УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

06.08.2020Справа № 910/11506/20

Суддя Господарського суду міста Києва Данилова М.В., розглянувши матеріали за позовом Приватного підприємства «Укрекопроект» (08637, Київська область, с. Погреби, Васильківський район, вул. Центральна, 15) до 1. Регіонального відділення фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (58001, м. Чернівці, вул. Л. Кобилиці, 21 а); 2. «НДІ проектреконструкція» Державного Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26, 8 поверх) про визнання незаконними дії, визнання правочину недійсним, відшкодування збитків -

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2020 року до Господарського суду міста Києва від Приватного підприємства «Укрекопроект» (позивач) надійшла позовна заява б/н б/д до 1. Регіонального відділення фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях 2. «НДІ проектреконструкція» Державного Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут (відповідачі) про визнання незаконними дії, визнання правочину недійсним, відшкодування збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі не правильно здійснювали нарахування щодо нарахування і стягнення орендної плати за користування нежилим будинком відповідно до Договору №636 від 25 січня 2019 року, оренди нерухомого майна, що належить державній власності, у зв`язку з чим,позивач просить визнати правочин недійсним з моменту укладення та відшкодувати збитки

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Втім, всупереч вищезазначених положень Господарського процесуального кодексу України позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору; позовна заява не містить відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви; позовна заява не містить відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи ї копії та додану до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» № 270 від 05.03.2009, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку, є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем в якості доказу направлення відповідачу 2 копії позовної заяви б/н б/д/ та доданих до неї документів додано опис вкладення у поштове відправлення від 26.06.2020 року, в якому зазначено іншу юридичну особу, тобто таку, яка не зазначена позивачем як відповідач - Філія Державного підприємства «Державний Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НД Укреконструкція».

При цьому, абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень у поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Проте, до позовної заяви позивачем не додано документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що є порушенням вищезазначених норм.

Отже, суд не може дійти беззаперечного висновку щодо того, що на адресу відповідача 2 надіслані копії позовної заяви та доданих до неї документів, що були подані до суду.

Дана обставина є суттєвою, оскільки ст. 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача надати відзив після одержання ухвали про відкриття провадження у справі та надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів Господарського процесуального кодексу України. Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Позивачем не дотримано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Положеннями ст.ст. 1, 2 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено, що станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня - 2 102, 00 гривні.

За приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн. 00 коп.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (735 700 грн. 00 коп.). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102грн. 00 коп.).

Судом враховано, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві, згідно з Бюджетним кодексом України, Законом України «Про судовий збір», банківські реквізити для сплати судового збору до Господарського суду міста Києва наступні: отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок: UA3026001; код класифікації доходів бюджету: 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050); символ звітності: 206; наявність відомчої ознаки: "83" Господарські суди.

За таких підстав, при зверненні до суду з вказаним позовом, в якому заявлено дві немайнові вимоги та одна майнова, позивачем повинен бути сплачений судовий збір у загальному розмірі 8094, 00 грн. відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Однак згідно із платіжним дорученням про сплату судового збору № 20 від 266.06.2020 року вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 102, 00 грн., тобто у меншому розмірі ніж це передбачено законом.

Таким чином, позивачу слід усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом доплати судового збору у розмірі 5992, 00 грн.

Отже, позивачем сплачено судовий збір в меншому розмірі, ніж визначено чинним законодавством України.

Відтак, позивачем не виконано вимоги ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, керуючись ст. 172, ч.ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву б/н б/д від 17.01.2020 року Приватного підприємства «Укрекопроект» до 1. Регіонального відділення фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях 2. «НДІ проектреконструкція» Державного Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут про визнання незаконними дії, визнання правочину недійсним, відшкодування збитків - залишити без руху.

2. Надати Приватному підприємству «Укрекопроект» строк для усунення встановлених недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

3. Зобов`язати Приватне підприємство «Укрекопроект» у встановлений судом строк через відділ діловодства суду надати:

- письмову заяву із зазначенням відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору;

- письмову заяву із зазначенням відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви;

- письмову заяву із зазначенням відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- докази направлення відповідачу 2 копії позовної заяви (фіскальний чек, розрахункову квитанцію та опис вкладення у цінний лист в оригіналі)

- докази сплати судового збору у встановленому законом порядку у розмірі 5992, 00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Дата підписання: 06 серпня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Данилова