ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2020 р. Справа № 911/334/20

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СХІД-СКЛО, Донецька область,

м. Костянтинівка

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма 2Д, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород

про стягнення 50610,06 грн.

за участю секретаря судового засідання Рябоконь О.О.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю СХІД-СКЛО (позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма 2Д (відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки в сумі 50610,06 грн.

Ухвалою господарського суду від 27.02.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 25.03.2020 р.

Ухвало суду від 18.03.2020 р. повідомлено учасників справи, що підготовче судове засідання з розгляду справи, призначене на 25.03.2020 р. о 10:00 год., не відбудеться у зв`язку із запровадженням Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України корона вірусу COVID-19 з 12.03.2020 р. до 03.04.2020 р. карантину, строк дії якого продовжено Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 р. № 239 до 24.04.2020 р.

Ухвалою суду від 13.04.2020 р. призначено підготовче засідання на 20.05.2020 р.

19.05.2020 р. на адресу суду надійшла заява про визнання позовних вимог, згідно її змісту, така заява підписана представником відповідача.

Крім того, 20.05.2020 р. від відповідача надійшло клопотання про розгляд заяви про визнання позову без участі представника відповідача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.05.2020 р. відкладено підготовче засідання на 03.06.2020 р., зобов`язано відповідача у строк до 02.06.2020 р. подати до суду належні докази наявності повноважень у адвоката Мороза В.П. діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма 2Д.

02.06.2020 р. на офіційну електронну адресу суду від ТОВ СХІД-СКЛО надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

03.06.2020 р. на офіційну електронну адресу суду від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог.

Крім того, 03.06.2020 р. від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд заяви про визнання позову без участі останнього.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.06.2020 р. відкладено підготовче засідання на 17.06.2020 р., повторно зобов`язано відповідача у строк до 15.06.2020 р. подати до суду належним чином засвідчені докази наявності повноважень у адвоката Мороза В.П. діяти від імені Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма 2Д, попереджено відповідача про можливість застосування заходу процесуального примусу у вигляді штрафу встановленого ст. 135 ГПК України у розмірі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.06.2020 р. закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 15.07.2020 р.

15.07.2020 р. через канцелярію суду представником відповідача подано заяву про визнання позовних вимог.

В судове засідання 15.07.2020 р. уповноважені представники учасників справи не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Судом, враховано, що в силу вимог частини першої ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Зважаючи на те, що неявка сторін (без надання пояснень щодо причин неявки), належним чином повідомлених про час та місце судового засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, а також зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для розгляду даного спору, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог частини другої ст. 178 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

встановив:

25.04.2016 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма 2Д (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю СХІД-СКЛО (постачальник) було укладено договір поставки № 21, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар скло листове, дзеркала, скло візерунчате та іншу скляну продукцію, а покупець зобов`язується прийняти вказану продукцію та сплатити її вартість у порядку та терміни, які визначені цим договором.

Відповідно до п. 1.2. договору найменування, кількість, ціна продукції фіксується сторонами у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно із п. 3.3. договору поставка продукції здійснюється в супроводженні рахунка-фактури, податкової накладної, видаткової накладеної, сертифіката якості, які постачальник передає представнику покупця.

Пунктом 3.4. договору погоджено, що поставка продукції здійснюється при наявності повної сплати вартості продукції вказаної в рахунку-фактурі.

Якщо сторони цього договору домовились, що відпуск продукції здійснюється без повної сплати вартості продукції, покупець приймає на себе зобов`язання здійснити повну сплату продукції та інших витрат протягом 3-х календарних днів з дати фактичного відвантаження продукції (п. 3.5. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору ціна продукції фіксується сторонами в видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно із п. 4.5. договору загальна вартість цього договору складає суму вартості продукції, поставленої по цьому договору.

Пунктом 8.4. договору погоджено, що цей договір діє до 31.12.2016 р. включно.

Закінчення терміну дії договору не припиняє зобов`язань, які виникли в період дії договору (п. 8.5. договору).

Відповідно до п. 8.6. договору після закінчення терміну дії договору і відсутності офіційного письмового повідомлення про припинення договірних відносин, даний договір вважається пролонгованим на 1 рік.

Вказаний договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відтисками печаток організацій.

На виконання умов договору постачальником було поставлено покупцю товар на суму 50610,06 грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною та видатковою накладною від 30.08.2017 р. № 390, копії яких долучено до матеріалів справи.

Позивач, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо оплати поставленого товару, звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 50610,06 грн. заборгованості за договором № 21 від 25.04.2016 р.

Частиною першою ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами частини другої ст. 712 Цивільного кодексу України.

Приписами частини першої ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до частини першої ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами частини другої ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За умовами ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно із частиною першою ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини першої ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як вже зазначалось, 15.07.2020 р. до суду представником відповідача подано заяву про визнання позовних вимог у повному розмірі.

Приписами п. 1 частини другої ст. 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами першою, четвертою та п`ятою ст. 191 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача заборгованості перед позивачем за договором від 25.04.2016 р. № 21 в сумі 50610,06 грн.

Крім того, позовні вимоги визнані відповідачем в повному обсязі згідно заяви відповідача, підписаної представником ТОВ Виробничо-комерційна фірма 2Д адвокатом Морозом В.П., що діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5509 від 19.06.2014 р., договору про надання правової допомоги від 11.10.2018 р. (копії долучено до матеріалів справи) та ордеру серія КВ № 846843 від 08.07.2020 р. (оригінал долучено до матеріалів справи).

Враховуючи встановлені судом обставини, дослідивши надані суду докази, що підтверджують розмір заявленої позивачем до стягнення з відповідача заборгованості, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором від 25.04.2016 р. № 21 в сумі 50610,06 грн. є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позову, та враховуючи, що в результаті неправильних дій відповідача, який не сплатив позивачу обумовлені договором кошти у встановлений строк, що призвело до необхідності позивача звертатись до суду та нести додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір в сумі 2102,00 грн., покладає на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 129, 130, 237-238, 240 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма 2Д (07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, Карат, Промисловий майданчик, буд. 5-А, приміщення № 1; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю СХІД-СКЛО (85110, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Леваневського, буд. 18; ) 50610 (п`ятдесят тисяч шістсот десять) гривень 06 копійок основного боргу та 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок судового збору.

3. Видати наказ.

Згідно ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата підпису 03.08.2020 р.

Суддя А.В. Лопатін