ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. ОдесаСправа № 915/1274/13
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання Представники учасників у справі: Від апелянта Від ПАТ "ПУМБ"Богатиря К.В. Будішевської Л.О. , Поліщук Л.В. Арустамян К.А. особисто Кияновська Л.В. , паспорт серія НОМЕР_1 , дата видачі: 06.01.17; адвокат Дядюренко М.П., довіреність № б/н, дата видачі: 25.06.18; свідоцтво МК №001335 від 30.03.18; паспорт НОМЕР_5 від 17.05.96;
розглянувши апеляційну скаргу Кияновської Лариси В`ячеславівни
на ухвалу господарського суду Миколаївської області
від13.08.2019 про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця (суддя суду першої інстанції: Давченко Т.М.; час і місце постановлення: 13.08.2019 вул. Адміральська, 22, м. Миколаїв, 54001, Господарський суд Миколаївської області)
у справі кредитори банкрут Ліквідатор про № 915/1274/13 1) ПАТ «Райффайзен Банк Аваль в особі Миколаївської обласної дирекції, 2) ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк»; 3) ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінія Стилю» Репченко Юлія Анатоліївна банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа № 915/1274/13 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Лінія Стилю».

Кияновська Л.В. звернулася зі скаргою від 17.04.2019, зареєстрованою в суді 18.04.2019 за вх. № 6275/19, на дії заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Відділ ДВС) Щербатюка А.І., допущені останнім у виконавчому провадженні ВП № 58810111 з примусового виконання наказу від 26.03.2019, виданого на підставі ухвал Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2016 та 26.03.2019 у даній справі, в якій просить суд про наступне:

« 1.Визнати неправомірними дії заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка Антона Ігоровича у виконавчому провадженні № 58810111 щодо відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

2.Визнати протиправними та скасувати постанови заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка Антона Ігоровича ВП № 58810111 від 05.04.2019 року про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Миколаївської області від 26.03.2019 року № 915/1274/13 та постанови ВП № 5810111 від 05.04.2019 року про стягнення виконавчого збору з Кияновської Л.В. в розмірі 8346,00 грн.

3.Зобов`язати заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка Антона Ігоровича повернути стягувачу наказ № 915/1274/13, виданий Господарським судом Миколаївської області від 26.03.2019 р. про зобов`язання Кияновської Л.В. повернути на рахунок ТОВ «Лінія Стилю» 134332,17 грн. - без виконання».

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 по справі № 915/1274/13 відмовлено в задоволенні скарги Кияновської Л.В. на дії заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка А.І.

Дана ухвала була обґрунтована тим, що скаржником, Кияновською Л.В. , не доведено існування обставин, на які вона посилалася як на підстави для визнання неправомірними дій державного виконавця щодо відкриття ВП № 58810111 та винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

22.08.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Кияновської Лариси В`ячеславівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 по справі № 915/1274/13.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, оскільки при її винесенні господарський суд Миколаївської області не повно та неправильно з`ясував обставини, шо мають значення для справи; визнав встановленими обставини, шо мають значення для справи, які насправді є недоведеними; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи; порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Апелянт вказує, що на момент видачі судом наказу від 26.03.2019 обов`язок боржника за цим наказом був відсутній внаслідок закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому державний виконавець був зобов`язаний повернути наказ стягувачу без прийняття до виконання, в порядку п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону.

Окрім того апелянт зазначив, що заява ліквідатора Репченко Ю.А. про відкриття виконавчого провадження подана з порушенням ч. 3 розділу ІІІ Інструкції та ст. 26 Закону, так як: заява подана на виконання судового рішення від 26.03.2019, а не ухвали від 27.09.2016; стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску в розмірі, встановленому законом; до заяви про відкриття виконавчого провадження не додано документ на підтвердження повноважень ліквідатора Репченко Ю.А.; заява містить посилання на ст. 20 Закону, проте державний виконавець не виніс постанову про залучення експерта або спеціаліста; у зв`язку з викладеними обставинами державний виконавець був зобов`язаний повернути наказ стягувачу без прийняття до виконання, в порядку п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону.

На думку апелянта, наказ від 26.03.2019 не відповідає вимогам ч. 1 ст. 4 Закону, так як неможливо встановити на виконання якого саме документа його видано; він не містить відомостей щодо дати народження боржника; у наказі, всупереч резолютивній частині ухвали суду від 27.09.2016, невірно зазначено боржника, а саме, указано: "Кияновська Л.В." замість "ліквідатор Кияновська Л.В."; резолютивна частина спірного наказу суперечить резолютивній частині ухвали від 27.09.2016, а саме, у наказі зазначено "грошові кошти в сумі 134332,17 грн.", а в ухвалі - просто "134332,17 грн."

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ухвала від 25.04.2019 в даній справі набрала законної сили та є судовим рішенням в розумінні ст. 232 ГПК України, а тому встановлені у ній обставини, згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, не підлягають доведенню. Оскільки, на думку апелянта, лише ті обставини не доказуються, - які встановлені рішенням суду, а не ухвалою.

Апелянт також зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2016 по справі №915/1274/13 носить майновий характер є помилковим. Адже в резолютивній частині даної ухвали вказано: «Зобов`язати ліквідатора Кияновську Л.В. повернути 134332,17 грн.», а отже, на думку апелянта, у даному випадку рішення носить немайновий характер.

Окрім того, апелянт вказує, що оскаржувана ухвала не спростовує доводи скаржника, не містить законодавчого обґрунтування причин, чому суд першої інстанції вважає законними дії державного виконавця.

Також апелянт вважає незаконною позицію суду першої інстанції відносно розгляду судом скарги Кияновської Л .В. без врахування доповнень до скарги від 25.04.2019, 16.05.2019, 12.08.2019.

На підставі вищевикладеного, апелянт просить:

1. Визнати неправомірними дії заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка Антона Ігоровича у виконавчому провадженні №58810111 щодо відкриття виконавчого провадження, винесення постанов про стягнення виконавчого збору та накладення штрафів і направлення Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за вих. №32974/14.23-36/1 від 06.08.2019р.

2. Визнати протиправними та скасувати постанови заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка Антона Ігоровича ВП №58810111:

- від 05.04.2019 року про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Миколаївської області від 26.03.2019 року №915/1274/13:

- від 05.04.2019 року про стягнення виконавчого збору з Кияновської Л.В. в розмірі 8346,00 грн.;

- від 23.04.2019 року про накладення на Кияновську Л.В. штрафу в розмірі 1700.00 грн.

- від 11.05.19 р. про накладення на Кияновську Л.В. штрафу в розмірі 3400.00 грн.

- Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за вих. №32974/14.23-36/1 від 06.08.2019р.

3. Зобов`язати заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м.Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка Антона Ігоровича повернути стягувачу наказ №915/1274/13, виданий Господарським судом Миколаївської області 26.03.2019 про зобов`язання Кияновської Л.В. повернути на рахунок ТОВ «Лінія Стилю» 134332.17 грн., без виконання.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 915/1274/13 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Богатир К.В., судді Будішевська Л.О., Поліщук Л.В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.08.2019.

Разом з апеляційною скаргою Кияновською Л.В. подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення виконання за виконавчим документом (наказом № 915/1274/13, виданого господарським судом Миколаївської області від 26.03.2019) в рамках ВП № 58810111;

- заборони ліквідатору ТОВ «Лінія Стилю» вчиняти дії щодо предмета спору (грошових коштів в розмірі 148078,17грн.) а саме, заборонити ліквідатору ТОВ «Лінія Стилю» розпоряджатись коштами банкрута до завершення судового спору про визнання наказу № 915/1274/13, виданого господарським судом Миколаївської області від 26.03.2019 таким, що не підлягає виконанню, та до завершення судового розгляду скарги на дії заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка Антона Ігоровича у виконавчому провадженні № 58810111, - в апеляційній та касаційній інстанціях.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 заяву Кияновської Лариси В`ячеславівни про вжиття заходів забезпечення позову залишено без задоволення.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи № 915/1274/13 про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінія Стилю» на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили, у зв`язку з чим ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.08.2019 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Кияновської Лариси В`ячеславівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 по справі № 915/1274/13 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Миколаївської області невідкладно надіслати матеріали справи № 915/1274/13 про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінія Стилю» на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

22.01.2020 матеріали справи № 915/1274/13 про банкрутство Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінія Стилю» надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 апеляційну скаргу Кияновської Лариси В`ячеславівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 року про відмову в задоволенні скарги по справі № 915/1274/13 - залишено без руху; встановлено Кияновській Ларисі В`ячеславівні строк для усунення недоліків при поданні апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів надсилання рекомендованим листом з описом вкладення копії апеляційної скарги і доданих до неї документів кредиторам: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль в особі Миколаївської обласної дирекції, ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області - протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху; роз`яснено Кияновській Ларисі В`ячеславівні , що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.02.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кияновської Лариси В`ячеславівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця по справі № 915/1274/13; призначено справу № 915/1274/13 до розгляду на 12 березня 2020 о 16:00; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 27.02.2020; роз`яснено учасникам справи про їх право до 27.02.2020 подати до суду заяви чи клопотання стосовно призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо, а також надати заперечення на заяви та клопотання інших осіб із доказами направлення копій таких заяв або заперечень іншим учасникам справи.

12.03.2020 Південно-західним апеляційним господарським судом було складено акт про те, що 12 березня 2020 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді зі складу колегії Поліщук Л.В., судове засідання 12.03.2020 у справі № 915/1274/13 не відбулось.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.03.2020 призначено апеляційну скаргу Кияновської Лариси В`ячеславівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 року про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця по справі № 915/1274/13 до розгляду у судовому засіданні у розумний строк на підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - 06.04.2020 о 16:30 год.

23.03.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли від Кияновської Лариси В`ячеславівни пояснення та доповнення до апеляційної скарги.

Апелянт вказує, що 20.08.2019 Заводським відділом ДВС м. Миколаїв в рамках виконавчого провадження №58810111 накладено арешт на кошти Кияновської Л.В. та стягнуто з Кияновської Л.В. грошові кошти на суму 147968.32 грн.:

- 23.08.2019 списано з рахунку Кияновської Л.В. 4990,18 грн. (копія виписки по рахунку додається);

- 21.10.2019 списано з рахунку Кияновської Л.В. 39742,88 грн. (копія меморіального ордеру від 21.10.2019 додається);

- 09.12.2019 списано з рахунку Кияновської Л.В. 70969,40 грн. (копія меморіального ордеру від 09.12.2019 додається);

- 27.01.2020 з рахунку Кияновської Л.В. 20277,21 грн. (копія меморіального ордеру від 27.01.2020 додається);

- 17.02.2020 з рахунку Кияновської Л.В. 11988,65 грн. (копія меморіального ордеру від 17.02.2020 додається).

На підставі даних обставин та керуючись ст. 46 Господарського процесуального кодексу України апелянт просить прийняти пояснення та уточнення до апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 по справі № 915/1274/13 та стягнути із Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області грошові кошти в розмірі 147968,32 грн. на користь Кияновської Лариси В`ячеславівна (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінським РВ у м. Миколаєві УДМС України в Миколаївській області 06 січня 2017 року) на рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ "ПриватБанк", МФО 326610.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.03.2020 повідомлено учасників справи №915/1274/13, що розгляд апеляційної скарги Кияновської Лариси В`ячеславівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 року про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця, призначений на 06.04.2020 о 16:30 год. не відбудеться та вказано, що про дату, час та місце судового засідання учасники справи будуть повідомлені додатково.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.05.2020 призначено розгляд апеляційної скарги Кияновської Лариси В`ячеславівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця на 22 червня 2020 року о 16:30 год.; явка представників учасників у справі не визнавалася обов`язковою.

05.06.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли від Кияновської Лариси В`ячеславівни додаткові пояснення.

Апелянт зазначає, що 30.05.2020 на адресу Кияновської Л.В. надійшла постанова Заводського відділу ДВС у м.Миколаїв Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про закінчення виконавчого провадження №58810111, яка свідчить про стягнення з Кияновської Л.В. 154609,38 грн.

З огляду на це, апелянт просить стягнути із Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) грошові кошти в розмірі 154609,38 грн. на користь Кияновської Лариси В`ячеславівни .

22.06.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Репченко Юлії Анатоліївни надійшов відзив на апеляційну скаргу Кияновської Лариси В`ячеславівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця.

У своєму відзиві Репченко Ю.А. повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в ухвалі Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця, вважає апеляційну скаргу Кияновської Л.В. безпідставною та просить залишити її без задоволення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 повідомлено учасників у справі №915/1274/13 про оголошену перерву у судовому засіданні до 03.08.2020 року о 15:30 год.; явка представників учасників у справі не визнавалася обов`язковою.

15.07.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення від Кияновської Л.В . В даних поясненнях апелянт повторює доводи апеляційної скарги.

28.07.2020 до Південно-західного апеляційного господарського суду від арбітражного керуючого Репченко Юлії Анатоліївни надійшло клопотання про відкладення розгляду справи № 915/1274/13 у зв`язку з перебуванням Репченко Ю.А. на лікарняному. До клопотання було додано фото-копію листка непрацездатності Репченко Ю.А.

03 серпня 2020 року у судове засідання з`явилися особисто апелянт - Кияновська Л.В. та представник ПАТ «ПУМБ» - адвокат Дядюренко М.П., інші представники учасників у справі про банкрутство не з`явилися, хоча про дачу, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими поштовими відправленнями, відповідно до яких копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 про оголошення перерви у судовому засіданні до 03.08.2020 року о 15:30 год. було отримано: Репченко Ю.А. - 30.06.2020; АТ "Перший Український Міжнародний Банк" - 30.06.2020; ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - 30.06.2020; ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДПС у Миколаївській області - 01.07.2020

Статтею 120 частиною 3, 6, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.06.2020 про оголошення перерви у судовому засіданні до 03.08.2020 року о 15:30 год., була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 25.06.2020. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 03.08.2020, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу Кияновської Лариси В`ячеславівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця, до суду не повідомлялося.

Колегія суддів відмовляє у задоволенні клопотання Репченко Ю.А. про відкладення розгляду справи №915/1274/13 з огляду на те, шо явка сторін не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу заявником у своєму клопотанні не повідомлялося.

Таким чином, на думку колегії суддів в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги Кияновської Лариси В`ячеславівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця по суті, не дивлячись на відсутність представників учасників провадження у справі про банкрутство, яких слід вважати повідомленим про судове засідання належним чином. Відсутність представників учасників у справі у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Фактичні обставини, встановлені судом.

У провадженні Господарського суду Миколаївської області (судді Давченко Т.М.) перебуває справа про банкрутство ТОВ «Лінія Стилю».

Постановою суду від 19.09.2013р. ТОВ «Лінія Стилю» визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії Кияновську Ларису В`ячеславівну.

Ухвалою від 27.09.2016 у даній справі, провадження по скарзі ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 140-7-0-00-2114 від 04.03.2016р. припинено у зв`язку з відсутністю предмету спору; скаргу ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» № КНО-61.7/41 від 27.05.2015р. на дії ліквідатора задоволено частково; визнано дії ліквідатора Кияновської Л.В. щодо розподілу коштів, отриманих від продажу майна банкрута незаконними; припинено повноваження ліквідатора ТОВ «Лінія Стилю» Кияновської Л.В.; зобов`язано ліквідатора Кияновську Л.В. повернути на рахунок ТОВ «Лінія Стилю» 134332,17 грн.; зобов`язано ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» повернути на рахунок ТОВ «Лінія Стилю» кошти, отримані від реалізації спірного майна у сумі 588493,81 грн.; зобов`язано ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» повернути на рахунок ТОВ «Лінія Стилю» кошти, отримані від реалізації спірного майна у сумі 553521,98 грн.; відмовлено ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» у задоволенні п.2 скарги № КНО-61.7/41 від 27.05.2015р. на дії ліквідатора; відмовлено ліквідатору ТОВ «Лінія Стилю» Кияновської Л.В. у задоволенні заяви про дострокове припинення повноважень (№02-01/2/525 від 04.07.2016р.).

Новим ліквідатором банкрута ухвалою від 20.07.2017 призначено Репченко Ю .А .

У зв`язку з відкриттям ліквідатором Репченко Ю.А. розрахункового рахунку банкрута для збереження коштів останнього та подальшого погашення за рахунок цих коштів вимог кредиторів, ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.03.2019, окрім іншого, зобов`язано Кияновську Л.В. , ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" - повернути указані в ухвалі від 27.09.2016 кошти на рахунок ТОВ "Лінія Стилю" р/р № НОМЕР_4 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", , МФО 380805.

Того ж дня на виконання ухвали від 27.09.2016, з урахуванням ухвали від 26.03.2019, судом видані відповідні накази, серед яких і наказ про зобов`язання Кияновської Л.В. повернути на рахунок ТОВ "Лінія Стилю" р/р НОМЕР_4 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", , МФО 380805, грошові кошти в сумі 134332 грн. 17 коп.

Зазначений наказ ліквідатором Репченко Ю.А. пред`явлено до виконання, і постановами заступника начальника Відділу ДВС Щербатюка А.І. від 05.04.2019 відкрито виконавче провадження ВП № 58810111 з виконання ухвали від 26.03.2019 у даній справі та стягнуто з Кияновської Л.В. виконавчий збір у розмірі 8 346,00 грн.

Кияновська Л.В. звернулася зі скаргою від 17.04.2019 до Господарського суду Миколаївської області на дії заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - Відділ ДВС) Щербатюка А.І., в якій просила суд про наступне:

« 1.Визнати неправомірними дії заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка Антона Ігоровича у виконавчому провадженні № 58810111 щодо відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про стягнення виконавчого збору.

2.Визнати протиправними та скасувати постанови заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка Антона Ігоровича ВП № 58810111 від 05.04.2019 року про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Миколаївської області від 26.03.2019 року № 915/1274/13 та постанови ВП № 5810111 від 05.04.2019 року про стягнення виконавчого збору з Кияновської Л.В. в розмірі 8346,00 грн.

3.Зобов`язати заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка Антона Ігоровича повернути стягувачу наказ № 915/1274/13, виданий Господарським судом Миколаївської області від 26.03.2019 р. про зобов`язання Кияновської Л.В. повернути на рахунок ТОВ «Лінія Стилю» 134332,17 грн., без виконання».

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 по справі № 915/1274/13 відмовлено в задоволенні скарги Кияновської Л.В. на дії заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка А.І.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Кияновська Л.В. звернулася до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 по справі № 915/1274/13.

Щодо доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

1) Апелянт посилається на те, що на момент видачі судом наказу від 26.03.2019 обов`язок боржника за цим наказом був відсутній внаслідок закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому державний виконавець був зобов`язаний повернути наказ стягувачу без прийняття до виконання, в порядку п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції, яка діяла на момент винесення господарським судом ухвали від 27.09.2016, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Норми даного закону втратили чинність 05.10.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII від 02.06.2016) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Норми даного закону набрали чинності 05.10.2016.

Пунктом 5 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII від 02.06.2016) передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 1404-VIII від 02.06.2016) строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Наказ від 26.03.2019 про зобов`язання Кияновської Л.В. повернути на рахунок ТОВ "Лінія Стилю" р/р НОМЕР_4 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", , МФО 380805, грошові кошти в сумі 134332 грн. 17 коп. був виданий на виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2016. Враховуючи вищенаведені норми, крайній строк пред`явлення наказу від 26.03.2019 на виконання ухвали суду від 27.09.2016 до примусового виконання припадає на 27.09.2019 (три роки від дати набрання ухвалою господарського суду від 27.09.2016 законної сили).

Ухвалу від 27.09.2016 про зобов`язання Кияновської Л.В. повернути на рахунок ТОВ "Лінія Стилю" р/р НОМЕР_4 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", , МФО 380805, грошові кошти в сумі 134332 грн. 17 коп. було пред`явлено для примусового виконання 04.04.2019, тобто з дотриманням трирічного строку для пред`явлення такого наказу до виконання.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів не приймає цей аргумент Кияновської Л.В .

2) Апелянт зазначив, що заява ліквідатора Репченко Ю.А. про відкриття виконавчого провадження подана з порушенням ч. 3 розділу ІІІ Інструкції та ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», так як: заява подана на виконання судового рішення від 26.03.2019, а не ухвали від 27.09.2016; стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску в розмірі, встановленому законом; до заяви про відкриття виконавчого провадження не додано документ на підтвердження повноважень ліквідатора Репченко Ю.А.; заява містить посилання на ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», проте державний виконавець не виніс постанову про залучення експерта або спеціаліста; у зв`язку з викладеними обставинами державний виконавець був зобов`язаний повернути наказ стягувачу без прийняття до виконання, в порядку п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» .

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону:

1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом;

4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом;

5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

До заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження виконавцем накладено арешт на майно боржника, боржник за погодженням із стягувачем має право передати йому таке майно або реалізувати його та передати кошти від його реалізації стягувачу в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Після передачі майна стягувачу або внесення покупцем коштів на рахунок органу державної виконавчої служби або приватного виконавця арешт з проданого майна боржника знімається за постановою виконавця.

Згідно ч.ч. 3-5 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень , заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа та квитанцією про сплату авансового внеску, крім випадків, коли стягувач звільняється від сплати авансового внеску відповідно до частини другої статті 26 Закону та у разі виконання рішення Європейського суду з прав людини. До заяви про примусове виконання рішення, яка подається представником стягувача, додається документ, що підтверджує його повноваження. На кожен поданий на примусове виконання виконавчий документ стягувачем подається окрема заява про примусове виконання рішення.

Виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

У разі наявності підстав, передбачених частиною третьою статті 5 Закону, приватний виконавець має право повернути виконавчий документ без прийняття до виконання, про що зобов`язаний письмово повідомити стягувача із зазначенням підстави повернення та роз`яснити йому право оскаржити рішення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, а також право стягувача подати виконавчий документ на виконання іншого приватного виконавця або до органу державної виконавчої служби. У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження (ч.ч. 3-5 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень ).

У заяві про відкриття виконавчого провадження дійсно було вказано, що заява подана на виконання судового рішення від 26.03.2019, однак до такої заяви було додано Наказ від 26.03.2019 про зобов`язання Кияновської Л.В. повернути на рахунок ТОВ "Лінія Стилю" р/р НОМЕР_4 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", , МФО 380805, грошові кошти в сумі 134332 грн. 17 коп., який був виданий на виконання саме ухвали Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2016.

05.04.2019 заступником начальника Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюком А.І. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 58810111 на виконання саме на підставі документу, який набрав законної сили 27.09.2016, тобто на підставі ухвали Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2016 по справі №915/1274/13.

У даному випадку помилкове зазначення стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження відомостей про те, що заява подана на виконання судового рішення від 26.03.2019, а не на виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2016, жодним чином не вплинуло на здійснення виконавчого провадження на підставі наказу господарського суду та не викликало жодних порушень з боку заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка А.І.

Доводи Кияновської Л.В. про те, що стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску в розмірі, встановленому законом, не приймаються до уваги колегією суддів з огляду на таке.

Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.02.2019 у справі № 907/9/17 та висновків Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, викладених у постанові від 02.04.2019 у справі № 917/1540/17, наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Ураховуючи викладене, та що в ухвалі суду від 27.09.2016 йдеться про зобов`язання повернути грошові кошти у чітко визначеній сумі, суд визнає, що колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що це судове рішення носить майновий характер.

До заяви про відкриття виконавчого провадження ліквідатором Репченко Ю.А. додано квитанцію від 04.04.2019 про сплату авансового внеску в сумі 2686 грн. 64 коп., яка дорівнює 2 % від суми, зобов`язання боржника повернути яку є предметом наказу від 26.03.2019 (134332 грн. 17 коп. * 2%); саме в такому розмірі, згідно приписів ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», мав бути сплачений авансовий внесок за пред`явлення до виконання наказу за судовим рішенням майнового характеру.

Колегія також відхиляє твердження скаржника про те, що до заяви про відкриття виконавчого провадження не додано документ на підтвердження повноважень ліквідатора Репченко Ю.А. - так як відомості щодо останньої, як ліквідатора стягувача, оприлюднені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Викладене відповідає змісту ч. 4 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності.

Твердження Кияновської Л.В. про невідповідність заяви про безпідставність відкриття виконавчого провадження через те, що заява про відкриття виконавчого провадження містить посилання на ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», проте державний виконавець не виніс постанову про залучення експерта або спеціаліста - не приймаються до уваги колегією суддів.

Стаття 20 Закону України «Про виконавче провадження» регулює аспекти участі у виконавчому провадженні експерта, спеціаліста та суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання, зокрема, цією нормою передбачено, що для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності-суб`єктів господарювання.

Отже, винесення постанови про залучення експерта, спеціаліста, суб`єктів оціночної діяльності-суб`єктів господарювання є правом, а не обов`язком державного виконавця, і винесення або невинесення відповідної постанови в будь-якому разі не може вплинути на наявність або відсутність підстав для відкриття виконавчого провадження.

3) На думку апелянта, наказ від 26.03.2019 не відповідає вимогам ч. 1 ст. 4 Закону, так як неможливо встановити на виконання якого саме документа його видано; він не містить відомостей щодо дати народження боржника; у наказі, всупереч резолютивній частині ухвали суду від 27.09.2016, невірно зазначено боржника, а саме, указано: "Кияновська Л.В." замість "ліквідатор Кияновська Л.В."; резолютивна частина спірного наказу суперечить резолютивній частині ухвали від 27.09.2016, а саме, у наказі зазначено "грошові кошти в сумі 134332,17 грн.", а в ухвалі - просто "134332,17 грн."

Твердження заявника про неможливість встановлення із змісту наказу від 26.03.2019 документа, на виконання котрого виданий наказ, - відхиляються колегією суддів, оскільки в наказі від 26.03.2019 зазначено: "На виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2016, з урахуванням ухвали Господарського суду Миколаївської області від 26.03.2019", а також: "Ухвала набрала законної сили " 27" вересня 2016 року". Із викладених тез цілком зрозуміло, що наказ виданий саме на виконання ухвали від 27.09.2016, яка набрала законної сили 27.09.2016, проте з урахуванням змісту ухвали від 26.03.2019 (щодо реквізитів для перерахування коштів).

Колегія суддів не вбачає порушень ч. 1 ст. 4 Закону через те, що в наказі господарського суду від 26.03.2019 не зазначено дати народження боржника, так як відомості щодо Кияновської Л.В. , як суб`єкта підприємницької діяльності, містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; крім того, наказ від 26.03.2019 містить усі необхідні ідентифікуючі дані учасників процесу, зокрема, боржника. Відсутність дати народження фізичної особи боржника в наказі господарського суду за наявності інших даних стосовно такого боржника, які дають можливість правильно ідентифікувати таку фізичну особу, на думку колегії суддів не може заважати відкриттю виконавчого провадження на виконання судового рішення.

Колегія суддів відхиляє твердження заявника про неправильне зазначення у спірному наказі боржника, а саме: "Кияновська Л.В." замість "ліквідатор Кияновська Л.В," - так як наказ від 26.03.2019 виданий на виконання ухвали від 27.09.2016, з урахуванням ухвали від 26.03.2019, котра, у зв`язку з припиненням повноважень Кияновської Л.В., як ліквідатора ТОВ "Лінія Стилю", містить зазначення Кияновської Л.В. як фізичної особи. Названа ухвала від 26.03.2019 набрала законної сили в порядку, визначеному законодавством, та є обов`язковою для виконання в розумінні ч. 1 ст. 326 ГПК України. Окрім того, громадянка Кияновська Л.В. має статус фізичної особи, який за нею зберігається назавжди, а статус ліквідатора банкрута має тимчасовий характер на період призначення судом для виконання повноважень у конкретній справі про банкрутство, і цей статус фізичною особою втрачається з дня припинення судом її повноважень як ліквідатора банкрута.

Колегією суддів відхиляються і твердження Кияновської Л.В. про існування суперечності між резолютивними частинами ухвали від 27.09.2016 та наказу від 26.03.2019 через зазначення в ухвалі про зобов`язання повернути "134332,17 грн.", а в наказі - "грошові кошти в сумі 134332,17 грн."; адже з урахуванням ухвали від 26.03.2019, указане словосполучення ніяким чином не впливає на зміст наказу.

4) Апелянт також зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2016 по справі №915/1274/13 носить майновий характер є помилковим. Адже в резолютивній частині даної ухвали вказано: «Зобов`язати ліквідатора Кияновську Л.В. повернути 134332,17 грн.», а отже, на думку апелянта, у даному випадку рішення носить немайновий характер.

Відповідно до ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців; у позовах про строкові платежі і видачі - сукупністю всіх платежів або видач, але не більше ніж за три роки; у позовах про безстрокові або довічні платежі і видачі - сукупністю платежів або видач за три роки; у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік; у позовах про припинення платежів або видач - сукупністю платежів або видач, що залишилися, але не більше ніж за один рік; у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості; у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Таким чином, наявність вартісного, грошового вираження вимоги свідчить про її майновий характер.

Вимоги про зобов`язання ліквідатора Кияновської Л.В. повернути грошові кошти мають вартісну оцінку та носять майновий характер, а отже і ухвала Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2016 по справі №915/1274/13 носить майновий характер.

Дана позиція також викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 по справі №907/9/17.

З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 27.09.2016 по справі №915/1274/13 носить майновий характер.

5) Щодо незгоди апелянта з позицією суду першої інстанції відносно розгляду судом скарги Кияновської Л .В. без врахування доповнень до скарги від 25.04.2019, 16.05.2019, 12.08.2019, то колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У доповненнях від 25.04.2019 скаржник просила: "… визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Щербатюка Антона Ігоровича ВП № 58810111 від 23.04.2019 року про накладення на мене штрафу в розмірі 1700,00 грн. за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії"; у доповненнях від 16.05.2019: "… визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Заводського відділу ДВС м. Миколаїв ГТУЮ у Миколаївській області Щербатюка А.І. ВП № 58810111 від 11.05.19 р. про накладення на мене штрафу в розмірі 3400,00 грн. за невиконання рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії"; у доповненнях від 12.08.2019: "… визнати протиправним та скасувати Повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за вих. № 32974/14.23-36/1 від 06.08.2019".

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те. що зазначені заяви за своїм змістом є не доповненнями до скарги, а самостійними скаргами на дії державного виконавця, які були здійснені виконавцем вже після подачі первісної скарги та є самостійним об`єктом оскарження до суду, у зв`язку з чим вони не могли розглядатися сумісно зі скаргою від 17.04.2019.

Щодо уточнень Кияновської Л.В. до апеляційної скарги від 23.03.2020 та 05.06.2020, колегія суддів зазначає наступне.

В уточненнях від 23.03.2020 Кияновська Л.В. просить стягнути із Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області грошові кошти в розмірі 147968,32 грн. на користь Кияновської Лариси В`ячеславівна.

В уточненнях від 05.06.2020 апелянт просить стягнути із Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) грошові кошти в розмірі 154609,38 грн. на користь Кияновської Лариси В`ячеславівни .

Відповідно до ч. 5 ст. 269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Питання стягнення грошових коштів із Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області чи із Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не були предметом розгляду у суді першої інстанції.

Таким чином, вимоги Кияновської Л.В. про стягнення грошових коштів із Заводського відділу державної виконавчої служби м. Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області чи із Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не приймаються до розгляду колегією суддів.

Доводи апелянта про неправомірне застосування господарським судом висновків щодо деяких обставин у даній справі, встановлених ухвалою суду від 25.04.2019, без додаткової перевірки та встановлення цих обставин при винесенні оскарженої ухвали від 13.08.2019, не приймаються до уваги колегією суддів з врахуванням наступного.

В даному випадку ухвала господарського суду від 25.04.2019 про відмову у задоволенні заяви Кияновської Л.В. про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, набрала законної сили та не була скасована, за своєю суттю вказана ухвала є судовим рішенням, яким суд встановлював обставини по справі, безпосередньо пов`язані із примусовим виконанням наказу від 26.03.2019, тому господарський суд правомірно застосував ч. 4 ст. 75 ГПК України щодо підстав звільнення від доказування, оскільки встановлені ухвалою суду у даній справі обставини примусового виконання наказу господарського суду не підлягають повторному доказуванню.

Всі інші доводи Кияновської Л.В. також не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки не є достатньою підставою для скасування вищевказаних постанов державного виконавця, направлених на виконання судового рішення, яке набрало законної сили та було залишено без змін за результатами його перегляду в апеляційному порядку, відповідно до постанови Одеського апеляційного господарського суду від 27.10.2016.

Стаття 129-1 Конституції України встановлює, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ст. 326 ч. 1, 2 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Стаття 327 того ж Кодексу встановлює порядок звернення судових рішень до виконання. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування ухвали господарського суду за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржувана ухвала господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Кияновської Лариси В`ячеславівни на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 року про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця у справі № 915/1274/13 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 13.08.2019 про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 07.08.2020.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.О. Будішевська

Л.В. Поліщук