РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2020Справа № 910/4295/20
За позовом Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про відшкодування шкоди в розмірі 5159,05 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Без виклику представників сторін (судове засідання не проводилось).

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Від МТСБУ на виконання вимог ухвали суду надійшли відомості щодо умов укладеного страхового договору (полісу).

Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав ще 06.04.2020, що підтверджено залученим до справи зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення, проте у встановлений строк відзиву на позов не подав. Також відзив на позов не надійшов від Відповідача станом на час розгляду даного спору та винесення рішення у справі. Відтак, оскільки Відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином, але відзиву не подав, то суд вирішує справу за наявними матеріалами на підставі ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України - прописати по новому.

При цьому, враховано, що до суду не надходили передбачені п. 4 Прикінцевих положень ГПК України заяви про поновлення або продовження процесуальних строків.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

25.02.2019 по вул. Солом`янська в м. Києві була скоєна ДТП. Причинами стало те, що водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Ауді», д.р.н. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілями «Шкода», д.р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , чим порушив ПДР України. Дані обставини підтверджуються постановою суду та довідкою поліції, копії яких містяться у справі.

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Шкода», д.р.н. НОМЕР_2 (Застрахований автомобіль), який відповідно до залученої до матеріалів справи копії реєстраційного талону належить ТОВ «Універсальне агентство «Про-Фарма» на праві власності, був під керуванням ОСОБА_2 на час ДТП, та який був застрахований Позивачем на підставі договору добровільного страхування, копія якого залучена до справи (далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за вказаним договором є ТОВ «Універсальне агентство «Про-Фарма». Доказів, що Договір добровільного страхування вже не був діючим на час ДТП матеріали справи не містять.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, та враховуючи, зокрема, рахунок від 01.03.2019 ремонтного СТО Застрахованого автомобіля (6020 грн.) та звіт оцінювача №21/02/19 від 01.03.2019 з калькуляцією AUDATEX (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу, дорівнює матеріальному збитку - 6009,05 грн., коефіцієнт зносу - 0,5965) Позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування у розмірі 5159,05 грн. на ремонтне СТО Застрахованого автомобіля згідно заяви на виплату страхового відшкодування, яка міститься у справі.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм ОСОБА_1 , автомобіля «Ауді», д.р.н. НОМЕР_1 , під час експлуатації останнього, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до справи постановою суду.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 , як особи, яка експлуатувала автомобіль «Ауді», д.р.н. НОМЕР_1 , на законних підставах була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) АМ/3240833 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ (ліміт відповідальності за шкоду по майну - 100000 грн., франшиза - 0).

При цьому, судом враховано, що у полісі АМ/3240833 зазначено вінкод автомобіля № НОМЕР_3 , а номерний знак автомобіля - НОМЕР_4 , і при цьому, у довідці Національної поліції України з місця ДТП у автомобіля з вінкодом № НОМЕР_3 , уже вказаний інший номерний знак НОМЕР_1 , і працівники поліції підтвердили що поліс АМ/ 3240833 стосується саме цього автомобіля, занісши його у протокол.

З наведеного суд робить висновок, що поліс АМ/3240833 стосується саме автомобіля з вінкодом № НОМЕР_3 , який змінив номерний знак з НОМЕР_4 (іноземна реєстрація) на НОМЕР_1 (реєстрація України).

Отже, на Відповідача полісом АМ/3240833 покладено обов`язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації водієм ОСОБА_1 , автомобіля «Ауді», д.р.н. НОМЕР_1 , на час ДТП.

Залученим до матеріалів справи рахунком СТО підтверджується, що ремонт на СТО Застрахованого автомобіля фактично коштував 6020 грн., а матеріальний збиток, завданий пошкодженням автомобіля (який дорівнює оціненій вартості його відновлювального ремонту) було оцінено в 6009,05 грн. Позивач же, на підставі умов Договору добровільного страхування та на підставі складеного на виконання умов цього Договору страхового акта розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 5159,05 грн.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування встановленої Позивачем вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП, і також Відповідач не спростував розраховану Позивачем суму страхового відшкодування.

Судом встановлено, що наведені у рахунку СТО матеріли, деталі та роботи знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку з завданими Застрахованому автомобілю пошкодженнями внаслідок ДТП, що відображені в довідці поліції та фотографіях пошкоджень, і Відповідачем не надано доказів протилежного.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в ст. 9 Закону України «Про страхування».

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу АМ/3240833, та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК України, у Відповідача в зв`язку з настанням ДТП виник обов`язок відшкодувати Позивачу шкоду, в межах ліміту відповідальності Відповідача, як страховика, за спірним страховим випадком (100000 грн.), але не більше вартості відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля з урахуванням зносу деталей (6009,05 грн.), та виходячи з суми, право на вимогу якої перейшло до Позивача в зв`язку з виплатою страхового відшкодування (5159,05 грн..), і за мінусом франшизи (0 грн.), і отже в сумі 5159,05 грн.

Матеріали справи не містять доказів надсилання Позивачем Відповідачу претензії про виплату страхового відшкодування раніше, ніж у складі додатків до даного позову.

Доказів сплати страхового відшкодування Відповідачем Позивачу до або після подання до суду даного позову матеріали справи також не містять.

При цьому, суд застосовує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 11.12.2019 №465/4287/15, яка погодилася з висновками, викладеними в її більш ранній постанові від 19.06.2019 № 465/4621/16-к, що у системному зв`язку зі статтею 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", вимоги підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 цього ж Закону щодо неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених цим пунктом строків, як підстави для відмови у відшкодуванні, стосуються випадків, коли впродовж цих строків потерпілий взагалі не здійснював волевиявлення, спрямованого на одержання компенсації - не звертався ані до страховика (або МТСБУ), ані до суду. Якщо ж особа впродовж цих строків подала позовну заяву до суду, вона здійснила відповідне волевиявлення, обравши на власний розсуд один з альтернативно можливих способів захисту свого порушеного права.

Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що попереднє звернення потерпілого у випадках, передбачених законом, до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному статтею 35 вказаного Закону, загалом не є обов`язковим та не виключає право особи звернутися безпосередньо до суду із позовом про стягнення відповідного страхового відшкодування.

З огляду на все наведене, позовні вимоги про стягнення 5159,05 грн. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування) підлягають задоволенню.

Судові витрати, у які Позивачем включено витрати по оплаті судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись статтями ст.ст. 86, 129, (ч. 9) 165, (ч. 2) 178, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (м. Київ, вул. Обсерваторна, 17, літ. А; ідентифікаційний код 21626809) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А; ідентифікаційний код 13490997) 5159 (п`ять тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн. 05 коп. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 2102 (дві тисячі сто дві) грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Суддя Сташків Р.Б.