УХВАЛА

м. Київ

04.08.2020Справа № 15/172-б

За заявою Управління Пенсійного фонду України у Солом`янському районі міста Києва

до Промислової академії (ідентифікаційний код 14315017)

про банкрутство

Суддя Пасько М.В.

Представники:

від заявника не з`явились,

від боржника не з`явились.

В судовому засіданні приймали участь: Бєльський-Панасюк О.О. - предст. за дов. Мінекономіки, Оксамитний М.М. - предст. за дов. ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі", Круцюк А.В. - предст. за дов. Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Шелест Ю.В. - предст. за дов. ГУ ДПС у м. Києві, Нестеренко О.А. - ліквідатор боржника, Краснюк В.А.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заявник звернувся до суду з заявою про порушення справи про визнання боржника банкрутом, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.11 порушено провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду від 20.03.12 призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гусака Ю.М.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду від 25.12.12 затверджено реєстр вимог кредиторів.

У зв`язку із закінченням строку повноважень судді Господарського суду міста Києва Баранова Д.О., судове засідання призначене на 17.09.14 не відбулося, а справа передана на повторний автоматичний розподіл.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 22.09.14 призначено автоматичний розподіл справи.

Внаслідок вказаного розподілу справа № 15/172-б передана для розгляду судді Паську М.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.15 затверджено реєстр вимог кредиторів станом на 07.07.15 на загальну суму 1.822.198, 66 грн. та відкладено розгляд справи на 13.08.15.

Постановою Господарського суду міста Києва від 22.10.15 визнано боржника банкрутом та призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Нестеренко О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.16 затверджено реєстр вимог кредиторів зі змінами у зв`язку з включенням до нього вимог поточних кредиторів, які визнанні судом на загальну суму 3.699.488, 48 грн.

Постановою Київського апеляційного Господарського суду від 08.06.16 апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишені без задоволення, а ухвала Господарського суду міста Києва від 22.03.16 - без змін.

Постановою Вищого Господарського суду України від 14.09.16 постанову Київського апеляційного Господарського суду від 08.06.16 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.03.16 в частині розгляду кредиторських вимог ОСОБА_2 скасовано, справу в частині розгляду кредиторських вимог ОСОБА_2 передано на новий розгляд.

Постановою Вищого Господарського суду України від 28.09.16 касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, постанову Київського апеляційного Господарського суду від 08.06.16 та ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.03.16 в частині розгляду кредиторських вимог ОСОБА_3 скасовано, справу в скасованій частині передано на новий розгляд.

Постановою Вищого Господарського суду України від 28.09.16 касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного Господарського суду від 08.06.16 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.03.16 в частині розгляду кредиторських вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 задоволено частково, постанову Київського апеляційного Господарського суду від 08.06.16 та ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.03.16 в частині розгляду кредиторських вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , справу в скасованій частині передано на новий розгляд.

Автоматизованою системою документообігу суду розподілено справу № 15/172-б та визначено суддю Чеберяка П.П.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.17 (Чеберяк П.П.) задоволено заяви з кредиторськими вимогами до боржника ОСОБА_2 на суму 345.087, 03 грн., ОСОБА_1 на суму 785.751, 08 грн., ОСОБА_3 на суму 132.778, 08 грн., а заяву ОСОБА_4 про визнання поточних кредиторських вимог до боржника на суму 133.252, 04 грн. грн. залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного Господарського суду від 10.04.17 ухвалу Господарського суду м. Києва від 13.02.17 залишено без змін.

Постановою Вищого Господарського суду України від 18.07.17 частково змінено постанову Київського апеляційного Господарського суду від 10.04.17.

За резолюцією керівництва справу передано для розгляду судді Паську М.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.09.17 задоволено заяву Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про заміну кредитора у справі № 15/172-б, продовжено ліквідатору боржника арбітражному керуючому Нестеренку О.А. строк для подання суду на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на шість місяців, тобто до 26.03.18, задоволено заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про виправлення помилки в повідомленні про визнання боржника банкрутом, відхилено, заяву ОСОБА_3 про внесення змін до реєстру вимог кредиторів (про визнання окремим кредитором), задоволено клопотання представника Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про усунення ліквідатора боржника та витребування відомостей в частині витребування відомостей та відкладено розгляд справи на 19.10.17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.17 відхилено клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про усунення ліквідатора боржника та клопотання про скликання комітету кредиторів, а також відкладено розгляд справи на 30.11.17.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.06.18 замінено кредитора у справі Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві та відкладено розгляд справи на 05.07.18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.18 продовжено ліквідатору боржника строк для подання суду на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на шість місяців, тобто до 05.01.19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.10.18 замінено кредитора у справі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві його правонаступником - Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у м. Києві (ідентифікаційний код 41312290).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.08.19, зокрема,продовжено ліквідатору боржника строк для подання суду на затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута на шість місяців, тобто до 20.02.2020.

24.10.19 від Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України надійшло клопотання про заміну учасника у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.19 призначено розгляд спарви на 28.11.19.

13.11.2019 від ліквідатора боржника надійшла заява про роз`яснення ухвали Господарського суду міста Києва від 09.07.2018. До заяви доданий Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 12.11.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.19 задоволено заяву ліквідатора боржника про роз`яснення ухвали Господарського суду міста Києва від 09.07.2018.

26.11.19 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про постановлення окремої ухвали у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2019 винесено окрему ухвалу на Державну фіскальну службу України.

Постанова ПАГС від 21.01.20 залишено без змін ухвалу Господарського суду міста Києва від 13.11.19.

За резолюцією керівництва справу передано для розгляду судді Паську М.В.

Враховуючи викладене вище, розгляд справи призначено на 12.03.2020.

21.02.2020 від представника ГУ ДПС у м. Києві надійшла заява про відсторонення ліквідатора боржника.

11.03.2020 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2020 відкладено розгляд справи на 21.04.2020.

16.04.2020 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

21.04.2020 від ГУ ДПС у м. Києві надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судове засідання призначене 21.04.2020 не відбулося.

05.05.2020 представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшло клопотання про закриття провадження у справі.

29.05.2020 від ГУ ДПС у м. Києві надійшло клопотання про винесення окремої ухвали.

29.05.2020 від ГУ ДПС у м. Києві надійшло клопотання про накладення арештів на майно боржника.

Враховуючи викладене вище, розгляд справи призначено на 07.07.2020.

07.07.2020 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

07.07.2020 від ліквідатора боржника надійшов відзив на клопотання представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про закриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2020 відкладено розгляд справи на 23.07.2020.

23.07.2020 від ліквідатора боржника надійшов на затвердження звіт та ліквідаційний баланс.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2020 відкладено розгляд справи на 04.08.2020.

04.08.2020 від ліквідатора боржника надійшли уточнення до звіту.

04.08.2020 від ліквідатора боржника надійшло клопотання про затвердження звіту про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі № 15/172-б.

У судовому засіданні, розглянувши клопотання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України про заміну учасника у справі, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України є правонаступником Міністерство економічного розвитку та торгівлі України.

Відповідно до ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб`єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Згідно ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України однією із підстав заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 3 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Інших обмежень права кредитора на укладення договору уступки вимог законодавство не містить.

Відповідно до положень ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене вище, подане клопотання підлягає задоволенню.

Також, у судовому засіданні, розглянувши заяву ГУ ДПС у м. Києві про відсторонення ліквідатора боржника, суд встановив наступне.

В поданій заяві представник ГУ ДПС у м. Києві просить суд відсторонити ліквідатора боржника арбітражного керуючого Нестеренка О.А. від виконання його обов`язків.

Відповідно до ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою.

Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого;

2) зловживання правами арбітражного керуючого;

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого;

6) наявності конфлікту інтересів.

Комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності підстав. За наявності підстав для відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень або за клопотанням комітету кредиторів господарський суд протягом 14 днів постановляє ухвалу про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень.

Поряд з зазначеним, порядок організації та проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів встановлено приписами 48 Кодексу.

Згідно з приписами частини третьої статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства збори кредиторів у провадженні у справі про банкрутство скликаються арбітражним керуючим за його ініціативою, за ініціативою комітету кредиторів чи інших кредиторів, сума вимог яких становить не менше ніж третину всіх вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, або за ініціативою однієї третини кількості голосів кредиторів. Збори кредиторів на вимогу комітету кредиторів або окремих кредиторів скликаються арбітражним керуючим та проводяться протягом двох тижнів з дня надходження письмової вимоги про їх скликання. У разі якщо арбітражний керуючий не скликає збори кредиторів, комітет кредиторів чи інші кредитори, які ініціюють скликання зборів кредиторів, мають право скликати збори кредиторів самостійно.

Частиною восьмою вказаної статті Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, зокрема про: звернення до господарського суду з клопотанням про призначення арбітражного керуючого, припинення повноважень арбітражного керуючого та про призначення іншого арбітражного керуючого; інші питання, передбачені цим Кодексом. У роботі комітету мають право брати участь з правом дорадчого голосу арбітражний керуючий, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, забезпечений кредитор, у разі необхідності представник органу, уповноваженого управляти державним майном, і представник органу місцевого самоврядування.

Відповідно до приписів частини дев`ятої статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість голосів кредиторів, присутніх на зборах (комітеті) кредиторів.

Приписами частини одинадцятої статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що засідання комітету кредиторів скликається та проводиться за правилами, визначеними для зборів кредиторів.

Виходячи з аналізу наведених норм, для відсторонення (усунення) арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання повноважень, суд повинен ретельно дослідити виконання арбітражним керуючим покладених на нього обов`язків та надати оцінку діям арбітражного керуючого (ліквідатора), та у разі встановлення факту невиконання або неналежного виконання обов`язків арбітражним керуючим - відсторонити (усунути) арбітражного керуючого від виконання повноважень.

З аналізу змісту приписів ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень ліквідатора у разі звернення комітету кредиторів до господарського суду з таким клопотанням у будь-який час та, при цьому, незалежно від наявності підстав. Таке клопотання комітету кредиторів є окремою, додатковою до наведеного переліку із 6-ти пунктів абзацу другого ч. 4 ст. 28 Кодексу підставою для відсторонення.

Вирішуючи питання про наявність клопотання комітету кредиторів, що може бути умовою для відсторонення арбітражного керуючого з підстав, передбачених абзацом третім ч. 4 ст. 28 Кодексу України з процедур банкрутства, суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.02.2020 комітетом кредиторів в складі одного учасника ГУ ДПС у м. Києві прийнято рішення відсторонити ліквідатора боржника арбітражного керуючого Нестеренка О.А. від виконання його обов`язків.

Рішення комітету кредиторів, щодо відсторонення ліквідатора боржника нічим не обґрунтоване, окрім як, неявкою ліквідатора боржника на збори комітету кредиторів.

Відповідно до приписів статті 13 Кодексу України з процедур банкрутства під час здійснення своїх повноважень арбітражний керуючий є незалежним.

Незалежність арбітражного керуючого забезпечується його спеціальним статусом, визначеним цим законом та спеціальним порядком його призначення та відсторонення від виконання обов`язків.

Відповідно до приписів статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Забезпечуючи дотримання принципу незалежності арбітражного керуючого, суд керується приписами ст. 2 ГПК України, якими визначено завдання та основні засади господарського судочинства.

Так, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Згідно норми ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 43 ГПК України визначено неприпустимість зловживання процесуальними правами. Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Отже суд має забезпечити баланс інтересів усіх учасників справи, перевірити дотримання прав та інтересів усіх сторін, зокрема перевірити, чи не допускають сторони зловживання своїми процесуальними правами з метою протиправного втручання у здійснення арбітражним керуючим своїх обов`язків або з метою впливу на нього для прийняття арбітражним керуючим рішень, що не відповідають інтересам усіх кредиторів та інтересам правосуддя.

Статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження;виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута;аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;формує ліквідаційну масу;заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню;продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом;повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства;у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу;веде реєстр вимог кредиторів;подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство;здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у зв`язку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що за встановлених обставин у цій справі задоволення вимог клопотання кредитора суперечить завданням господарського судочинства та не відповідає інтересам кредиторів у справі, буде по своїй суті втручанням в роботу ліквідатора, що порушує принцип незалежності арбітражного керуючого.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення клопотання про відсторонення арбітражного керуючого Нестеренка О.А. від виконання обов`язків ліквідатора, суд виходить з теоретичного та практичного аналізу передбачених ч. 4 ст. 28 КУзПБ приписів, що встановлюють умови і порядок відсторонення арбітражного керуючого, що має вирішальне значення для правильного розуміння (тлумачення) норми закону та правової норми.

Суд зазначає, що норма права, передбачена абзацом третім ч. 4 ст. 28 КУзПБ може бути безумовною підставою відсторонення арбітражного керуючого від виконання обов`язків за умови, що таке рішення відповідає інтересам усіх кредиторів, а комітет кредиторів приймає таке рішення, як представник усіх кредиторів, а не для вирішення одним кредитором своїх особистих інтересів у справі, через втручання в роботу ліквідатора і неврахування інтересів інших учасників справи та, зокрема, інших членів комітету кредиторів, а також думки інших кредиторів, які мають право дорадчого голосу у зборах та у комітету кредиторів.

При цьому, судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі, тому їх тлумачення та застосування залежить від практики, а роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справах "Кантоні проти Франції" від 11.11.1996 ["Cantoni v. Frace", заява № 17862/91, §31-32), "Вєренцов проти України" від 11.04.2013 ("Vyerentsov v. Ukraine", заява № 20372/11, §65)].

Крім того, суд керується тим, що судовий розсуд - це право суду, яке передбачене та реалізується на підставі чинного законодавства, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

З системного аналізу вище викладеного, суд дійшов висновку відмовити ГУ ДПС у м. Києві в задоволенні заяви про відсторонення ліквідатора боржника.

Крім того, враховуючи те, що ліквідатор боржника арбітражний керуючий Нестеренко О.А. продовжує виконувати свої обов`язки, суд залишає без задоволення заяву арбітражного керуючого Реверука П.К. про участь у справі в якості ліквідатора боржника.

Також, у судовому засіданні, розглянувши клопотання ГУ ДПС у м. Києві про винесення окремої ухвали, суд встановив наступне.

В поданому клопотанні представник ГУ ДПС у м. Києві винести відносно ліквідатора боржника окрему ухвалу за фактом протиправного відчуження майна боржника всупереч процедури передбаченої ст. 63 КУзПБ.

Відповідно до ч. 1 ст. 246 ГПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Як вбачається з матеріалів, справи подане клопотання не обґрунтоване та не підтверджене належними доказами.

Крім того, суд зазначає, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2020 у справі № 910/7540/20 відмовлено ГУ ДПС у м. Києві в задоволенні позову до ОСОБА_5 , Промислової академії та товариства з обмеженою відповідальністю "Київ строй груп" за участю третьої особи приватного нотаріуса Ковіної Інни Володимирівни про визнання правочину недійсним та застосування наслідків недійсності правочину в межах справи № 15/172-б.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З системного аналізу вище викладеного, суд дійшов висновку відмовити ГУ ДПС у м. Києві в задоволенні поданого клопотання.

Також, у судовому засіданні, розглянувши заяву ГУ ДПС у м. Києві про накладення арешту на майно боржника, суд встановив наступне.

В поданій заяві представник ГУ ДПС у м. Києві просить суд накласти арешт на майно боржника, а саме нерухоме майно, яке знаходиться за адресою м. Київ, вул. Виборзька, 91.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута; аналізує фінансовий стан банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу; заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, які звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Кодексом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов`язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових актів підлягають обов`язковому зберіганню; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному реєстратору в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості, необхідні для внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства; у разі провадження банкрутом діяльності, пов`язаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу; веде реєстр вимог кредиторів; подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення", інформацію до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення; здійснює дії щодо скасування реєстрації випуску акцій, передбачені законодавством, якщо організаційно-правовою формою юридичної особи - банкрута є акціонерне товариство; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, у тому числі скасовуються арешт, накладений на майно такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Слід зазначити, що скасування всіх арештів, накладених на майно боржника, та інших обмежень щодо розпорядження його майном, є передбаченим законом правовим наслідком визнання особи банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, з моменту відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури, ліквідатор повинен мати можливість продажу майна боржника та укладання договорів купівлі-продажу відповідно до чинного законодавства України.

Однак наявність арештів, обтяжень та іпотек обмежує права ліквідатора, що передбачені статтею 61 Кодексу України з процедур банкрутства та унеможливлює ефективне здійснення ним своїх функцій.

При цьому суд також враховує, що, зняття заборон та арештів із майна боржника у відповідно до статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства є безумовним, і стосується будь-яких органів і посадових осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подана заява не підлягає задоволенню.

Також, у судовому засіданні, розглянувши клопотання представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 79/7-11 від 05.05.2020 року про закриття провадження у справі, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Промислової академії (ідентифікаційний код 14315017) є державним підприємством, засновником якого є Міністерство промислової політики України.

Постановою Господарського суду міста Києва від 22.10.2015 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

21.10.2019 р. введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі - Кодекс).

Згідно п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, оскільки ліквідаційна процедура в цій справі розпочата до дати введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства, то подальший її хід здійснюється відповідно до положень цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 3 Кодексу України з процедур банкрутства законодавець визначив коло повноважень державного органу з питань банкрутства, зокрема державний орган з питань банкрутства сприяє створенню організаційних, економічних, інших умов, необхідних для реалізації процедур відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, у тому числі процедур банкрутства державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків.

Звертаючись до суду з клопотанням про закриття провадження у справі про банкрутство, Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) посилається на приписи абзацу першого частини другої розділу III Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02.10.2019 № 145-ІХ, якими установлено, що у справах про банкрутство державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, або акціонерних товариств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, не застосовуються судова процедура санації, крім тих, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, та судова процедура ліквідації, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом.

З урахуванням наведеної норми закону, заявник просить закрити провадження у справі № 15/172-б на підставі п. 9 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до п. 9 ч. 1. ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справі про банкрутство може бути закрито у випадках, передбачених пунктами 1, 2, 5 і 7 частини першої цієї статті, на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство (до та після визнання боржника банкрутом), у випадках, передбачених пунктами 3, 4, 8 і 9 частини першої цієї статті, - лише до визнання боржника банкрутом, а у випадку, передбаченому пунктом 6 частини першої цієї статті, - лише після визнання боржника банкрутом.

Таким чином, оскільки боржника визнано банкрутом, провадження у справі про банкрутство не підлягає закриттю на підставі п. 9 ч. 1 ст.90 вказаного Кодексу.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 1-рп/1999 від 09.02.1999 р. у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 02.07.2002 р. № 13-рп/2002у справі за конституційним зверненням відкритого акціонерного товариства Концерн Стирол" щодо офіційного тлумачення положення абзацу першого пункту 1 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (справа про оспорювання актів у господарському суді) суть положення статті 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності.

Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" набрав чинності 20.10.2019, а ліквідаційна процедура боржника 01.10.2014.

Враховуючи вищевикладене, зокрема, те, що Закон України "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" немає зворотної дії в часі і не розповсюджується на правовідносини, які виникли в даній справі, так як ліквідаційна процедура розпочата до його прийняття, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданого клопотання про закриття провадження у справі.

В силу ч. 2, ч. 3 ст. 96 Кодексу України з процедур банкрутства, Кабінет Міністрів України вживає заходів для запобігання банкрутству державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, визначає оптимальні шляхи відновлення їх платоспроможності та координує дії відповідних органів виконавчої влади.

Органи виконавчої влади приймають рішення щодо: доцільності надання державної підтримки неплатоспроможним підприємствам; розроблення заходів, спрямованих на забезпечення захисту інтересів держави і вибір оптимальних шляхів реструктуризації та погашення боргових зобов`язань; проведення аналізу фінансового стану боржника, його санації та погодження плану санації; доцільності виключення відповідних суб`єктів господарювання з переліку підприємств, що є об`єктами права державної власності, які не підлягають приватизації, та застосування до них процедури санації чи ліквідації.

Разом з тим, у клопотанні заявника не наведено розроблення заходів та вибору оптимальних шляхів погашення боргових зобов`язань перед кредиторами боржника, у випадку закриття провадження у даній справі та припинення дії мораторію.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні клопотання представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 79/7-11 від 05.05.2020 року про закриття провадження у справі.

Також, у судовому засіданні, розглянувши клопотання ліквідатора боржника про затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі № 15/172-б, суд встановив наступне.

В поданому клопотанні ліквідатор боржника просить суд затвердити звіт про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі № 15/172-б на загальну суму 628.706, 80 грн.

Згідно ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Відповідно ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що поданий звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у процедурі розпорядження майном у справі № 15/172-б підлягає затвердженню, а клопотання ліквідатора боржника задоволенню.

Ліквідатор боржника, у судовому засіданні, доповів по суті поданого звіту та просив суд його затвердити.

Розглянувши звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, суд встановив наступне.

З метою пошуку майнових активів боржника арбітражним керуючим було вжито наступних заходів:

- запит до Державної фіскальної служби України про перебування Промислової академії на обліку в митних органах, а також про оформлення Банкрутом експортно- імпортних операцій. 04.11.2015 Листом від 22.12.2015 №7803/10/26-70- 20-05 повідомлено, що згідно бази даних електронних копій митних декларацій Київської міської митниці ДФС за період з 01.01.2012 по 20.12.2015 митні оформлення державної установи Промислова академія та майно на митних складах відсутнє;

- запит до ДПІ Солом`янського району ГУ ДФС у м. Києві про надання копій останньої звітності та інформації про суму заборгованості із 04.11.2015 Листом від 15.11.2015 надані відомості про відкриті рахунки банкрута, заробітної плати та відкриті рахунки;

- запит до Регіонального сервісного центру МВС у м. Києві про транспортні засоби, зареєстровані за Банкрутом. 04.11.2015 Листом від 22.12.2015 повідомлено, що згідно даних автоматизованої інформаційно-пошукової системи в м. Києві та НАІС ГСЦ МВС України за Промисловою академією транспортні засоби не зареєстровані;

- запит до Державної служби України з надзвичайних ситуацій про наявність зареєстрованих за Банкрутом об`єктів цивільної оборони. 04.11.2015 Листом від 05.01.2016 повідомлено, що у ДСНС України відсутня інформація стосовно перебування захисних споруд цивільного захисту на балансу Промислової академії в м. Києві;

- запит до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про надання інформації щодо володіння Банкрутом цінними паперами інших підприємств. 04.11.2015 Листом від 29.12.2015 повідомлено, що з наявними щоквартальними адміністративними даними, наданими депозитарними установами до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку станом на 30.09.2015 року Промислова академія серед власників, які володіють значним пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше статутного капіталу) відсутня;

- запит до Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті про наявність у власності Банкрута плавзасобів великого та малого флоту. 04.11.2015 Листом від 30.12.2015 №2614-05/2/5-15 Укрморрічінспекція повідомлено, що за наявною інформацією відсутні записи щодо суден, власником або судновласником яких є банкрут;

- запит до Державної авіаційної служби про наявність у власності Банкрута повітряних суден. 04.11.2015 Листом від 21.12.2015 повідомлено, що відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" та відповідно до вимог п. 2.13 розділу II Авіаційних правил України, відомості щодо повітряних суден, які знаходяться у Державному реєстрі цивільних повітряних суден України, розміщуються на офіційному веб-порталі Державної авіаційної служби України доступ до якого відкрито для всіх користувачів. Відомості Реєстру оновлюються щодня та є офіційною інформацією. Згідно з даними, розміщеними на офіційному веб-порталі Державної авіаційної служби України, повітряні судна за Промисловою академією не зареєстровані;

- запит до Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради про наявність у власності (користуванні) Банкрута земельних ділянок. 04.11.2015 Листом від 11.01.2016 повідомлено, що документи, що посвідчують право власності/користування земельними ділянками на території м. Києва за Промисловою академією земельних ділянок на праві власності чи права користування не зареєстровані;

- запит до Державного інституту інтелектуальної власності про наявність у власності Банкрута об`єктів інтелектуальної власності. 04.11.2015 Відповідь не надана. Через відкритий доступ до баз даних та інформаційно-довідкових систем щодо об`єктів промислової власності, інтелектуальної власності на офіційному веб-порталі Державної служби інтелектуальної власності вбачається, що за Промисловою академією об`єкти інтелектуальної власності не зареєстровані;

- запит до Державної служби з питань праці про наявність у власності Банкрута об`єктів котлонагляду. 04.11.2015 Управлінням Держпраці у Київській області листом від 17.12.15 повідомило, що великотоннажні та інші технологічні транспортні засоби, що не підлягають експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування, підіймальні споруди в ГУ Держпраці не зареєстровано;

- запит до Державної архітектурно-будівельної інспекції України щодо наявності у Банкрута дозволу на виконання будівельних робіт та переліку замовників будівництва, а також щодо 04.11.2015 Листом від 17.12.2015 повідомлено, що відповідно до даних єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, забудовником яких банкрут повернення на доопрацювання, відмов у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Держарбудінспекції, ведення якого розпочато з 20.05.2011 року, інформація щодо наявності у Промислової документів, які дають право на виконання підготовних та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів відсутня;

- запит до Державного космічного агентства України про наявність у власності Банкрута аерокосмічних об`єктів. 04.11.2015 Листом від 04.11.2015 повідомлено, що зареєстрованих унікальних об`єктів космічної діяльності, космічної техніки у Промислової академії немає;

- запит до ПАТ "Укрзалізниця" про наявність у власності Банкрута вантажних вагонів. 04.11.2015 Листом від 30.11.2015 року № Ц-2/4- 23/3500-17 повідомлено, що за Промисловою академією згідно з даними Філії "Головний інформаційно- обчислюваний центр" ПАТ "Укрзалізниця" в Автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів країн СНД і Балтії вантажні вагони не зареєстровані; зазначене товариство відсутнє у довіднику "собственники грузовых вагонов держав-участниць Співдружності"; відомості щодо вантажних вагонів, які не здійснюють виїзд на колії загального користування, у філії відсутні;

- запит до Державної служби інтелектуальної власності про володіння банкрутом, об`єктами інтелектуальної власності, супутніми з ними правами та об`єктами промислової власності 04.11.2015 Листом від 17.12.2015 рекомендовано отримати інформацію на офіційному веб-порталі. Через відкритий доступ до баз даних та інформаційно-довідкових систем щодо об`єктів промислової власності, інтелектуальної власності на офіційному веб-порталі Державної служби інтелектуальної власності вбачається, що за Промисловою академією об`єкти інтелектуальної власності не зареєстровані.

Додатково ліквідатором Промислової академії, отримано копію Акту від 24.10.2014 року приймання-передачі Промислової академії зі сфери управління Міністерства промислової політики України до сфери управління Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, затвердженим виконуючим обов`язки Міністра економічного розвитку і торгівлі України Пятницьким В.Т., відповідно до якого 24.10.2014 року здійснено приймання - передачі Промислової академії, яка розташована за адресою: 03067, м. Київ, вул. Виборзька, 91.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за Промисловою академією зареєстровано навчально-готельний комплекс, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, буд. 91.

На підставі отриманих відповідей ліквідатором з`ясовано, що всі активи банкрута знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 91. Інформація про наявність майна за межами знаходження банкрута не підтвердилась первинною бухгалтерською документацією та наданими відповідями.

З метою здійснення заходів зі збереження майна банкрута 02.11.2015 року між промисловою академією в особі ліквідатора та ТОВ "ГЛОБУС-ЮТК". укладено платний договір відповідального зберігання майна банкрута, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 91.

На дату розірвання (02.12.2019 р.) договору відповідального зберігання від 05.11.2015 року все майно банкрута, передане на зберігання, було прийнято ліквідатором та відповідало номенклатурі, кількості та стану на момент передавання на зберігання. Оплата за договором відповідального зберігання від 05.11.2015 року здійснена у повному обсязі.

Під час здійснення ліквідаційної процедури у справі 15/172-6 ліквідовано філії банкрута, які не здійснювали господарської діяльності, з огляду на що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені відповідні зміни.

Врахувавши вищевикладене, судом встановлено, що ліквідатором банкрута в ході ліквідаційної процедури здійснено всі необхідні заходи, передбачені Кодексом України з процедур банкрутства, жодної інформації від учасників у справі щодо неповноти вжитих ліквідатором заходів до суду станом на поточну дату не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об`єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії документів, що підтверджують відчуження активів боржника під час ліквідаційної процедури (у тому числі протоколи про проведення аукціону, договори купівлі-продажу, акти приймання-передачі майна, акти про придбання майна на аукціоні тощо); реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, що підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню; для акціонерних товариств - розпорядження про скасування реєстрації випуску акцій, видане Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку; для емітентів боргових цінних паперів - звіт про результати погашення цінних паперів.

Про час і місце судового засідання, в якому мають розглядатися звіт і ліквідаційний баланс, господарський суд повідомляє ліквідатора та кредиторів.

Обов`язком ліквідатора є здійснення всієї повноти дій, спрямованих на виявлення та повернення активів боржника.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки кредиторів постановляє ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Відповідно до ч. 3 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо ліквідатор не виявив майнових активів, що підлягають включенню до складу ліквідаційної маси, він зобов`язаний подати до господарського суду ліквідаційний баланс, який засвідчує відсутність у банкрута майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства, якщо майна банкрута вистачило для задоволення вимог кредиторів у повному обсязі, він вважається таким, що не має боргів і може продовжувати свою підприємницьку діяльність. У такому разі ліквідатор протягом п`яти днів з дня прийняття господарським судом відповідного рішення повідомляє про це орган або посадову особу органу, до компетенції яких належить призначення керівника (органів управління) боржника, та за потреби скликає загальні збори чи засідання відповідного органу і продовжує виконувати повноваження керівника (органів управління) боржника до їх призначення в установленому порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 65 Кодексу України з процедур банкрутства, ліквідатор виконує свої повноваження до внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи - банкрута.

Отже, судом встановлено, що після завершення розрахунків з кредиторами, на виконання вимог чинного законодавства ліквідатором банкрута було подано до Господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого було додано відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси банкрута та реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів.

Як вбачається з наданого на затвердження звіту та ліквідаційного балансу боржника, вимоги кредиторів, які визнані судом та включені до реєстру вимог кредиторів, не задоволені в повному обсязі та залишилось непогашена кредиторська заборгованість на суму 1.033.364,95 грн., у зв`язку з тим, що ліквідатором не виявлено достатньо майнових активів, що підлягають включенню до ліквідаційної маси для погашення кредиторських вимог.

Суд звертає увагу на те, що станом на 04.08.2020 від учасників провадження у справі та комітету кредиторів не надходило письмових заперечень проти затвердження звіту ліквідатора у справі, ліквідаційного балансу, завершення ліквідаційної процедури, ліквідації боржника та закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги, не погашені у зв`язку з недостатністю майна, вважаються погашеними.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо: затверджено звіт керуючого санацією або ліквідатора в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У зв`язку з викладеним, суд дійшов висновку про можливість затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута.

Керуючись ст. ст. 28, 30, 65, 90 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 52, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Задовольнити клопотання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

2.Замінити учасника у справі № 15/172-б Міністерство економічного розвитку та торгівлі України його правонаступником - Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України.

3.Відмовити ГУ ДПС у м. Києві в задоволенні заяви про відсторонення ліквідатора боржника.

4.Відмовити ГУ ДПС у м. Києві в задоволенні клопотання про винесення окремої ухвали.

5.Відмовити ГУ ДПС у м. Києві в задоволенні заяви про накладення арешту на майно боржника.

6.Відмовити в задоволенні клопотання представника Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 79/7-11 від 05.05.2020 року.

7.Заява АК Реверука П.К. про участь у справі - залишити без задоволення.

8.Задовольнити клопотання ліквідатора боржника № 01-16/265 від 03.08.2020.

9.Затвердити звіт ліквідатора боржника про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі № 15/172-б на загальну суму 628.706, 80 грн.

10.Затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс станом на 04.08.2020.

11.Ліквідувати банкрута - Промислову академію (ідентифікаційний код 14315017), як юридичну особу у зв`язку з банкрутством.

12.Закрити провадження у справі № 15/172-б.

13.Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

14.Ухвала набрала чинності негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в установленому законом порядку.

Суддя М.В. Пасько

Повний текст ухвали складено 06.08.2020.