УХВАЛА

06 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 916/2459/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кролевець О.А. - головуючий, Губенко Н.М., Кондратова І.Д.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2020

(головуючий - Аленін О.Ю., судді Лавриненко Л.В., Філінюк І.Г.)

та рішення Господарського суду Одеської області від 23.12.2019

(суддя Невінгловська Ю.М.)

у справі №916/2459/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Морський сервіс України"

до Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство"

про стягнення 281 068,46 грн,

ВСТАНОВИВ:

21.08.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Морський сервіс України" (далі - ТОВ "Морський сервіс України") звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство"(далі - ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство"), в якій просило стягнути грошові кошти у розмірі 281 068,46 грн з яких: 262 987,20 грн заборгованість за договором з ремонту корпусу баржі UDP-SL-007-УДП №КСБСРЗ/203 від 30.10.2018, 13 412,34 грн борг з урахуванням індексу інфляції та 4668,92 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 23.12.2019, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2020, позов у справі №916/2459/19 задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 262 987,20 грн заборгованості за договором, 4647,31 грн - 3% річних та 4465,70 грн інфляційних втрат, в решті позову відмовлено.

27.07.2020 ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 та рішення Господарського суду Одеської області від 23.12.2019 у справі №916/2459/19, разом з клопотанням про відстрочення від сплати судового збору.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, передбачених підпунктами "а-г" цієї норми.

За змістом ч. 7 ст. 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року встановлений у розмірі 2102,00 грн.

У п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом спору у справі №916/2459/19 є стягнення 281 068,46 грн з яких: 262 987,20 грн заборгованість за договором з ремонту корпусу баржі UDP-SL-007-УДП №КСБСРЗ/203 від 30.10.2018, 13 412,34 грн борг з урахуванням індексу інфляції та 4668,92 грн 3% річних. Оскільки предметом спору у справі №916/2459/19 є стягнення суми меншої, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2020 рік - 1 051 000,00 грн), то у розумінні ГПК України судові рішення у цій справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Пунктом 2 частини 3 статті 287 ГПК України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у ч. 1 ст. 293 ГПК України і це повністю узгоджується з положеннями ст. 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №916/2459/19 є стягнення суми, що є меншою, ніж п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у касаційній скарзі не наведено обґрунтування наявності обставин, передбачених пп. "а-г" п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, то касаційну скаргу ПрАТ "Українське Дунайське пароплавство" подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню

Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд, дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №916/2459/19 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Крім того, оскільки Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скаржника, то клопотання про відстрочення від сплати судового збору не розглядається.

Керуючись статтями 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Українське Дунайське пароплавство" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 08.07.2020 та рішення Господарського суду Одеської області від 23.12.2019 у справі №916/2459/19.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами. Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.А. Кролевець

Судді Н.М. Губенко

І.Д. Кондратова