РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.08.2020Справа № 910/7942/20

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанська технологічна компанія"

(с. Сніжків Валківського району Харківської області)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тестмак" (м. Київ)

про стягнення 32.652,14 грн

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Слобожанська технологічна компанія" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тестмак" про стягнення 32.652,14 грн. з яких: 30.236,50 грн основного боргу, 503,43 грн 3% річних, 1912,21 грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на поставку відповідачем за Договором купівлі-продажу № 060919/1 від 06.09.19. товару неналежної якості, що зумовило звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанська технологічна компанія" до суду з позовом про зобов`язання повернути сплачену за такий товар грошову суму.

Проте, конверт з ухвалою від 28.05.20. було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «адресат відсутній».

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «адресат відсутній» вважається днем вручення учаснику справи ухвали суду в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України .

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи № 910/7942/20.

Відповідачем у встановлений судом строк письмового відзиву на позов не подано, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надано.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Оскільки клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, а наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

При цьому судом враховано п. 4 розділу Х, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Заяв про поновлення чи продовження процесуальних строків від сторін не надходило.

З моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк, для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Додатково судом враховано приписи ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

06.09.19. між позивачем (Покупець) та відповідачем (Продавець) було укладено Договір № 060919/1 купівлі-продажу (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Продавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених Договором передати у власність Покупцю товар (обладнання та супутні послуги), визначені у п. 1.2 Договору (далі - Товар), а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в Договорі, прийняли та оплатити Товар (за умови належної якості та комплектності товару).

Згідно з п. 1.2 Договору найменування, одиниці виміру та загальна кількість Товару, його комплектність, визначаються на підставі узгодженої сторонами Специфікації, у рахунку-фактурі та видатковій накладній.

Сторонами підписано та скріплено печатками Специфікацію до Договору щодо Товару - Полуавтоматичного цифрового пенетрометру бутімного (ТМВ-1530) у кількості 1 шт. вартістю 30.236,50 грн.

Строк дії Договору сторонами погоджено пунктом 10.6 з дати його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним до 02.05.21.

Загальна сума Договору складає 30.236,50 грн з ПДВ (п. 2.1 Договору).

Умовами п. 3.1 Договору та Специфікації до нього сторони погодили, що Покупець зобов`язаний здійснити оплату Товару шляхом сплати 70% від вказаної в п. 2.1 Договору суми - протягом 3-х діб після отримання рахунку на оплату і 30% - протягом 3-х банківських днів з моменту повідомлення Покупця про те. Що вантаж в дорозі.

Відповідач виставив позивачу рахунок № ТМ-00021 від 06.09.19. за Полуавтоматичний цифровий пенетрометр бітумний у кількості 1 шт. на суму 30.236,50 грн.

Платіжними дорученнями: № 6776 від 10.09.19. на суму 21.165,55 грн та № 6937 від 30.09.19. на суму 9070,95 грн позивач сплатив відповідачу 30.236,50 грн «за пенетрометр згідно РФ № ТМ-00021 від 06.09.19.».

Видатковою накладною № ТМ-00021 від 02.10.19., яка підписана сторонами та скріплена їх печатками, відповідач поставив позивачу «ТМВ-1530 Полуавтоматичний цифровий пенетрометр бітумний» у кількості 1 шт. на суму 30.236,50 грн.

Претензії щодо комплектації отриманого Покупцем товару згідно Специфікації та видаткової накладної приймаються Продавцем протягом п`яти робочих днів з моменту передачі Товару Покупцю (п. 1.6 Договору).

Якщо під час отримання Товару Покупцем будуть виявлені дефекти або брак, останній має право вимагати усунення дефектів, або заміни Товару від Продавця. При цьому Покупець зобов`язаний повідомити Продавця про порушення умов даного Договору щодо якості - у строк не більш 37 календарних днів з моменту виявлення порушення, та при виявленні недоліків щодо асортименту, сортності, комплектності, тари, упакування в момент приймання Товару від Продавця. Усунення недоліків проводиться за рахунок Продавця (пункт 5.2 Договору).

Відповідно до п. 5.3 Договору Продавець зобов`язується усунути недоліки або зробити заміну неякісного Товару протягом 40 календарних днів від дати одержання повідомлення від Покупця, згідно п.5.2, при цьому гарантійний строк продовжується на час, протягом якого Товар не експлуатувався внаслідок виявлених дефектів.

04.10.19. позивачем на електронну адресу відповідача, вказану в п. 10.10 Договору направлено претензію щодо комплектації та дефектів Товару.

Позивач стверджує, що 04.12.19. відповідач направив позивачу інший Товар з метою заміни поставленого 02.10.19. Товару з недоліками.

Отже, за твердженнями самого ж позивача відповідачем в порядку пункту 5.3 Договору 04.12.19. здійснено заміну поставленого 02.10.19. ТМВ-1530 Полуавтоматичного цифрового пенетрометру бітумного.

При цьому, з наданого позивачем електронного листування за допомогою Viber та фотографій не вбачається за можливе дійти висновку, якого товару за яким правочином такі фотографії стосуються, ким і коли вони зроблені, та з якими саме уповноваженими чи не уповноваженими особами відповідача здійснювалась переписка. В той же час Договір не містить положень, які б регулювали електронне листування сторін.

Далі, позивач вказує, що Товар, поставлений відповідачем 04.12.19. за заміну поставленого 02.10.19. Товару, не вмикався, та наголошує, що фахівцями лабораторії Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанська технологічна компанія" зроблено висновок про повну неможливість його запуску.

З огляду на вказане позивач направив відповідачу 24.02.20. претензію з вимогою повернути сплачену за Товар грошову суму.

З підстав незадоволення означеної претензії позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 671 ЦК України, якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Якщо договором купівлі-продажу асортимент товару не встановлений або асортимент не був визначений у порядку, встановленому договором, але із суті зобов`язання випливає, що товар підлягає переданню покупцеві в асортименті, продавець має право передати покупцеві товар в асортименті виходячи з потреб покупця, які були відомі продавцеві на момент укладення договору, або відмовитися від договору.

Також, за змістом ст. 669 ЦК України кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості.

При цьому, як визначено ч. 2 ст. 269 ГК України строки поставки встановлюються сторонами в договорі з урахуванням необхідності ритмічного та безперебійного постачання товарів споживачам, якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу приписів ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Також, відповідно до ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Відповідно до ст. 678 ЦК України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором:

1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми;

2) вимагати заміни товару.

Якщо продавець товару неналежної якості не є його виготовлювачем, вимоги щодо заміни, безоплатного усунення недоліків товару і відшкодування збитків можуть бути пред`явлені до продавця або виготовлювача товару.

Продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту (ст. 679 ЦК України).

Істотним недоліком вважається недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Однак, позивачем не подано жодного доказу, на підтвердження того, що поставлений відповідачем 04.12.19. (на заміну неякісному) Товар взагалі не вмикався, що робить його непридатним для використання.

Матеріали справи містять просто твердження позивача про вказане.

Тобто фактично позивачем не доведено не лише поставку 04.12.19. Товару неналежної якості, а і, як наслідок, не доведено не виконання відповідачем пункту 5.3 Договору, оскільки останній за твердженням самого ж позивача 04.12.19. здійснив заміну поставленого 02.10.19. ТМВ-1530 Полуавтоматичного цифрового пенетрометру бітумного.

За відсутності доказів на підтвердження фактів та обставин тверджень позивача про поставку відповідачем 04.12.19. Товару неналежної якості, позовні вимоги про стягнення 30.236,50 грн сплачених за товар грошових коштів задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про стягнення пені на підставі п .8.2 Договору за порушення строків для заміни товару, нарахованої з 15.11.19. по 04.06.20., суд відзначає наступне.

Як відзначалось судом, відповідно до п. 5.3 Договору Продавець зобов`язується усунути недоліки або зробити заміну неякісного Товару протягом 40 календарних днів від дати одержання повідомлення від Покупця.

Повідомлення позивачем направлено 04.10.19., отже, 40-денний строк становив до 13.11.19. включно. Однак, матеріали справи не містять доказів, що відповідачем було здійснено заміну Товару саме 04.12.19., а не датою раніше вказаної. Тобто позивачем не доведено, що відповідачем пропущено встановлений Договором строк на заміну Товару.

За викладеного суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення 1912,21 грн пені задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу адвоката, заявлені до стягнення, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача з підстав відмови в позові.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко