РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2020Справа № 910/1396/20
За позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» про стягнення 114 895,89 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указану позовну заяву про стягнення з Відповідача на користь Позивача боргу та санкцій за поставлену теплову енергію відповідно до договору №260194 від 27.05.2015 (з урахуванням договору відступлення від 11.10.2018 № 601-18), разом у сумі, що дорівнює вказаній вище ціні позову, у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов`язань по оплаті отриманої теплової енергії у гарячій воді.

Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав, що підтверджено залученим до справи зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, проте у встановлений судом строк відзиву на позов не подав. Також відзив на позов не надійшов від Відповідача станом на час розгляду даного спору та винесення рішення у справі. Відтак, оскільки Відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином, але відзиву не подав, то суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

При цьому, враховано, що до суду не надходили передбачені п. 4 Прикінцевих положень ГПК України заяви про поновлення або продовження процесуальних строків.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

27.05.2015 між Публічним акціонерним товариство «Київенерго» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестбудгаличина» (далі - споживач, Відповідач) укладено Договір № 260194 на постачання теплової енергії у гарячій воді (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому Договорі.

При виконанні умов цього Договору, а також вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, сторони зобов`язуються керуватися тарифами, затвердженими органом виконавчої влади, що здійснює державне регулювання у сфері теплопостачання - Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації установок і мереж (далі - Правил), нормативними актами з питань користування та розрахунків, чинним законодавством України (п. 2.1 Договору).

Відповідно до п. 2.2.1 та п. 2.2.2 Договору постачальник зобов`язується безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності із споживачем (Додатки 3, 4) для потреб опалення - в період опалювального сезону, для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в Додатку № 1 та щомісячно оформляти ля споживача: величину фактично спожитої теплової енергії, визначену в Гігакалоріях (облікову картку) та її вартість за кожним особовим рахунком споживача за розрахунковий період (місяць); рахунок-фактуру, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця з урахуванням кінцевого сальдо розрахунків на його початок; акт звіряння розрахунків; податкові накладні (платнику податку); акт приймання-передавання товарної продукції.

Згідно з п. 2.3.1 Договору споживач зобов`язується дотримуватися кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у Додатку № 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у Додатку № 2.

Цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.06.2015 (п. 4.1 Договору), з можливістю його пролонгації на наступний період за відсутності заперечень проти цього (п. 4.3 Договору).

Оскільки матеріали справи не містять доказів протилежного, то суд погоджується з доводами Позивача, що Договір автоматично пролонговувався та діяв у спірний період.

Чинність договору також судом презюмується на підставі ст. 204 ЦК України.

Обсяг та вартість спожитої по Договору теплової енергії в сумі 106727,58 грн. підтверджується наступними доданими до позову доказами, які, за відсутності їх обґрунтованого заперечення або спростування Відповідачем, суд визнає більш вірогідними за ст. 79 ГПК України: облікові картки за вересень 2017 року - січень 2018 року та березень - квітень 2018 року; корінці нарядів за жовтень 2017 року та квітень 2018 року.

Також, матеріалами справи підтверджено, що на оплату вказаної спожитої Відповідачем теплової енергії було додатково складено окремий рахунок-фактуру від 30.11.2019 на суму 106727,58 грн., направлений Відповідачу (у складі претензії, разом з актом звірки, довідкою і іншими документами), але Відповідачем не оплачений; матеріали справи не містять доказів протилежного.

11.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго", як первісним кредитором та Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (далі - Позивач), як новим кредитором, укладено Договір про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18, в порядку та на умовах якого, кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитої до 01.05.2018 теплової енергії (основний борг, в тому числі той, що є предметом судового розгляду та/або підтверджений судовим рішенням (судовими рішеннями) як такий, що підлягає стягненню із споживача (споживачів) на загальну суму 497554936,91 грн. станом на 01.08.2018 із урахуванням оплат, що отримані кредитором за період з 01.08.2018 до дати укладення цього Договору та коригувань платежів.

Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим Договором, зазначається в Додатку №1 до цього Договору. Всі права переходять від кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами Додатку № 1 до цього Договору (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 1.3 Договору з укладенням цього Договору кредитор відступає, новий кредитор набуває право вимоги також будь-яких інших, передбачених договорами та чинним законодавством Додаткових грошових зобов`язань (неустойка (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отримання боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень), що нараховані кредитором та/або виникли до дати укладення цього Договору та/або можуть бути нараховані та/або можуть виникнути після укладення цього Договору у зв`язку з неналежним виконанням споживачем (споживачами) зобов`язань з оплати спожитої теплової енергії за Договорами та споживачами, які зазначені у Додатку № 1 до цього Договору.

Відступлення права вимоги за Додатковими грошовими зобов`язаннями (неустойки (штраф, пеня), 3% річних, інфляційні нарахування, судові витрати, витрати, пов`язані з отриманням боргу та примусовим стягненням та будь-які інші без виключень та обмежень) до основних грошових зобов`язань, які вже є предметом судового розгляду або вже підтверджені судовими рішеннями як такі, що підлягають стягненню із споживача (споживачів), визначаються окремим Договором.

Згідно з витягом з Додатку № 1 до Договору, первісний кредитор відступив новому кредитору, зокрема, право вимоги до Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" по Договору в розмірі 106727,58 грн.

Листом №1/5-260194 від 08.04.2019 Позивач звернувся до Відповідача із повідомленням про відступлення права вимоги.

Листом вих. № 803 від 14.11.2019 Відповідач повідомив Позивача, що заборгованість буде погашена за рахунок стягнення боргів з мешканців будинку.

03.12.2019 Позивач звернувся до Відповідача із претензією №30/1/1/7178 від 03.12.2019, щодо сплати заборгованості, яка отримана Відповідачем 04.12.2019.

Матеріали справи не містять доказів сплати Відповідачем Позивачу заборгованості в сумі 106727,58 грн. за Договором, право вимоги якої перейшло до Позивача за Договором про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18 від 11.10.2018.

Також, матеріали справи не містять доказів, що Відповідач сплатив цю заборгованість попередньому кредитору до повідомлення його про відступлення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про теплопостачання" тарифи на теплову енергію, реалізація якої здійснюється суб`єктами господарювання, що займають монопольне становище на ринку, є регульованими. Тарифи на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії затверджуються органами місцевого самоврядування, крім теплової енергії, що виробляється суб`єктами господарювання, що здійснюють комбіноване виробництво теплової і електричної енергії та/або використовують нетрадиційні та поновлювані джерела енергії, на підставі розрахунків, виконаних теплогенеруючими, теплотранспортуючими та теплопостачальними організаціями за методиками, розробленими центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, Відповідач, в порушення умов Договору не виконав взяті на себе зобов`язання з внесення оплати за спожиту теплову енергію, внаслідок чого за Відповідачем утворилась заборгованість в розмірі 106727,58 грн., яка не є погашеною Відповідачем, у тому числі станом на час винесення судом даного рішення; матеріали справи не містять доказів протилежного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 516 ЦК України визначає, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, оскільки первісний кредитор був замінений новим кредитором - Позивачем у даній справі, на підставі договору від 11.10.2018 про відступлення права вимоги (цесії) № 601-18, то Відповідач зобов`язаний сплатити на користь Позивача заборгованість у розмірі 106727,58 грн., чого ним зроблено не було; матеріали справи не містять доказів протилежного.

Судом розрахунок вищевказаної суми заборгованості перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним, та оскільки у матеріалах справи відсутні докази сплати спірної суми заборгованості Відповідачем, у тому числі станом на даний час, то позовні вимоги про стягнення 106727,58 грн. заборгованості відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Окрім того, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов`язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування і стягнення інфляційних та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Перевіривши надані Позивачем розрахунки інфляційних та 3% річних суд дійшов висновку про обґрунтованість розрахунків, їх арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договору, та зокрема оскільки санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом, а відтак, позовні вимоги про стягнення 5229,65 грн. втрат від інфляції та 2938,66 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Понесені Позивачем судові витрати, у які ним включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестбудгаличина" (01011, м. Київ, вул. Печерський Узвіз, 19; ідентифікаційний код: 36520848) на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5; ідентифікаційний код: 40538421) заборгованість у розмірі 106727 (сто шість тисяч сімсот двадцять сім) грн. 58 коп., 3 % річних в розмірі 2938 (дві тисячі дев`ятсот тридцять вісім) грн. 66 коп., інфляційні втрати в розмірі 5229 (п`ять тисяч двісті двадцять дев`ять) грн. 65 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків