ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Черкаси справа № 925/340/20

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси розглянувши справу за позовом Сумського державного університету до приватного акціонерного товариства "Азот" про стягнення 124236 грн. 42 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Сумський державний університет звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Азот" (далі-відповідач) про стягнення, на підставі договору № 401-411 на створення (передачу) науково-технічної продукції від 06.06.2019 року, 108000 грн. основного боргу, 537 грн. 73 коп. інфляційних втрат, 1533 грн. 81 коп. 3% річних, 14164 грн. 88 коп. пені, що разом становить 124236 грн. 42 коп., та відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано порушенням відповідачем обов`язку щодо порядку і строків оплати за виконані позивачем роботи з створення та передачі підсилювачів вібратора ТЕСН 999005.029, за договором № 401-411 на створення (передачу) науково-технічної продукції від 06.06.2019 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/340/20, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, справу призначено до судового розгляду по суті на 07.05.2020 року.

Відповідач в особі свого представника подав суду 07.05.2020 року клопотання (вх. № 6859/20, а.с. 25), в якому просив відкласти розгляд справи та повідомив про зміну найменування відповідача з «публічного акціонерного товариства» на «приватне акціонерне товариство» згідно даних внесених в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.04.2020 року.

Ухвалою суду від 07.05.2020 року задоволено клопотання представника відповідача (вх. № 6859/20 від 07.05.2020 року), враховано зміну найменування відповідача з "публічного акціонерного товариства "Азот" на "приватне акціонерне товариство "Азот", відкладено розгляд справи по суті на 02.06.2020 року.

Ухвалою суду від 02.06.2020 року, за клопотанням відповідача, розгляд справи по суті відкладено на 02.07.2020 року.

Позивач в особі свого представника подав суду 01.06.2020 року, 23.06.2020 року заяви (вх.вх. № № 8180/20, 9425/20), в яких просив розгляд справи проводить без участі їх представника.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, явку представника у судове засідання не забезпечив, направив суду 24.06.2020 року повторне клопотання (вх. № 9508/20, а.с. 48), в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату у зв`язку з продовженням на території України карантину до 31.07.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними для спрощеного провадження.

Згідно з ч. 1, п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд ухвалою від 02.07.2020 року (в протоколі судового засідання), відповідно до ст. 202 ГПК України, відхилив клопотання відповідача (вх. № 9508/20 від 24.06.2020 року) про відкладення розгляду справи з підстав продовження карантинних заходів та визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін. Про наявність заперечень проти доводів та розрахунків позивача відповідач суду не повідомив.

Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з таких підстав.

06.06.2019 року відповідач - публічне акціонерне товариство «Азот», як замовник, та позивач - Сумський державний інститут, як виконавець, уклали договір на створення (передачу) науково-технічної продукції № 401-411 (далі - Договір, а.с. 5-8), за умовами п. 1.1. якого виконавець зобов`язується виготовити за власно розробленою прогресивною технологією, поставити і передати у власність, а замовник прийняти та оплатити підсилювачі вібратора ТЕСН 999005.029 (далі - науково-технічна продукція, НТП) на умовах, визначених цим договором. Вартість, кількість і найменування НТП визначається специфікацією (додаток № 1 до даного договору) і даним договором.

Сторони договору погодили істотні умови цього договору, зокрема:

п. 1.2. - специфікація є невід`ємною частиною цього договору);

п. 2.1. - загальна сума даного договору становить 180000 грн., ПДВ 20% - 36000 грн., всього з урахуванням ПДВ 216000 грн.;

п. 2.2. - замовник здійснює оплату НТП шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця у вигляді 50% передоплати від суми договору, що становить 108000 грн. з урахуванням ПДВ 20% 18000 грн. протягом 5 банківських днів з моменту підписання цього договору. Залишок в сумі 108000 грн. з урахуванням ПДВ 20% 18000 грн. замовник сплачує протягом 14 календарних днів з моменту поставки НТП, згідно п. 3.1., п. 3.2. цього договору, на підставі видаткової накладної;

п. 2.3. - ціни наведені в додатку №1 до даного договору є твердими і зміні не підлягають в разі здійснення передоплати, згідно п. 2.2. даного договору, в строк до 01.08.2019 року.;

п. 2.4. - сторони погодили, що оплату за даним договором може здійснювати уповноважена замовником особа на підставі довіреності;

п. 3.1. - поставка НТП здійснюється на умовах: DDP - м. Черкаси, склад покупця, вул. Героїв Холодного Яру (вул. Першотравнева) 72. Згідно з правилами «Інкотермс-2010»;

п. 3.2. - термін поставки НТП не більше 80 календарних днів після отримання передоплати виконавцем, згідно п. 2.2. даного договору, з правом дострокової поставки;

п. 4.2. - приймання НТП по кількості проводиться згідно з видатковими накладними виконавця;

п. 6.5. - у разі прострочення термінів оплати НТП, вказаних у п.2.2. договору замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми, що діяла в період за кожен день прострочення оплати;

п. 8.1. - договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін;

п. 8.5. - договір діє до 31.12.2019 року, а в частині фінансових і гарантійних зобов`язань до повного їх виконання.

Договір підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

Сторони підписали додаток № 1 до Договору - Специфікацію № 1 від 06.06.2019 року (а.с. 9) на поставку підсилювача вібратора ТЕСН 999005.029 технічного стандарту - згідно паспорту в кількості 4 шт. на суму 216000 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 2.2. Договору відповідач 19.06.2019 року перерахував позивачу 108000 грн. попередньої оплати за продукцію у розмірі 50% від загальної суми договору.

Із видаткової накладної від 11.09.2019 року № 29 вбачається, що позивач виготовив та поставив відповідачу за Договором підсилювач вібратора ТЕСН 999005.029 в кількості 4 одиниці на суму 216000 грн., а відповідач прийняв їх, претензій по кількості та якості до позивача не мав (а.с. 10).

Відповідач, в свою чергу, всупереч п. 2.2. Договору, решту вартості продукції у сумі 108000 грн. не сплатив, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з претензією від 12.12.2019 року № 0503/01-05/5604 про сплату заборгованості за договором на створення (передачу) науково-технічної продукції № 401-411 від 06.06.2019 року в сумі 108000 грн. боргу (а.с. 12-13). Претензія позивача відповідачем залишена без відповіді і виконання.

За порушення термінів сплати за поставлену продукцію позивач також нарахував до стягнення 537 грн. 73 коп. інфляційних втрат за період прострочення з 27.09.2019 року по 17.03.2020 року, 1533 грн. 81 коп. 3% річних за період прострочення з 27.09.2019 року по 17.03.2020 року та 14164 грн. 88 коп. пені за період прострочення з 27.09.2019 року по 17.03.2020 року, вимога про їх стягнення є предметом позову у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору на створення (передачу) науково-технічної продукції № 401-411 від 06.06.2019 року, вимоги позивача витікають із прав та обов`язків сторін за цим договором, за правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до договірних зобов`язань поставки і підряду, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про підряд визначені параграфом 1 глави 61 ЦК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, припинення правовідношення, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон пов`язує виникнення майнових прав та обов`язків суб`єктів господарювання.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За приписами статей 837, 853 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У п. 2.2. Договору сторони погодили, що замовник здійснює оплату НТП шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця у вигляді 50% передоплати від суми договору, що становить 108000 грн. з урахуванням ПДВ 20% 18000 грн. протягом 5 банківських днів з моменту підписання цього договору. Залишок в сумі 108000 грн. з урахуванням ПДВ 20% 18000 грн. замовник сплачує протягом 14 календарних днів з моменту поставки НТП, згідно п. 3.1., п. 3.2. цього договору, на підставі видаткової накладної.

Відповідно до встановлених обставин справи, позивач виконав свій обов`язок за Договором в повному обсязі, виготовив та поставив відповідачу на його замовлення підсилювачі вібратора ТЕСН 999005.029, відповідач здійснив лише 50% попередньої оплати за виконання та поставку НТП, решту 50 % вартості виконаних робіт у розмірі 108000 грн. не оплатив.

Таким чином, факт виконання робіт позивачем та їх несплати відповідачем за договором на створення (передачу) науково-технічної продукції № 401-411 від 06.06.2019 року матеріалами справи підтверджено, відповідачем не спростовано, а тому вимога про стягнення боргу у сумі 108000 грн. підлягає задоволенню в судовому порядку.

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми, позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати за період з 27.09.2019 року по 17.03.2020 року на суму 537 грн. 73 коп. та 3 % річних за період з 27.09.2019 року по 17.03.2020 року на суму 1533 грн. 81 коп.

Розрахунок спірної суми 3% річних відповідає умовам Договору та фактичним обставинам справи, їх розрахунок методологічно і арифметично проведено правильно, тому і ці вимоги позивача суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у заявлених розмірах.

Судом перевірений розрахунок позивача розміну інфляційних втрат, він є арифметично неправильним. За розрахунком суду інфляційні втрати від суми боргу (108000 грн. ) за період з жовтня 2019 року по березень 2020 року складають 1406 грн. 03 коп., дана сума є більшою, ніж заявлена позивачем, тому суд, враховуючи принцип диспозитивності господарського судочинства, визначений п. 5 ч. 3 ст. 2, ч. 1 ст. 14 ГПК України, визнає вимогу позивача такою, що підлягає задоволенню у розмірі 537 грн. 73 коп. в межах заявлених ним вимог.

З підстав несвоєчасної оплати НТП позивач на підставі п. 6.5. Договору заявив до стягнення з відповідача вимогу про стягнення 14164 грн. 88 коп. пені.

Згідно з п. 6.5. Договору, у разі прострочення термінів оплати НТП, вказаних у п. 2.2. договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми, що діяла в період за кожен день прострочення оплати.

При вирішенні спору в частині стягнення спірної суми пені суд керується приписами статей 549 - 552, 610-612, 614 ЦК України, статтями 216-218, 229 - 232, 234 ГК України.

Розрахунок пені, проведений позивачем, відповідає умовам Договору, нормам ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», роз`ясненням, викладеними в постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» N 14 від 17.12.2013 року, арифметично і методологічно виконаний правильно, тому вимога про її стягнення також підлягає задоволенню.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь якій стадії судового процесу;

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд вважає позов обґрунтованим і доказаним, таким що підлягає задоволенню повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 2102 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Азот", , місцезнаходження: 18028, м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 72 на користь Сумського державного університету, , місцезнаходження: 40007, м. Суми, вул. Римського-Корсакова, буд. 2 - 108000 грн. основного боргу, 537 грн. 73 коп. інфляційних втрат, 1533 грн. 81 коп. 3% річних, 14164 грн. 88 коп. пені, 2102 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М. Грачов