РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.07.2020Справа № 910/15781/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., за участі секретаря судового засідання Денисевича А.Ю., розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс»

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебтекс Україна»

треті особи Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінгруп Фактор», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Оферта»

про визнання протиправним та скасування рішення

за участі представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача 1 - Кібець Р.Р. (уповноважений представник);

від відповідача 2 - не з`явився;

від третьої особи 1 - не з`явився;

від третьої особи 2 - не з`явився;

від третьої особи 3 - не з`явився;

від третьої особи 4 - не з`явився;

від третьої особи 5 - Зимненко Є.В. (уповноважений представник).

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебтекс Україна» про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.10.2019 відповідач-1 розмістив оголошення про проведення відкритих торгів з продажу активів, що обліковуються на балансі АТ «Дельта Банк», АТ «Фінанси та Кредит» і ПАТ «КБ «Надра», організатором торгів обрано відповідач-2. Вважаючи, що відповідач-1 не має належних доказів наявності в нього необхідних прав на виставлене на торги майно просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-1 «Про затвердження умов продажу активів (майна) АТ «Дельта Банк», АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ПАТ «КБ «Надра» №2670 від 21.10.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс» залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

18.11.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивачем на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 13.11.2019 подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2019 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Разом з тим, в ході розгляду справи, 11.12.2019 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла доповнена позовна заява у якій останній просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження умов продажу активів (майна) АТ «Дельта Банк», АТ «Фінанси та Кредит» і ПАТ «КБ «Надра» №2670 від 21.10.2019 в частині продажу активів,, які були включені до Лоту №debtx_8908.

- визнати недійсним та скасувати результати торгів (аукціону) з продажу активів, які були включені до Лоту №debtx_8908, що були проведені 04.12.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Дебтекс Україна» на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про затвердження умов продажу активів (майна) АТ «Дельта Банк», АТ «Фінанси та Кредит» і ПАТ «КБ «Надра» №2670 від 21.10.2019.

У відповідності до ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс», суд дійшов висновку щодо можливості розцінювати зазначену заяву, як заяву про збільшення позовних вимог та наявності підстав для прийняття її до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.12.2019 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» та Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінгруп Фактор» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Оферта».

Відповідач 1 - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у поданому до суду відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, зазначивши, що при прийнятті оскаржуваного рішення, останній діяв в межах наданих йому повноважень, а також вказав, що Фондом не було порушено вимог чинного законодавства. Окрім того відповдіач-1 зазначив, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення прав та законних інтересів останнього.

Відповідач 2 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебтекс Україна», протягом усього часу розгляду справи відзиву на позов не подав, жодних пояснень по суті спору не направив, хоча про розгляд даної справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вказує про те, що відповідач-2 не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив або додаткові письмові пояснення по суті спору через канцелярію суду або шляхом його направлення на адресу суду поштовим відправленням, або засобами електронної пошти.

Третя особа 1 - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у поданих до суду письмових поясненнях по суті спору в повному обсязі заперечило проти заявлених позовних вимог, зазначивши про їх безпідставність та необґрунтованість з огляду на те, що відповідно до норм чинного законодавства Фонд гарантування вкладів фізичних осіб при, прийнятті оскаржуваного рішення, діяв в межах наданих йому повноважень. Також зазначив, що позивачем не доведено та не підтверджено жодними доказами порушення його прав відповідачами, а також не доведено порушення чинного законодавства при проведення відкритих торгів.

Третя особа 2 - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» у поданих до суду письмових поясненнях по суті спору в повному обсязі заперечило проти заявлених позовних вимог, зазначивши що позивачем не наведено жодного порушення встановлених чинним законодавством правил проведення торгів з реалізації майна банку під час ліквідаційної процедури. Також товариство вказало, що позивач оскаржує рішення виконавчої дирекції Фонду не як суб`єкта владних повноважень, а як органу управління банком, який здійснює заходи щодо відчуження майна (активів) банку включеного до ліквідаційної маси. Також зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів порушення прав останнього в результаті прийняття спірного рішення та проведення прилюдних торгів.

Третя особа 3 - Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» у поданих до суду письмових поясненнях по суті спору в повному обсязі заперечило проти заявлених позовних вимог, зазначивши про їх безпідставність та необґрунтованість з огляду на те, що відчуження Фондом майна боржників що ліквідуються на підставі оскаржуваного рішення відбулося із дотриманням всіх норм чинного законодавства. Також Банк зазначив, що позивачем не доведено факту порушення його прав.

Третя особа 4 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінгруп Фактор» протягом усього часу розгляду справи жодних пояснень по суті спору не подало, хоча про розгляд даної справи було повідомлено у встановленому законом порядку.

Третя особа 5 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Оферта» у поданих до суду письмових поясненнях по суті спору в повному обсязі заперечило проти заявлених позовних вимог, зазначивши що відчуження Фондом майна боржників що ліквідуються на підставі оскаржуваного рішення відбулося із дотриманням всіх норм чинного законодавства, в той же час, позивач намагається трактувати положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» таким чином, що Фонд має доводити, що майно яке обліковується на балансі неплатоспроможного банку, належить саме такому банку і що Фонд для підтвердження належності майна має звертатись до суду.

Представник позивача в судове засідання 28.07.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порідку.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 28.07.2020 в повному обсязі заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позов.

Представник відповідача-2 в судове засідання 28.07.2020 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Представники третіх осіб 1-4 в судове засідання 28.07.2020 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Представник третьої особи-5 в судовому засіданні 28.07.2020 в повному обсязі заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових поясненнях по суті спору.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників відповідача та третьої особи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 №150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Дельта Банк». Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2015 по 02.06.2015.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02.10.2015 №181 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк», призначено Уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Дельта Банк», визначені ст.ст.37, 38, 51, ч.1 та 2 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Кадирову В.В. на два роки з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Разом з тим, на підставі постанови Правління НБУ від 17.09.2015 №612 «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17.09.2015 №171 «Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку». Згідно з даним рішенням у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18.09.2015 до 17.12.2015 включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені ст.ст.37-39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Чернявській О.С.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 17.12.2015 №898 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 18.12.2015 №230, «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», визначені ст.ст.37, 38, 47-51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Чернявській О.С. на два роки з 18.12.2015 до 17.12.2017 включно.

Також, постановою Правління Національного банку України №83 від 05.02.2015 до категорії неплатоспроможних було віднесено ПАТ «КБ «Надра», на підставі якої Фонд запровадив у даний банк тимчасову адміністрацію строком на три місяці з 06.02.2015 по 05.05.2015. Уповноваженою особою на тимчасову адміністрацію в ПАТ «КБ «Надра» призначено Стрюкову Ірину Олександрівну.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 04.06.2015 №356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 05.06.2015 №113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію Стрюкову І.О. строком на 1 рік з 05.06.2015 до 04.06.2016 включно.

Згідно з п.2 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виведення неплатоспроможного банку з ринку - заходи, які здійснює Фондстосовно банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, щодо виведення його з ринку одним із способів, визначених ст.39 цього Закону.

Відповідно до п.17 ч.1 ст.2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Згідно положень ч.1, п.8 ч.2 ст.4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно приписів п.14 ч.5 ст.12 цього Закону виконавча дирекція Фонду (колегіальний орган управління) у сфері виведення неплатоспроможних банків з ринку наділена повноваженнями визначати порядок та способи реалізації майна банку, що ліквідується (приймати рішення про затвердження умов продажу майна та активів банку).

Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є нормативно- правовим актом, яким встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також яким регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону його метою є захисті прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку (п.8 ч.2 ст.4 Закону).

Відповідно до положень ст.51 Закону виконавча дирекція Фонду затверджує заходи з передпродажної підготовки майна одного або кількох банків (майно, об`єднане у пули активів, цілісні майнові комплекси, пакети акцій тощо), ремонту основних засобів, добудови об`єктів незавершеного будівництва, реалізації девелоперських проектів (зокрема операцій з експлуатації нерухомості) на належних банку земельних ділянках із залученням інвестицій, вилучення з непридатного для експлуатації майна окремих деталей, вузлів, агрегатів тощо для подальшої реалізації.

Після затвердження виконавчою дирекцією Фонду результатів інвентаризації майна банку та формування ліквідаційної маси Фонд розпочинає передпродажну підготовку та реалізацію майна банку у порядку, визначеному цим Законом та нормативно-правовими актами Фонду, за найвищою вартістю у найкоротший строк.

Фонд затверджує способи, порядок, склад та умови відчуження майна банку, включеного до ліквідаційної маси, у разі потреби організовує консолідований продаж майна кількох банків, що одночасно перебувають у процедурі ліквідації.

Майно (активи) банку або кількох банків (пули активів) може бути реалізоване у такий спосіб: 1) на відкритих торгах (аукціоні); 2) шляхом продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі.

Продаж майна (активів) банку у спосіб, передбачений цією частиною, може проводитися в електронній формі (на електронних майданчиках).

Порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури регламентується нормативно-правовими актами Фонду.

Виконавча дирекція Фонду приймає рішення про:

- затвердження переліку майна банку, що не підлягає продажу;

- об`єднання майна банку або кількох банків у пули та/або продаж окремих інвентарних об`єктів;

- строки та заходи передпродажної підготовки майна;

- затвердження умов відкритих торгів (у тому числі аукціонів, що проводяться за методами підвищення та/або зниження ціни і без обмеження мінімальної ціни продажу майна), зокрема розмірів гарантійного внеску, лота та кроку аукціону, порядку зниження ціни, встановлення або відмови від встановлення мінімальної ціни продажу;

- обмеження загальної кількості відкритих торгів, на яких пропонуються до продажу одні й ті самі об`єкти або пули активів;

- проведення відкритих торгів (аукціонів) уповноваженою особою Фонду або торговельним посередником, біржею тощо, у тому числі у разі продажу пулів активів, сформованих за рахунок майна кількох банків.

Інформація про вибраний спосіб та порядок продажу (умови, строки, порядок оплати, місце, початкова ціна тощо) майна банку або кількох банків оприлюднюється на офіційному веб-сайті Фонду та веб-сайті банку, майно якого продається.

Для проведення відкритих торгів на підставі договору може залучатися організатор торгів - юридична особа, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги. Організатор торгів не повинен мати конфлікт інтересів з банком, майно якого продається.

Відповідно до частин 1 та 2 Розділу VI Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування від 24.03.2016 №388 на відкритих торгах (аукціоні) можуть продаватися такі види активів (майна) банку, що ліквідується: основні засоби; майно банку у вигляді цілісного майнового комплексу; майно банку, щодо обороту якого встановлено обмеження; дебіторська заборгованість; права вимоги.

Інші види активів (майна) можуть продаватися у спосіб, визначений законодавством.

Продаж активів (майна) банку, що ліквідується, на відкритих торгах (аукціоні) може проводитися в електронній формі, у тому числі через ETC.

З огляду на викладене, на Фонд гарантування вкладів фізичних осіб покладено обов`язок відчужити майно (активи), включені до ліквідаційної маси банку.

Судом встановлено, що на підставі п.14 ч.5 ст.12, ч.7 ст.51 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24.03.2016 №388, зареєстрованого в МЮУ 20.04.2016 за №606/28736, рішення виконавчої дирекції Фонду від 20.07.2017 №3117 «Про реалізацію активів (майна) банків, що ліквідуються, шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінових пропозицій», зареєстрованого в МЮУ 14.08.2017 за № 999/30867, беручи до уваги рішення виконавчої дирекції Фонду від 30.05.2019 №1342 «Про погодження пропозицій щодо реалізації активів AT «Дельта Банк», AT «Банк «Фінанси та Кредит» та ПАТ «КБ «Надра», договір про надання послуг з комплексної підготовки та організації відкритих торгів (аукціонів) для пулу активів від 19.07.2019 № 19072019, укладений з ТОВ «Дебтекс Україна», у відповідності до стратегії продажу, рекомендованої ТОВ «Дебтекс Україна», яка викладена у звіті про підтвердження завершення підготовки до продажу пулу активів, що надісланий листом ТОВ «Дебтекс Україна» від 23.08.2019 вих.№ 23082019 та Правил проведення відкритих торгів по пулу активів, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.10.2019 №2670, визначено активи AT «Дельта Банк», AT «Банк «Фінанси та Кредит» та ПАТ «КБ «Надра», що підлягають продажу, шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) із використанням послуг комплексної підготовки та організації торгів (аукціонів) для пулу активів, що надаються ТОВ «Дебтекс Україна», на відкритих торгах (аукціоні) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінових пропозицій, а саме пул активів, що складається з прав вимог зазначених банків за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання, фізичними особами, частина з яких знаходиться в заставі Національного банку України, майнових прав за кредитними договорами, права вимоги за якими перебували в заставі Національного банку України, інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання, та дебіторської заборгованості, зокрема і за Кредитним договором №49.8.2/05/2008-КТЛ від 11.02.2008 у розмірі 146053283,47 грн, у тому числі 79999903,68 грн заборгованості по тілу кредиту та 66053379,79 грн заборгованості по нарахованим процентам, стороною якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Классік-Ассістанс».

В подальшому, 04.12.2019 ТОВ «Дебтекс Україна» (дочірня компанія міжнародної компанії DebtX) проведені електронні торги з продажу лоту №debtX_8908.

04.12.2019 сформовано Протокол електронних торгів №debtX_8908, відповідно до якого визначено переможця - ТОВ «Кредіт Інвестмент Груп», яким зроблено найвищу цінову пропозицію 303500000 грн.

Так позивач зазначає, що вказане рішення Фонду порушує його права, оскільки заявлені Фондом в публічному паспорті активу по лоту №debtx_8908 відомості стосовно Договору №49.8.2/05/2008-КТЛ від 11.02.2008 належності продавцю прав на майно і стану виставленого на торги майна, складу заявлених продавцем прав і вартості виставлених на відкриті торги прав вимоги за вказаним кредитним договором не відповідають дійсності і публічно вводять в оману. Позивач зазначає, що існує спір про стягнення с позивача заборгованості в загальному розмірі 146053283,47 грн за вказаним кредитним договором, який розглядається Господарським судом міста Києва у справі №910/13243/17 у межах розгляду якого позивачем було подано зустрічний позов про припинення зобов`язань за вказаним кредитним договором.

Позивач стверджує, що в силу незавершених судових спорів, а також постановлених судом рішень, які набрали законної сили, у Фонду відсутні права на майно і права вимоги, визначені Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у оскаржуваному рішенні.

Так суд зазначає, що порядок реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури встановлюється Положенням щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду від 24.03.2016 №388, зареєстрованого в МЮУ 20.04.2016 за № 606/28736 (надалі - Положення № 388).

Правила (регламент) проведення відкритих торгів (аукціону) в електронній формі з продажу майна (активів) банків, що ліквідуються, погоджено п.2 рішення виконавчої дирекції Фонду від 21.10.2019 №2670 (надалі - Регламент ETC).

Відповідно до п. 2 Розділу І Положення № 388 метою цього Положення є визначення порядку організації продажу активів (майна), що включені до ліквідаційної маси банку, що ліквідується, у тому числі визначення принципів та критеріїв черговості продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, які застосовуються при формуванні як планів продажу активів (майна) на рівні банків, що ліквідуються, так і пропозицій з продажу окремих активів/пулів активів.

Відповідно до п.1.2 Розділу І Регламенту ETC ці Правила регулюють правові відносини, що виникають між замовником, банком, учасниками електронних торгів та організатором під час проведення аудиту активів через електронну базу даних та відкритих торгів (аукціону) в електронній формі з реалізації активів (майна) банків, щодо яких Фондом прийнято рішення про початок процедури ліквідації, та встановлюють порядок підготовки, реєстрації учасників відкритих торгів (аукціону), проведення відкритих торгів (аукціону), оформлення їх результатів та відповідальність за порушення Правил. Терміни, наведені у даних правилах, застосовуються у значеннях, які наведені в Угоді, якщо інше не визначено цими Правилами.

В той же час, суд зазначає, що позивачем у поданому до суду позові не зазначено жодного порушення встановлених законодавством правил проведення торгів з реалізації майна банку під час ліквідаційної процедури.

Окрім того, відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.512 Цивільного кодексу України відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ст.518 Цивільного кодексу України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, він має право висунути проти вимоги нового кредитора заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент пред`явлення йому вимоги новим кредитором або, якщо боржник виконав свій обов`язок до пред`явлення йому вимоги новим кредитором, - на момент його виконання.

З огляду на викладене, відповідно до положень цивільного законодавства, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.516 ЦК України). Боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора (ст. 518 ЦК України).

Суд зазначає, що за наслідками укладення договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за тим чи іншим зобов`язанням, відбувається лише заміна кредитора у зобов`язанні (цесія). За наслідком такої заміни, права вимоги первісного кредитора переходять до нового кредитора у обсязі, що існували на момент такого переходу.

Законодавець в ст.518 ЦК України передбачив, що боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Разом з тим, відповідно до статті 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Тому, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватись від тих наданих йому законом прав, які були об`єктивно порушені відповідачем і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права. Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права.

З огляду на норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», рішення про затвердження умов продажу є вираженням рішень Фонду і нерозривно пов`язані з його діяльністю, і є формою реалізації функцій забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, в тому числі, визначення порядку реалізації майна банку під час проведення ліквідаційної процедури.

Спірним рішенням «Про затвердження умов продажу активів AT «Дельта Банк», AT «Банк «Фінанси та Кредит» та ПАТ «КБ «Надра» від 21.10.2019 №2670 Фонд вирішив:

1. Прийняти до відома звіт, що наведений в листі ТОВ «Дебтекс Україна» від 23.08.2019 вих.№2308201 про підтвердження завершення підготовки до продажу пулу активів.

2. Погодити Правила (регламент) проведення відкритих торгів (аукціону) в електронній формі з продажу майна (активів) банків, що ліквідуються, згідно з проектом, що додається.

3. Визначити активи AT «Дельта Банк», AT «Банк «Фінанси та Кредит» та AT «КБ «Надра», що підлягають продажу, шляхом проведення відкритих торгів (аукціонів) з використанням послуг комплексної підготовки та організації торгів (аукціонів) для пулів активів, що надаються ТОВ «Дебтекс Україна», на відкритих торгах (аукціоні) із використанням електронної торгової системи для проведення електронного аукціону, який складається з автоматичного покрокового зниження початкової (стартової) ціни лоту, етапів подання закритих цінових пропозицій та цінової пропозиції, а саме пул активів, що складається з прав вимог за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання, фізичними особами, частина з яких знаходиться в заставі Національного банку України, майнових прав за кредитними договорами, права вимоги за якими перебували в заставі Національного банку України, інших майнових прав за кредитними договорами, що укладені з суб`єктами господарювання, та дебіторської заборгованості.

4. Уповноваженим особам Фонду на ліквідацію AT «Дельта Банк», AT «Банк «Фінанси та Кредит» та ПАТ «КБ «Надра» забезпечити: направлення копії даного рішення до Національного банку України та ТОВ «Дебтекс Україна» протягом п`яти робочих днів після його прийняття; оприлюднення на веб-сайтах банків публічних паспортів та паспортів відкритих торгів (аукціону) щодо зазначених активів (майна) протягом п`яти робочих днів після прийняття даного рішення; розміщення відповідного оголошення на веб-сайтах банків протягом п`яти робочих днів після прийняття даного рішення; протягом п`яти робочих днів після прийняття даного рішення, розміщення необхідних документів щодо активів (майна) у віртуальній кімнаті даних з метою забезпечення доступу потенційним покупцям до кімнати даних після приєднання останніх до договору щодо нерозголошення потенційним покупцем інформації з обмеженим доступом та банківської таємниці (кімната даних).

5. Департаменту консолідованого продажу активів забезпечити: оприлюднення на веб-сайті Фонду публічних паспортів та паспортів відкритих торгів (аукціону) щодо зазначених активів (майна) протягом п`яти робочих днів після прийняття даного рішення; розміщення відповідного оголошення на веб-сайті Фонду протягом п`яти робочих днів після прийняття даного рішення.

6. Гарантійний внесок за лотом затвердити на рівні 5% від початкової (стартової) ціни реалізації лотів, що повинен бути сплачений на накопичувальний рахунок ТОВ «Дебтекс Україна».

7. Крок аукціону затвердити на рівні не менше 1% від початкової (стартової) ціни лоту.

8. Період між датою оприлюднення на веб-сайті банків та веб-сайті Фонду публічних паспортів та паспортів відкритих торгів (аукціону) щодо зазначених активів (майна) і датою проведення відкритих торгів (аукціону) не може бути меншим 30 робочих днів.

9. Встановити, що електронний аукціон розпочинається в проміжок часу з 9-30 год. до 10-00 год. Етапи проведення електронного аукціону та їх тривалість: автоматичне покрокове зниження ціни лоту - розпочинається в проміжок часу з 9-30 до 10-00 год. та завершується в проміжок часу з 16-15 год. до 16-45 год. (загальна тривалість складає 6 годин 45 хвилин); Етап подання цінових пропозицій - з 16-15 до 17-00 год. (загальна тривалість складає 15 хвилин): період подання закритих цінових пропозицій - з 16-15 до 16-55 год. (загальна тривалість складає 10 хвилин); період подання цінової пропозиції - з 16-25 до 17-00 год. (загальна тривалість складає 5 хвилин).

10. Уповноваженим особам Фонду на ліквідацію AT «Дельта Банк», AT «Банк «Фінанси та Кредит» та ПАТ «КБ «Надра» після отримання коштів від реалізації активів (майна) за ціною продажу на накопичувальні рахунки AT «Дельта Банк», AT «Банк «Фінанси та Кредит» та ПАТ «КБ «Надра» забезпечити підписання договорів купівлі- продажу активів (майна) з переможцями торгів.

11. Продаж активів (майна) проводити через Електронну торгову систему ТОВ «Дебтекс Україна».

12. Контроль за виконанням цього рішення покласти на директора департаменту консолідованого продажу активів Єлейка Т.Я.

13. Це рішення набирає чинності з моменту його прийняття.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач оскаржує вказане рішення виконавчої дирекції Фонду не як суб`єкта владних повноважень, а як органу управління банком, який здійснює заходи щодо відчуження майна (активів) банку, включеного до ліквідаційної маси.

Разом з тим, відповідно до ст.55 Конституції України, ст.15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із ч.2 ст. 20 Господарського кодексу України способом захисту прав і законних інтересів може бути, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів.

Утім цю норму слід застосовувати з урахуванням положень п.10 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, яким до способів захисту віднесено визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд зазначає, що відповідач у спірних правовідносинах не діє як суб`єкт владних повноважень і не здійснює жодних управлінських функцій щодо позивача.

Так, оскаржуване рішення поширює свою дію та встановлює обов`язки, що підлягають виконанню структурними підрозділами, працівниками Фонду, а також уповноваженою особою Фонду, тобто, є внутрішніми розпорядчими документами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зазначене рішення не є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків у ТОВ «Классік-Ассістанс» та відповідно не може вважатися одностороннім правочином з відчуження активів.

З огляду на викладене, суд зазначає, що доводи позивача про порушення вимог законодавства через включення до складу пулу оспорюваних прав вимоги та майнових прав у цьому випадку не можуть слугувати підставою незаконності прийнятого рішення, сам факт прийняття якого не тягне за собою правових наслідків у вигляді набуття, зміни та припинення прав і обов`язків щодо майна (активу), зокрема, у позивача.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів. Оскільки оспорюване рішення є внутрішніми документом Фонду, що діяв у якості органу управління банку, та не створюють цивільних прав та обов`язків ТОВ «Классік-Ассістанс», то не можна вважати порушеними права останнього внаслідок прийняття таких рішень. Права позивача не можуть бути порушені внаслідок видання внутрішнього документа, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного органу як юридичної особи.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в ч. 1 ст. 4 ЦПК України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», як правило, не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права у цілому, що панує у суспільстві, зокрема справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права і є його складовою.

Що ж стосується порушеного права, то таким слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Відповідно до ч.2, 3 ст.4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, юридичні особи мають право звертатись до господарського суду за захистом своїх оспорюваних або порушених прав.

Відповідно до ч.1, 2 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Як встановлено у ст.5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Тому, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватись від тих наданих йому законом прав, які були об`єктивно порушені відповідачем і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права. Таким чином, право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу, а суд наділений компетенцією перевірити відповідність обраного способу захисту змісту порушеного права.

Так, виходячи із норм Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Суд зазначає, що при вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи ст.3, 15, 16 Цивільного кодексу України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, у чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

З огляду на викладене, оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а рішення Фонду про затвердження умов продажу не може вважатися таким, що порушує права позивача, які можуть бути ефективно відновлені шляхом скасування такого рішення, можна прийти до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Разом з тим, оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, відсутні підстави і для визнання недійсними та скасування результатів торгів, проведених на підставі зазначеного рішення Фонду.

Крім того, відносно доводів позивача стосовно спору щодо наявності заборгованості за Кредитним договором №49.8.2/05/2008-КТЛ від 11.02.2008, що був предметом розгляду у справі №910/13243/17, суд вважає за необхідне зазначити, що рішенням Господарського суду міста Києва від 28.05.2019 позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» про стягнення з ТОВ «Классік-Ассістанс» 146053283,47 грн заборгованості за вказаним кредитним договором, задоволено в повному обсязі. Разом з тим, у заявлених вимогах ТОВ «Классік-Ассістанс», викладених у зустрічному позові про визнання права на припинення зобов`язання та визнання припиненим зобов`язання за зазначеним кредитним договором, суд відмовив.

Вказане рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/12343/17 залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 та постановою Верховного Суду від 16.07.2020.

З огляду на викладене, вказані доводи позивача спростовуються наявними судовими рішеннями, які набрали законної сили на момент вирішення даного спору, що також свідчить про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для задоволення позову.

На підставі викладеного суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору в сумі 3200 грн покладаються на позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 07.08.2020.

Суддя Я.В. Маринченко