УХВАЛА

07 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 904/9537/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Селіваненка В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватної виробничо-комерційної фірми «Даск Транс Сервіс» (далі - ПВКФ «Даск Транс Сервіс», скаржник)

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2019 та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2020

у справі № 904/9537/17

за позовом ПВКФ «Даск Транс Сервіс»

до Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління»; Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітотранс»

про стягнення заборгованості у розмірі 177 094, 24 грн.

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління»

до ПВКФ «Даск Транс Сервіс»

про стягнення неустойки у розмірі 298 111, 22 грн.,

ВСТАНОВИВ:

ПВКФ «Даск Транс Сервіс» 15.07.2020 (згідно з штемпелем вхідної кореспонденції Центрального апеляційного господарського суду) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2020 у справі 904/9537/17 в частині відмови у задоволенні первісного позову та часткового задоволення зустрічного позову, ухвалити в цій частині нове рішення суду, яким первісний позов задовольнити у повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову - відмовити. Крім того скаржник просить суд вирішити питання про зупинення виконання рішення суду до закінчення його касаційного перегляду.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ПВКФ «Даск Транс Сервіс», Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

ПВКФ «Даск Транс Сервіс» звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітотранс», в якому просить стягнути заборгованість у розмірі 177 094, 24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Приватним акціонерним товариством «Новотроїцьке рудоуправління» взятих на себе зобов`язань за Договором від 07.09.2016№ 355/8-16 в частині оплати за виконані роботи. Вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітотранс» обґрунтовані неналежним виконанням останнім умов Договору поруки від 01.02.2017 в частині виконання зобов`язання забезпеченого порукою.

Приватне акціонерне товариство «Новотроїцьке рудоуправління» звернулось до суду першої інстанції із зустрічним позовом до ПВКФ «Даск Транс Сервіс», в якому просило суд стягнути з останнього неустойку у розмірі 199 351,23 грн. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням ПВКФ «Даск Транс Сервіс» за зустрічним позовом свого обов`язку щодо своєчасного виконання робіт.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2020, у задоволенні первісного позову відмовлено в повному обсязі. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з ПВКФ «Даск Транс Сервіс» на користь Приватного акціонерного товариства «Новотроїцьке рудоуправління» 110 682,74 грн. штрафних санкцій, 1 660,24 грн. витрат зі сплати судового збору та 3 185,58 грн. витрат з оплати судової експертизи. В решті позовних вимог за зустрічним позовом відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятими рішеннями судів попередніх інстанцій, ПВКФ «Даск Транс Сервіс» звернулося до суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області та постанову Центрального апеляційного господарського суду, як такі, що не відповідають вимогам чинного законодавства та не ґрунтуються на всебічному дослідженні обставин справи.

Так, на думку скаржника, суди попередніх інстанцій неправильно застосували до спірних правовідносин статтю 853 Цивільного кодексу України, не врахували вимоги статті 882 Цивільного кодексу України, порушили вимоги статей 86, 104 Господарського процесуального кодексу України.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", частина перша статті 17 ГПК України.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України (в редакції чинній від 08.02.2020) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційний господарський суд звертає увагу на те, що за такого правового регулювання можливість відкриття касаційного провадження у малозначних справах та/або у справах із ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб залежить виключно від значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики та обставин конкретної справи, при наявності підстав, передбачених підпунктами «б» - «г» пункту 2 частини третьою статті 287 ГПК України.

При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини третьою статті 287 ГПК України покладається на скаржника.

Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названих категоріях господарських справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм та наявності обставин конкретної справи, передбачених підпунктами «б» - «г» пункту 2 частини третьою статті 287 ГПК України.

Відповідно до Закону України від 21 грудня 2016 року № 2246-VIII «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2017 становить 1 600, 00 грн.

Предметом позову в даній справі є стягнення 177 094, 24 грн. за первісним позовом та 298 111, 22 грн. за зустрічним позовом.

А, отже, ціна позову у справі № 904/9537/17 підпадає під дію обмежень, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

При цьому ПВКФ «Даск Транс Сервіс» у поданій касаційній скарзі не посилається на підставу/підстави, передбачені пунктом 2 частиною третьої статті 287 ГПК України, та не вказує, що касаційна скарга чи то стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; чи/або має виняткове значення для скаржника; чи/або справа становить значний суспільний інтерес, тощо.

Наведені скаржником у касаційній скарзі доводи у контексті оскаржуваних судових рішень у цій справі не дають Суду підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, наявні інші підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Наведені скаржником доводи зводяться до заперечень обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій, до переоцінки доказів по справі, та фактично до незгоди з ухваленими рішеннями судів попередніх інстанцій, що виходить за межі повноважень Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Верховним Судом під час аналізу доводів та аргументів касаційної скарги також взято до уваги: предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство, факт розгляду даної справи судами попередніх інстанцій, які мали повну юрисдикцію.

Таким чином, подана касаційна скарга не містить обґрунтувань, які можуть бути визнані такими, що підпадають під пункт 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Також Європейський суд з прав людини в ухвалі від 09.10.2018 у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява №26293/18) зазначив, що застосування критерію малозначності справи було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі №904/9537/17, оскільки вона подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Оскільки встановлена відсутність підстав для відкриття касаційного провадження клопотання у цій справі судом не розглядається.

Керуючись статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватної виробничо-комерційної фірми «Даск Транс Сервіс» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 17.04.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 30.06.2020 у справі 904/9537/17.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя В. Селіваненко