Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" серпня 2020 р. Справа № 906/477/20

Господарський суд Житомирської області у складі

судді Шніт А.В.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд" №48 від 27.07.2020 про забезпечення доказів у справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд"

до ОСОБА_1

про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу та витребування транспортного засобу з незаконного володіння

за участю представників сторін:

від позивача: Коберський А. П., довіреність №б/н від 16.08.2017;

від відповідача: Слівінський А.О., ордер серія ЖТ №074776 від 20.05.2020;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд" звернулось до господарського суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу транспортного засобу та витребування транспортного засобу з незаконного володіння.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27.07.2017 між ОСОБА_1 , як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ленакс Україна", як покупцем, укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд". Відразу після укладення вказаного договору новим засновником ТОВ "Ленакс Україна" було ініційовано проведення інвентаризації активів позивача, в ході якої виявлено, що на балансі підприємства рахується транспортний засіб марки BMW, модель Х6, білого кольору, номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 . Однак, фактично транспортного засобу в ході проведення інвентаризації виявлено не було. Серед установчих документів ТОВ "Кангор Трейд" виявлено рішення власника позивача ОСОБА_1 від 14.07.2017, відповідно до якого останній вирішив в зв`язку з виробничою необхідністю продати за балансовою вартістю згаданий вище транспортний засіб.

Позивач зазначає, що зі змісту договору купівлі - продажу транспортного засобу №1841/2017/545428 від 18.07.2017 вбачається, що згаданий договір купівлі - продажу і в подальшому акт приймання - передачі транспортного засобу від імені продавця (ТОВ "Кангор Трейд") підписав Шульц Сергій Володимирович, що діяв на підставі доручення продавця, однак довіреність вказаній особі виконавчим органом позивача не видавалася; покупцем вказаного транспортного засобу є ОСОБА_1 , який на момент підписання договору купівлі-продажу транспортного засобу був учасником ТОВ "Кангор Трейд".

В якості правових підстав позову позивач вказує ст.203, 215, 237, 241, 216 Цивільного кодексу України.

03.08.2020 до суду від позивача надійшла заява №48 від 27.07.2020 про забезпечення доказів, згідно якої ТОВ "Кангор Трейд" просить суд застосувати способи забезпечення доказів у справі, витребувавши в Територіального сервісного центру №1841 РСЦ МВС в Житомирській області документи, які дають відповідь на наступні запитання: хто є власником транспортного засобу марки BMW, модель Х6, білого кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 ; на підставі яких документів було взято на облік згаданий вище транспортний засіб та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; на підставі яких документів було зареєстровано право власності на згаданий транспортний засіб; чи накладалися арешти (інші обтяження) на згаданий в даному адвокатському запиті транспортний засіб, якщо так, то коли накладалися такі арешти (інші обтяження) на згаданий в даному адвокатському запиті транспортний засіб та на якій підставі; чи знімалися арешти (інші обтяження) зі згаданого в даному адвокатському запиті транспортного засобу, якщо так, то коли знімалися такі арешти (інші обтяження) зі згаданого в даному адвокатському запиті транспортного засобу та на якій підставі; чи вчинялися за період з часу накладення арешту на транспортний засіб власником дії з ним (транспортним засобом), а також з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу; чи проводилася перереєстрація, продаж, інші дії, пов`язані з відчуженням згадуваного вище транспортного засобу, під час дії арешту транспортного засобу; а також витребувавши в Територіального сервісного центру №1841 РСЦ МВС в Житомирській області належним чином завірені копії усіх документів, що містяться у справі, яка стосується транспортного засобу марки BMW, модель Х6, білого кольору, номер кузова (шасі, рама) НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , в тому числі (але не виключно): договорів, актів приймання - передачі, доручень, наказів, рішень, технічних паспортів, документів про накладення арештів, документів про зняття арештів тощо.

Частиною 2 статті 112 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що вказана заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

Розглянувши в судовому засіданні подану заяву про забезпечення доказів, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Частинами 2 та 3 вказаної статті передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Таким чином, обґрунтованим є вжиття заходів забезпечення доказів лише у разі, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Враховуючи вищевикладене, заходи забезпечення доказів вживаються судом з метою збереження доказу, на який посилається учасник справи, та запобіганню неможливим або утрудненим подання учасником справи такого доказу до суду у майбутньому для доведення обґрунтованості своєї правової позиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України у заяві про забезпечення доказів зазначаються:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні;

5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів;

6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази;

7) перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно приписів ст. 110 Господарського процесуального кодексу України забезпечення доказів надає додаткову гарантію збереження доказів, а положення ст. 111 вказаного Кодексу покладають на заінтересовану особу обов`язок обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд звертає увагу, що за свою правовою природою подана позивачем заява по суті є заявою про витребування доказів. При цьому, забезпечення доказів способом їх витребування, хоча і спрямоване на забезпечення права сторони належним чином довести свої вимоги та заперечення, проте носить відмінний процесуальний характер від витребування доказів в порядку статей 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вживається у випадку наявності у такої сторони підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Всупереч зазначеному, заявником не обґрунтовано необхідності забезпечення доказів, а саме, не наведено обставин, на підставі яких заявник вважає, що засіб доказування може бути втрачений або його подання стане згодом неможливим або утрудненим, не зазначено та не надано доказів на підтвердження можливості втрати цих доказів чи неможливості їх подання згодом.

Доводи заявника в поданій заяві про забезпечення доказів зводяться до неможливості отримання доказів (запитуваної інформації) позивачем самостійно.

Відповідно до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

У даному випадку позивач не позбавлений права звернутись до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України, в межах заявленого позову.

З урахуванням викладеного, підстави для задоволення заяви про забезпечення доказів відсутні.

Керуючись статтями 112, 233-235 ГПК України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Кангор Трейд" №48 від 27.07.2020 про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено: 05.08.2020.

Суддя Шніт А.В.

Друк:

1 - в справу

2, 3 - сторонам (рек. з пов.)