ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"13" серпня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/766/20

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Б. Хмельницького, 67)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Арбер" (65104, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд.20)

про стягнення 792 514,47 грн

ВСТАНОВИВ:

23.03.2020р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Арбер", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 792 514,47 грн, у тому числі основну заборгованість у сумі 790 282,58 грн, пеню у сумі 2 166,09 грн, 3% річних у сумі 65,80 грн, крім того позивач просить суд стягнути з відповідача суму судового збору у розмірі 11 887,72 грн, а також витрати на правову допомогу у сумі 15 000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки №ППК-4 від 22.03.2017р. в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.03.2020р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/766/20 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказаною ухвалою судом було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвала суду від 30.03.2020р. була надіслана позивачу на визначену у позовній заяві адресу, та отримана останнім 07.04.2020р., про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.57).

Відповідачу по справі ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана в межах строку, встановленого Господарським процесуальним кодексом України, на його юридичну адресу, яка зазначена у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.47-53). Водночас, надіслане на адресу відповідача поштове відправлення було повернуто поштовою установою із відміткою на конверті "за закінченням встановленого строк зберігання".

Поряд з цим, 29.05.2020р. електронним зв`язком від відповідача до суду надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи для надання відзиву на позовну заяву, що свідчить про обізнаність ТОВ "Торгова мережа "Арбер" про розгляд даної справи судом. У вказаному клопотанні відповідачем також було зазначено про відсутність за даними бухгалтерського обліку заборгованості перед позивачем.

Згідно положень ст.248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд при цьому враховує, що законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)" від 30.03.2020р., який набрав чинності 02.04.2020р., було внесено зміни до ГПК України щодо продовження процесуальних строків, зокрема розгляду справи та подачі відзиву, згідно прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

В подальшому положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020р., який набрав чинності 17.07.2020р., визначено, що вказані процесуальні строки, які були продовжені, зокрема, відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом.

Водночас, у визначений законом строк та за весь час розгляду судом справи №916/766/20 відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних клопотань про продовження строку на подання відзиву на позовну заяву до суду не надавав, з матеріалами справи не ознайомився.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Проаналізувавши надані сторонами докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності зі статтею 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.03.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Арбер" (покупець) було укладено договір №ППК-4 (а.с.7-13), відповідного до якого постачальник в порядку та на умовах, визначених договором, зобов`язався поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язався прийняти такий товар та оплатити його згідно умов даного договору.

22.03.2017р. сторонами також було підписано протокол узгодження розбіжностей (а.с.14-19).

За умовами п. 1.2. договору номенклатура товару, асортимент, зображення, артикули, одиниця виміру, ціна за одиницю товару та інша інформація про товар узгоджуються сторонами в додатку №1, що є невід`ємною частиною даного договору.

Загальна вартість товару, поставка якого здійснюється відповідно до цього договору, визначається шляхом складення вартості товару відповідно до всіх видаткових накладних (товарних накладних), згідно з якими здійснювалась поставка товару протягом строку дії даного договору (п.2.1. договору).

Ціна на товар, що постачається, вказується в додатку №1 до даного договору (п.2.2. договору).

За умовами розділу 3 договору поставка товару здійснюється за рахунок та силами постачальника (п.3.6. договору); місцем поставки товару є склад покупця, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 20 (п.3.7. договору).

Згідно п.3.10. договору датою поставки товару вважається фактична дата передачі постачальником товару покупцю, що вказана у відповідних видаткових накладних. Право власності на партію товару переходить до покупця в момент отримання останнім товару. Моментом отримання товару вважається дата підписання покупцем видаткової накладної на партію товару.

Відповідно до п. 5.1. договору оплата за товар здійснюється покупцем у безготівковій формі шляхом перерахування вартості відповідної партії товару на поточний рахунок постачальника.

Пунктом 5.2. договору (в редакції протоколу узгодження розбіжностей) сторонами погоджено, що остаточний термін оплати отриманої покупцем партії товару здійснюється протягом 45 банківських днів з моменту отримання товару покупцем та підписання сторонами відповідної видаткової накладної на підставі наданого постачальником рахунку-фактури.

За умовами п.5.5. оплата за поставлений товар повинна проводитись виключно безготівковим розрахунком у національній грошовій одиниці України - гривні.

Даний договір вважається дійсним після його підписання уповноваженими представниками сторін. Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2017р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. У разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про припинення договору, в строк не менший за 10 календарних днів до закінчення строку його дії, даний договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік (п. 11.1. договору).

Додатковою угодою №1 від 01.08.2017р. (а.с.20) сторонами викладено п.5.2. договору в новій редакції: "Покупець здійснює оплату отриманого ним товару після його продажу та отримання грошових коштів від покупців, двічі на місяць в узгоджений сторонами день, але в будь-якому випадку покупець повинен здійснити остаточний розрахунок за товар протягом 120 календарних днів з моменту отримання товару та підписання сторонами відповідної видаткової накладної".

Додатковою угодою №2 від 08.05.2018р. (а.с.21) сторонами викладено п.5.2. договору в новій редакції: "Покупець здійснює оплату отриманого ним товару після його продажу та отримання грошових коштів від покупців, двічі на місяць в узгоджений сторонами день, але в будь-якому випадку покупець повинен здійснити остаточний розрахунок за товар протягом 120 календарних днів з моменту отримання товару та підписання сторонами відповідної видаткової накладної.

Покупець зобов`язаний двічі на місяць в узгоджений сторонами день надавати Постачальнику інформацію про залишки та реалізацію товару за попередній місяць (в розрізі номенклатури товару в кількості та ціні). Інформація надається постачальнику в електронному вигляді на електронну адресу: та в паперовому вигляді за підписом уповноваженої посадової особи покупця, завіреного печаткою покупця.

Для цілей цього пункту, якщо останній день строку припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається день, що передує вихідному або святковому дню.

Ненадання покупцем у визначений строк інформації про залишки та реалізацію товару за попередній місяць є підставою для постачальника вимагати оплати усієї вартості отриманого, але не оплаченого товару".

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом з матеріалів справи, на виконання умов договору 12 та 13 листопада 2019р. позивачем було поставлено відповідачу шкарпетки на загальну суму 880 964,40 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними (а.с.22-25).

Поставлений товар відповідачем було оплачено лише частково у сумі 90 681,82 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями (а.с.26-28) Грошову кошти у сумі 790 282,58 грн відповідачем оплачені не були, доказів повернення товару матеріали справи не містять.

Враховуючи вищезазначене та те, що належних доказів, які б спростовували наявність заборгованості у розмірі 790 282,58 грн відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, та вказана заборгованість підтверджується матеріалами справи, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у сумі 2 166,09 грн та 3% річних у сумі 65,80 грн, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п. 8.1. договору (в узгодженій редакції згідно протоколу розбіжностей) в разі несвоєчасної оплати покупцем отриманого товару в строки, погоджені сторонами, покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення поставки, від вартості неоплаченого (несвоєчасно оплаченого) товару за кожний день прострочення. Нарахування пені здійснюється за увесь період прострочення та припиняється в день сплати покупцем оплати за товар.

Суд, перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок пені (а.с.32), вважає його вірним, а вимоги в частині стягнення з відповідача пені у сумі 2 166,09 грн такими, що підлягають задоволенню.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За допомогою системи "Ліга-Закон" судом було здійснено перевірку доданого позивачем до позовної заяви розрахунок 3% річних (а.с.32). Згідно розрахунку суду розмір 3% річних у вказаний позивачем період становить 323,88 грн.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
718542.9813.03.2020 - 17.03.202053 %294.48
35158.8013.03.2020 - 17.03.202053 %14.41
36580.8013.03.2020 - 17.03.202053 % 14.99

Разом з тим, приймаючи до уваги положення Господарського процесуального кодексу України щодо меж позовних вимог, суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у заявленому позивачем розмірі 65,80 грн.

Оцінюючи вимоги позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 15 000 грн, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.ч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1,2, ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При цьому, у разі відмови у позові такі витрати, згідно з ч.4 ст.129 ГПК України покладаються на позивача.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За приписами ч.3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як вбачається з позовної заяви, позивач, заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, зазначає, що такі витрати склали 15 000 грн.

Відповідно до положень ст.26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Згідно з положеннями пункту 4 статті 1, частини третьої статті 27 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу ТОВ "Дюна-Веста" надано суду договір про надання правової допомоги №1 від 26.11.2018р., укладений між ТОВ "Дюна-Веста" та АБ "Юридична фірма Катерини Хомик" (а.с.33-34), додаткову угоду №9 до договору про надання правової допомоги від 16.03.2020р., якою визначено порядок оплати гонорару бюро за надання правової допомоги у спорі про стягнення заборгованості з ТОВ "Торгова мережа "Арбер" за отриманий товар згідно договору поставки №ППК-4 від 22.03.2017р. (а.с.35) та розмір гонорару адвоката на рівні 15 000 грн; рахунок на оплату №14 від 16.03.2020р. (а.с.36) на суму 15 000 грн, акт приймання-передачі наданої правової допомоги №15 від 12.05.2020р. (а.с.68); платіжне доручення №13029 від 29.05.2020р. на суму 15 000 грн.

Згідно наданого позивачем акту приймання-передачі наданої правової допомоги №15 від 12.05.2020р. адвокатським бюро було надано наступну правову допомогу: збір доказів, підготовка і організація подачі позовної заяви, супровід справи у суді.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги доведення позивачем належними доказами понесення витрат на правову допомогу та їх розмір, відсутність клопотання відповідача про зменшення розміру таких витрат, суд зазначає, що заявлені позивачем до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129,232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "Арбер" (65104, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд.20, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дюна-Веста" (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Б. Хмельницького, 67, ) основний борг у сумі 790 282 /сімсот дев`яносто тисяч двісті вісімдесят дві/ грн 58 коп., пеню у сумі 2 166 /дві тисячі сто шістдесят шість/ грн 09 коп., 3% річних у сумі 65 /шістдесят п`ять/ грн 80 коп., судовий збір у сумі 11 887 /одинадцять тисяч вісімсот вісімдесят сім/ грн 72 коп., витрати на правову допомогу у сумі 15 000 /п`ятнадцять тисяч/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.М. Щавинська