого кредитора або третіх осіб); вина боржника. Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення виключає відповідальність боржника за неналежне виконання ним зобов`язань у вигляді відшкодування збитків. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18.03.2015 у справі № 3-18гс15.

Заявляючи свої вимоги Кредитор виходить з наявності у спірних правовідносинах усіх чотирьох елементів цивільно-правової відповідальності, а саме наявності протиправної поведінки в діях Боржника, яка полягає у порушенні ним податкового законодавства, зокрема ст. 201 Податкового кодексу України, що в свою чергу полягає у порушенні порядку реєстрації ПН у Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за наслідками господарських операцій з Кредитором. Внаслідок цього Кредитору донараховано зобов`язання за березень 2019 року на суму 6 535 246,00 грн.

Кредитор вбачає наявність прямого причинно - наслідкового зв`язку між порушенням Боржником порядку реєстрації податкових накладних та наявності збитків у вигляді додаткових витрат по сплаті Кредитором штрафних санкцій у розмірі 196 057,00 грн.

Згідно з абз.19 п.201.10. ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна, яка містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1. цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Як вбачається з податкових накладних, наданих Кредитором, в них відображені всі необхідні відомості (стосовно предмета господарських операцій, сторін, сум коштів, які підлягають сплаті за цими операціями), та зміна організаційно-правової форми з публічного акціонерного товариства на акціонерне товариство не заважає ідентифікувати здійснену операцію, а відтак, це не є суттєвою помилкою, яка не дозволяла б ідентифікувати ці господарські операції та, відповідно, віднести суми сплаченого позивачем ПДВ до сум податкового кредиту.

Суд вважає, що помилки у виписаних Боржником податкових накладних не позбавляють право Кредитора на віднесення до податкового кредиту сум по спірних податкових накладних.

Згідно доводів Боржника, якщо ж Кредитор, вважав, що виписані Боржником податкові накладні, не дають йому право на формування податкового кредиту, то тоді він взагалі не мав права їх включати до податкового кредиту звітних місяців січень та лютий 2019 року.

З пояснень Кредитора вбачається, що вважаючи, що такі податкові накладні не дають право на формування податкового кредиту Кредитор самостійно включив їх до декларацій за січень та лютий 2019 року.

З наявного вбачається, що причиною збитків є порушення податкового законодавства саме Кредитором,

Відповідно до п. 50.1 ст. 50 Податкового кодексу України, платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку.

Як вбачається з уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період липень 2017 року, Кредитор нараховує штраф 3% у розмірі 196 057 грн. за уточнення податкових зобов`язань на суму 6 535 246 грн.

При цьому, з розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5) за липень 2019 року уточняються показники за березень 2019 року не по Боржнику, а по зовсім іншим контрагентам (ідентифікуються за індивідуальним податковим номером): 17 (ПП «БОНВОЯЖ»), 34 (ТОВ «НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЕНЕРГО- ПЛЮС»), 67 (ТОВ «ПРОФІТАЕ»), 34 (ПрАТ «Сантехкомплект»), 62 (ПП «ТРІНІТЕК»),

Окрім того, як зазначає сам Кредитор, розрахунки-коригування з вірними реквізитами до податкових накладних, із-за невірного заповнення яких у нього виникли збитки, складені 01.03.2019р.. тобто, Кредитор мав змогу заповнити декларацію з ПДВ за березень 2019 року, яка подається ним в податковий орган до 20 квітня 2019 року, вже з вірними показниками. Однак, Кредитор самостійно допусктив помилку в декларації з ПДВ у березні 2019 року й тільки у липні 2019 року її виправляє.

Також, Кредитор не надав докази подання до податкового органу уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітний період липень 2017 року, платіжні доручення на підтвердження сплати штрафу.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між штрафом, застосованим самостійно Кредитором за виправлення допущених ним же помилок при заповненні податкової декларації, та заповненням Боржником податкової накладної без зазначення іншої організаційно-правової форми, що не позбавляє право на формування податкового кредиту Кредитором.

За приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною.

Разом з тим, відповідно до ст.1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в України, та порядок їх адміністрування, платників податків та збрів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податкове законодавство України, як зазначено у ст. 3 Податкового кодексу України, складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Водночас, відповідно до ст. 1 Цивільного законодавства України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Частиною 2 ст. 1 Цивільного кодексу України передбачено, що до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Отже, виходячи із положень ч. 2 ст. 1 Цивільного кодексу України до податкових відносин цивільне законодавство не застосовується.

Також згідно з ч.1 ст. 4 Господарського кодексу України не є предметом регулювання цього Кодексу фінансові відносини за участі суб`єктів господарювання, що виникають у процесі формування та контролю виконання бюджетів усіх рівнів.

Об`єкт дослідження зводиться до з`ясування дотримання відповідачем вимог податкового законодавства щодо належного (своєчасного) оформлення податкових накладних, їх офіційної реєстрації та наявності чи відсутності у Кредитора можливості сформувати податковий кредит. Тобто об`єкт дослідження не знаходиться в площині цивільно-правових (господарсько-правових) відносин.

За вказаних обставин, суд вважає, що звернення Кредитора за відшкодуванням збитків у господарсько-правовому порядку безпідставне, оскільки порушення на яке посилається заявник відноситься до податкових відносин і регулюється Податковим кодексом України.

Окрім цього, суд звертає увагу, що на підставі Договору № 66/08-2018 від 31.08.2018, укладеного між Кредитором, Боржником та аудиторською компанією Приватне підприємство «ЕМ ДЖІ АЙ ЮКРЕЙН», останнім проведено перевірку даних облікових регістрів Боржника в частині дебіторської заборгованості всіх категорій споживачів станом на 01.08.2018 та підтвердження її залишків станом на 01.08.2018.

За результатами проведеної перевірки встановлено, що станом на 01.08.2018 підтвердженою є дебіторська заборгованість всіх категорій споживачів Боржника на загальну суму 2 850 075 640,85 грн.

За Договорами цесії Боржником відступлено Кредитору дебіторської заборгованості на загальну суму 2 316 217 554,87 грн, тобто всю суму підтверджено висновком незалежної аудиторської компанії на підставі первинних документів.

За таких обставин, твердження Кредитора щодо «недійсності грошових вимог» у зв`язку із ненаданням первинних документів спростовується також висновком незалежної аудиторської компанії.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що кредиторські вимоги Комунального підприємства виконавчого органу київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до АТ «К.ЕНЕРГО» підлягають визнанню частково, а саме в розмірі 2 169 362,83 грн.

Також підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів, витрати кредитора, понесені при сплаті судового збору за подання кредиторської заяви у розмірі 3842,00грн.

- 24.12.2019 до Господарського суду Донецької області надійшла заява Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання грошових вимог до боржника, в якій останні просить суд визнати конкурсні вимоги до боржника в розмірі 2 851 473, 80 грн.

Розпорядник майна не визнає кредиторські вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в повному обсязі.

В обґрунтування заяви Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зазначає:

Станом на 13.12.2019 заборгованість перед Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, що підлягають відшкодуванню, призначених особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б» - «з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» обліковується в розмірі 2 851 473,80 грн., яка утворилась:

-по списку 1 за період з лютого 2019 по квітень 2019 у сумі 95029,67грн.

-по списку 2 за за період з лютого 2019 по квітень 2019 у сумі 2756444,13 грн.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було направлено на адресу боржника повідомлення-розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по Списку № 1 та Списку № 2 а саме:

Повідомлення-розрахунок за лютий 2019 року фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком 1 у розмірі 30 664,98 грн. та списком 2 у розмірі 899 421,09 грн.;

Повідомлення-розрахунок за березень 2019 року фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком 1 у розмірі 27 668,01 грн. та списком 2 у розмірі 859 272,86 грн.;

Повідомлення-розрахунок за квітень 2019 року фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за списком 1 у розмірі 36 696,68 грн. та списком 2 у розмірі 997 750,18 грн.;

Кредитор зазначає, що вказана сума боргу є узгодженою, оскільки Боржником не оскаржувалось рішення органів Пенсійного фонду, щодо призначення пенсії на пільгових умовах, громадян, які працювали на займаних посадах,які дають право на призначення пенсії відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Розглянувши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві суд зазначає.

Боржник перебуває на обліку в Пенсійному фонді України як платник єдиного внеску з 26.06.1998.

У зв`язку із зміною місцезнаходження Боржника його взято на облік до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у серпні 2019 року.

При передачі пакету документів від Кредитора до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області у зв`язку із зміною місцезнаходження Боржника, останній мав заборгованість перед органами ПФУ за доставку і виплату пільгових пенсій за списками № 1 та № 2 за період лютий-квітень 2019 року в розмірі 2 851 473,80 грн.

Однак, зазначена заборгованість була передана від Кредитора до Великоновосілківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, як органу ПФУ, на обліку якого знаходиться Боржник.

Крім того, Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області 17.12.2019 за вих. № 17050/М-14 звернулось до Господарського суду Донецької області з заявою про визнання кредиторських вимог, які виникли у зв`язку із несплатою Боржником витрат за доставку і виплату пільгових пенсій за списками №1 та №2, в тому числі за період з лютий-квітень 2019 року в розмірі 2 851 473,80 грн.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 23.01.2020 Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області визнано кредитором, в тому числі за період з лютий-квітень 2019 року в розмірі 2 851 473,80 грн.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд дійшов висновку, що Боржник перебуває на обліку саме в Великоновосілківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької і має заборгованість саме перед цим органом (яка визнана судом у цій справі), тому кредиторські вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до АТ «К.Енерго» не підлягають визнанню повністю.

Керуючись ст.ст.2, 9, 45, 47, 48, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст.233 - 235, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати вимоги наступних кредиторів, що підлягають внесенню до реєстру вимог кредиторів Акціонерного товариства "К.Енерго" ():

- Акціонерного товариства "Київгаз" на суму 24 429 580,10 грн - шоста черга; 262 241 270,83 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

- Комунального підприємства "Київпастранс" на суму 513 290,10 грн - четверта черга;

-Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на суму 3 358 126, 05 грн - друга черга;

- Житлово-будівельного кооперативу "Автомобіль" на суму 215 715,12 - четверта черга;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Національна горілчана компанія" на суму 56 011, 75 - четверта черга;

- Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Палладіум" на суму 117 054,73 грн- четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

- Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на суму 83 068 9599,92 грн - шоста черга; 79 336 975, 51 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Комунального підприємства виконавчого органу київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго") на суму 2 169 362,83- четверта черга, 3842,00 грн - перша черга.

2.Розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів Акціонерного товариства "К.Енерго" () вимоги ініціюючого кредитора, на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 18.11.2019 року:

- Приватного акціонерного товариства "Науково-виробнича компанія "Гірничі машини" в розмірі 3 714 008, 11 грн - четверта черга, 19210, 00 грн - перша черга.

3.Розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів Акціонерного товариства "К.Енерго" () вимоги кредиторів, на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 23.01.2020 року:

-Акціонерне товариство "Укртрансгаз" на суму 559 387 444, 05 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга, 115 432 062,69 грн. - шоста черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Кип і Ко" на суму 67 878,77 грн- четверта черга, 3842,00 грн - перша черга, 6 316, 60 грн - шоста черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Нік" на суму 6 236 273,10 - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Чистий світ фасіліком" на суму 689 588,46 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Київська енергетична будівельна компанія" на суму 613 291,24 грн - четверта черга, 11526,00 грн - перша черга;

-Приватне акціонерне товариство "Укрсталь Конструкція" на суму 53 179, 70 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "РемМашРесурс" на суму 47 372,40 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Державне підприємство "Державний експертний центр Міністерства охорони здоров`я України" - на суму 550 477, 21 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Гунатех" на суму 441 059,68 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "БЦСП" на суму 33 360, 07 грн- четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Арена Сіті" на суму 208 148,14 - четверта черга;

-Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" на суму 131 043, 89 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Упроваджувально-виробнича фірма "Дністер" на суму 20 713,42 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на суму 397 000,32 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Енерго-Плюс" на суму 260 879, 57 грн - четверта черга;

-Державне публічне акціонерне товариство "Будівельна компанія "Укрбуд" на суму 206 972,91 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" на суму 73 019 678,20 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Комод на Лівобережній" на суму 116 750,40 грн - четверта черга;

-Підприємство з іноземними інвестиціями "Амік Україна" на суму 194 331, 96 грн. - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Торгсервіс" на суму 157 490,40 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Техномер" на суму 47772,46 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Техпремпоставка" на суму 1 099 481 583,03 грн (з яких 1 099 474 295, 03 грн - конкурсні, 7288, 00 грн - поточні ) - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпро - ТЕМ" на суму 237 615,44 грн - четверта черга;

-Акціонерне товариство "Українська залізниця" на суму 1 147 261,47 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "ПСГ Енергобуд Максима" на суму 493 838, 91 грн - четверта черга;

-Приватне підприємство "Творча майстерня "Престиж" на суму 729 243,96 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Житлово-будівельний кооператив "Мікрофон" на суму 184 096,14 - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Акціонерне товариство "ВТБ Банк" на суму 284 816,12 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Центр промислових засобів індивідуального захисту" на суму 1 313 537, 61 грн - четверта черга;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Сфера комфорту" на суму 337 837, 59 - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобальна ресторанна група - Україна" на суму 122 807, 88 грн. - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Українське національне інформаційне агентство "Укрінформ" на суму 411 068, 52 грн - четверта черга;

-Київське комунальне об`єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста "Київзеленбуд" на суму 952 714,74 грн. - четверта черга;

-Житлово-будівельний кооператив "Авіатор-15" на суму 1 008 559, 02 грн - четверта черга;

-Державне підприємство "Готельний комплекс "Київ" Управління справами Апарату Верховної Ради України" на суму 119 926,51 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "БК "Азур Груп" на суму 234 103,81 - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "СП "Стан-Комплект" на суму 125 419, 53 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "КЖБК БМУ-1" на суму 1 429 374,16 грн - четверта черга;

-Підприємство з іноземними інвестиціями "ВІП-РЕНТ" на суму 149002, 99 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Приватне акціонерне товариство "Житомирський меблевий комбінат" на суму 145145,79 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпел гріффін груп" на суму 289987,50 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Релігійна організація "Релігійна громада церкви євангельських християн - баптистів "Надія" у Дарницькому районі м. Києва" на суму 16131,39 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Акціонерне товариство Комерційний Банк "Приватбанк" на суму 33606,57 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

- ОСОБА_1 на суму 5 214,19 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "ХОТЕЛ ПРОПЕРТІ" на суму 36509,00 грн - четверта черга;

- ОСОБА_2 на суму 65758,40- четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "ГОТЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС "РУСЬ" на суму 263409,03 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Міськбудінвест" на суму 105 435,04 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "ТМСПЕЦМАШ" на суму 82 791,67 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД ИРБИС" на суму 65334,51 грн - четверта черга;

-Арбітражний керуючий Звєздичіва Максима Олександровича на суму 23 497, 25 грн - четверта черга;

-Товариство з додатковою відповідальністю "Укренергопром" на суму 34 481,03 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на суму 200 597,94 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" на суму 35 222,10 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Універ 21 ЛТД" на суму 81 255,65 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронне об`єднання "Спрут" на суму 88866,84 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Приватне підприємство "Август Груп" на суму 432 754,86 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Державна інноваційна фінансово-кредитна установа на суму 21 905, 42 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Державне підприємство "Санаторій "Конча-заспа" на суму 107 089, 04 грн - четверта черга;

-Комунальна корпорація "Київавтодор" на суму 69 292, 33 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Сейфеті" на суму 69 645, 33 грн - четверта черга;

- Національний музей Тараса Шевченка на суму 129352,53 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "ТД "БМТ" на суму 269 536, 04 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Сервіс" на суму 154 903, 81 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Столичний ЦУМ" на суму 1 485 905, 34 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрхотелінвест Компані" на суму 244 873, 37 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Новий Друк" на суму 59 164,87 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Київська міська організація Товариство сприяння обороні України на суму 104223,63 грн - четверта черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Інжиніринг системс груп" на суму 347 751,45 грн - четверта черга;

-Акціонерне товариство "Правекс Банк" на суму 109 093,24 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

- Великоновосілківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області на суму 7 643 818, 05 грн - друга черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Товариство Видубичі" на суму 23 292,81 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга;

-Товариство з обмеженою відповідальністю "Аваль-Транс" на суму 82 420,89 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга.;

-Державне підприємство "Українська геологічна компанія" на суму 68 128,00 грн - четверта черга; 3842,00 грн - перша черга.

4.Розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів Акціонерного товариства "К.Енерго" () вимоги кредиторів, на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 07.02.2020 року:

- ОСОБА_3 на суму 1667,13 грн - четверта черга;

-Відокремлений підозріл "Конструкторське бюро атомного приладобудування та спеціального обладнання" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на суму 29161,12 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Підприємтсво з іноземними інвестиціями "Амік Україна" на суму 3842,00 грн - перша черга.

5.Розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів Акціонерного товариства "К.Енерго" () вимоги кредиторів, на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 08.04.2020 року:

-Національна академія внутрішніх справ на суму 2 199 420, 47 грн. - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

- Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" на суму 697 985,77 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга.

6.Розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів Акціонерного товариства "К.Енерго" () вимоги кредиторів, на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 30.04.2020 року:

Державна компанія з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення "Укрспецекспорт" на суму 63103,84 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-МАРКЕТ" на суму 4 059 790, 35 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Жилово - будівленого кооперативу "Авіатор-15" на суму 3842,00 грн - перша черга.

7.Розпоряднику майна внести до реєстру вимог кредиторів Акціонерного товариства "К.Енерго" () вимоги кредиторів, на підставі ухвали господарського суду Донецької області від 14.07.2020 року:

-Управління поліції охорони в м. Києві на суму 259,61 грн - шоста черга; 59161,61 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Вєнтус Ресурс" на суму 2 584 214,65 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Ременергокомплект" на суму 788 696,07 грн - четверта черга;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Об`єкт" на суму 156 079,39 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" на суму 68407,79 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" на суму 54 894 761,10 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга;

- Приватного акціонерного товариства "ЕРА" на суму 1 098 378,14 грн - четверта черга, 3842,00 грн - перша черга.

8. Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві у визнанні кредитором боржника на суму 2 851 473, 80 грн.

9.Вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника підлягають погашенню за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Призначити дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів на 21.08.2020 року.

Збори кредиторів та комітет кредитор розпоряднику майна провести відповідно до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства.

Розпоряднику майна надати суду:

- протокол загальних зборів кредиторів на якому обраний комітет кредиторів;

- протокол зборів кредиторів, на якому вирішене питання щодо подальшої процедури банкрутства по справі

Призначити дату підсумкового засідання суду на 24.09.2020 року о 14:15 год., каб. 412.

Викликати у підсумкове засідання комітет кредиторів, боржника та розпорядника майна.

У судовому засіданні 12.08.2020 оголошено і підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 14.08.2020 року.

Ухвала набирає чинності у строк та порядку, визначеному ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвала може бути оскаржена протягом строку, встановленого ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Е.В. Зекунов