РІШЕННЯ

Іменем України

10 серпня 2020 року м. Чернігівсправа № 927/494/20

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк",

юридична адреса: вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001

адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027;

відповідач: Фізична особа-підприємець Ярошевський Геннадій Миколайович,

АДРЕСА_1 ,

код НОМЕР_1

предмет спору: про стягнення 23165,08 грн

Без виклику сторін

Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" подано позов до Фізичної особи-підприємця Ярошевського Геннадія Миколайовича про стягнення 23165,08 грн, з яких: 20833,31 грн заборгованості за кредитом, 16,66 грн заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 2305,28 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 9,83 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору №б/н від 26 червня 2019 року.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 15 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та всіх доказів, що підтверджують викладені у відзиві обставини протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі; встановлено позивачу строк протягом 7 (семи) календарних днів з моменту отримання відзиву на позов для подачі до суду відповіді на відзив з одночасним надсиланням копії відповіді на відзив та доданих до неї доказів відповідачу; встановлено відповідачу строк протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання відповіді на відзив для подачі до суду заперечення на відповідь позивача на відзив з одночасним надсиланням його копії разом з доданими до нього документами позивачу.

Про отримання позивачем 23 червня 2020 року ухвали господарського суду від 15 червня 2020 року свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 15 червня 2020 року, направлена відповідачу по справі - Фізичній особі-підприємцю Ярошевському Геннадію Миколайовичу за адресою місця реєстрації: АДРЕСА_1 , повернулась на адресу суду з відміткою відділення зв`язку "адресат відсутній".

У відповідності до отриманого судом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідач - Фізична особа-підприємець Ярошевський Геннадій Миколайович зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місце проживання зазначено: АДРЕСА_1 .

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі, якщо ухвалу про відкриття провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи від відповідача не надходило.

Крім того, 24 червня 2020 року в порядку ст. 122 Господарського процесуального кодексу України на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет розміщено повідомлення відповідача ФОП Ярошевського Г.М. про відкриття провадження у справі №927/494/20 за позовом АТ КБ "Приватбанк" про стягнення 23165,08 грн.

Слід також зазначити, що інформація стосовно слухання судом справ є публічною і розміщується на офіційному сайті Господарського суду Чернігівської області в мережі Інтернет, що також свідчить про наявність у учасників справи можливості дізнатись про слухання справи за їх участю.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відзиву на позов у встановлений строк відповідачем суду не надано. Заяв та клопотань від відповідача щодо продовження строку подання відзиву на позовну заяву не надходило.

За загальними принципами здійснення судочинства, що також відображені у ст. 13, 14 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах диспозитивності та змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Приписами ст. 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом також враховано, що в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Таким чином, враховуючи вчинені судом дії по направленню судової кореспонденції за адресою відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також розміщення повідомлення відповідача ФОП Ярошевського Г.М. про відкриття провадження у справі №927/494/20 на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, але відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзиву на позов у встановлений судом строк відповідач не надав та не заперечив стосовно позовних вимог, поважність причин неподання відзиву на позовну заяву суду не повідомив, заяв та клопотань від відповідача не надходило, у зв`язку з чим рішення приймається за наявними матеріалами справи на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

26 червня 2019 року Фізичною особою-підприємцем Ярошевським Геннадіем Миколайовичем (клієнт) через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано з використанням електронного цифрового підпису Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" від 25 червня 2019 року /а.с. 14-15/.

Підписанням цієї Заяви клієнт приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання послуги "КУБ", що розміщені на сайті ПАТ КБ «Приватбанку» pb.ua. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом.

Відповідно до п.1 Заяви, до істотних умов кредитного договору належать:

1.1. Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни;

1.2. Розмір кредиту: 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень;

1.3. Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі коштів клієнту;

1.4. Проценти за користуванням кредитом: перші 6 місяців 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,6% від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту);

1.5. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем видачі коштів клієнту, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.

Сторони узгодили, що графік погашення кредиту надається у Додатку №1 до цієї Заяви та доступний клієнту у системі "Приват24 для бізнесу".

1.6. У випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п.1.5. Заяви, клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних в п.1.4, сплатити банку проценти у розмірі 4% в місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі і згідно з розділом 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг.

1.7. Клієнт доручає Банку розмістити у мережі інтернат відомості про його бізнес-проект, за яким Банк надає кредит.

1.8. В разі участі Клієнта у програмах відшкодування частини кредиту за рахунок державного та/або міського бюджетів Клієнт дає Банку дозвіл на розкриття банківської таємниці та будь-якої іншої інформації з обмеженим доступом, в тому числі персональних даних, розпоряднику коштів, який здійснює таке відшкодування, з метою здійснення контролю за цільовим використанням кредитних коштів.

1.9. Укладення кредитного договору здійснюється шляхом підписання Клієнтом цієї Заяви шляхом накладення електронного цифрового підпису в системі «Приват24 для бізнесу» або у сервісі "Paperless" або Іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

1.10. Кредитний договір вважається укладеним, якщо Клієнт підписав цю Заяву протягом 10 днів з дата направлення Заяви Клієнту в системі «Приват24 для бізнесу» або у сервісі "Paperless". Якщо Клієнт підписав Заяву пізніше цього терміну, вона втрачає дію і укладення договору можливе тільки після подачі нової заяви на отримання кредиту та нового прийняття рішення Банком щодо можливості кредитування Клієнта.

Розділом 3.2.8. Умов, визначено умови та правила надання "Кредиту "КУБ" (далі - Умови), які затверджені рішенням Правління АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 09 лютого 2017 року, що підтверджується витягом з Протоколу №10 засідання Правління від 09 лютого 2017 року.

Так, розділом 3.2.8.1. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий "Кредит КУБ" для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" (далі Заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.

Розмір кредиту, який може бути наданий в рамках Послуги, складає від 50000,00грн до 1000000,00грн (п. 3.2.8.2. Умов).

Пунктом 3.2.8.3.1. Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

Сторонами укладено додаток №1 до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" №б/н від 25 червня 2019 року, а саме Графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, згідно якого сторони обумовили погашення заборгованості на протязі 12 місяців з оплатою суми кредиту рівними частинами по 4166,67 грн помісячно, сумою процентів щомісячно з 1-го по 6-ий місяць в розмірі 5066,67 грн, з 7-го по 12-ий місяць щомісячно - 4966,67 грн.

Сплата процентів за користування кредитом передбачена п. 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.3., 3.2.8.9., 3.2.8.9.1.,3.2.8.9.2. Умов.

Отже, суд вважає, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів (комісії) за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1-3 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч.1, 2 ст. 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України закріплено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших, стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Отже, укладений між сторонами кредитний договір від 26 червня 2019 року за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із вищевказаних Заяви та Умов.

26 червня 2019 року, на підставі укладеного договору, позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача, кредитні кошти у розмірі 50000,00 грн, в підтвердження чого позивачем надано виписку з 26.06.2019 по 12.05.2020.

На підтвердження зазначених вище обставин, позивач надав копії Заяви про приєднання до Умов від 25 червня 2019 року, файлу перевірки електронного цифрового підпису, кваліфікованих сертифікатів відкритого ключа, витягу з "Умов та правил надання банківських послуг" (затверджений на засіданні Правління АТ КБ "Приватбанк" від 09 лютого 2017 року, протокол № 10), виписок по рахунку відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 1.3. Заяви про приєднання до Умов від 25 червня 2019 року встановлено строк повернення кредиту - 12 місяців з дати видачі коштів.

З врахуванням того, що кошти були перераховані позивачем на поточний рахунок відповідача 26 червня 2019 року, строк повернення кредиту визначено 26 червня 2020 року.

Відповідач частково здійснив погашення кредиту на суму 29166,69 грн, що підтверджується випискою з 26.06.2019 по 12.05.2020.

10 квітня 2020 року позивач направив на адресу відповідача повідомлення №J6QCNKUB0WWQ9 від 08 квітня 2020 року з вимогою погасити прострочену заборгованість у строк до 08 травня 2020 року та повідомив, що у випадку її непогашення кредитний договір буде розірваний починаючи з 09 травня 2020 року (а.с. 33-35).

Доказів погашення заборгованості суду не надано.

Таким чином, суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором кредиту від 26 червня 2019 року виконав належним чином, відповідач заборгованість по кредиту в повному обсязі не погасив, у зв`язку з чим за відповідачем утворилась заборгованість перед АТ КБ "Приватбанк" за вищезазначеним кредитним договором станом на 12 травня 2020 року по заборгованості за кредитом у розмірі 20833,31 грн.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором від 26 червня 2019 року стало підставою для звернення позивача до суду для захисту свого порушеного права.

Пунктом 3.2.8.3.1. Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві.

Як встановлено статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач, всупереч вимогам чинного законодавства та умовам кредитного договору від 26 червня 2019 року, свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконав.

Таким чином, суд встановив, що позивач свої зобов`язання за договором кредиту від 26 червня 2019 року виконав належним чином, відповідач заборгованість по кредиту в повному обсязі не погасив, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість по сплаті кредиту у розмірі 20833,31 грн.

За таких обставин, враховуючи наданий позивачем розрахунок та надані документи, позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості по сплаті кредиту за період з 26 червня 2019 року по 12 травня 2020 року у розмірі 20833,31 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Позивач у позовній заяві зазначає, що заборгованість відповідача перед АТ КБ "Приватбанк" за вищезазначеним кредитним договором станом на 12 травня 2020 року становить 23165,08 грн та складається з:

-20833,31 грн заборгованість за кредитом;

-16,66 грн заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість згідно пунктів 3.2.8.3.3 та 3.2.8.9.1. Умов;

-2305,28 грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.8.3.2. та 3.2.8.9. Умов;

-9,83 грн заборгованість з пені, нарахованої згідно пункту 3.2.8.10.1 Умов.

Згідно ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до пунктів 3.2.8.5.2. Умов, відповідач взяв на себе зобов`язання оплатити щомісячні проценти за користування кредитом.

Відповідно до п. 3.2.8.9. Умов, за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.3. цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

За змістом п. 3.2.8.3.2. Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі, та згідно Графіку, визначених в Заяві та Тарифах, тобто: перші 6 місяців - 1,8% в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця - 1,6% від початкового розміру кредиту (п.1.4 Заяви).

За таких обставин, враховуючи наданий позивачем розрахунок та надані документи, позовні вимоги позивача щодо стягнення відсотків за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії за період з 26 червня 2019 року по 12 травня 2020 року у розмірі 2305,28 грн є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 3.2.8.3.3. Умов визначено, що при порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов`язання Клієнт сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві, а саме: 4% в місяць від суми простроченої заборгованості (п.1.6 Заяви).

Як вбачається із матеріалів справи, за порушення строку погашення заборгованості за кредитом за період з 26 червня 2019 року по 12 травня 2020 року, позивачем на прострочену заборгованість нараховано 16,66 грн відсотків.

За таких обставин, враховуючи наданий позивачем розрахунок та надані документи, позовні вимоги позивача щодо стягнення 16,66 грн відсотків, нарахованих на прострочену заборгованість за період з 26 червня 2019 року по 12 травня 2020 року є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Як встановлено судом, п.1.6. Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "Куб", сторони визначили, що у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, Клієнт зобов`язаний додатково до процентів, вказаних в п.1.4., сплатити Банку неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8. Умов та Правил надання банківських послуг.

Пунктом 3.2.8.10.1. Умов визначено, що у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредиту, передбачених п. 3.2.8.3.2., 3.2.8.3.1., 3.2.8.9., 3.2.8.3.1. цього Договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, зокрема, виконання зобов`язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому співвідношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені, нарахованої позивачем за період з 01 березня 2020 року по 12 травня 2020 року у сумі 9,83 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Станом на день винесення рішення відповідач доказів сплати заборгованості суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені допустимими доказами, тому доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 42, 73-80, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ярошевського Геннадія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027, ) 20833,31 грн заборгованості за кредитом, 16,66 грн заборгованості за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість, 2305,28 грн заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 9,83 грн пені.

3.Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ярошевського Геннадія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: а/с 1800, м. Дніпро, 49027, ) 2102,00 грн судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення складено та підписано 10 серпня 2020 року.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду, з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, у строки, визначені ст. 256 цього Кодексу.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/