ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" серпня 2020 р. Справа№ 910/18501/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Шаптали Є.Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця", м. Львів

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020

у справі №910/18501/19 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Октябрська ЦЗФ", м. Білицьке, Донецька обл.

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця", м. Львів

про стягнення 68 735,84 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Октябрська ЦЗФ" (далі - ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця", відповідач) про стягнення 68735,84 грн. збитків, завданих втратою вантажу.

Позовні вимоги обґрунтовані незабезпеченням відповідачем схоронності вантажу під час його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу, у зв`язку з чим заявлено вимоги про відшкодування вартості втраченого вантажу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі №910/18501/19 позов задоволено, стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Октябрська ЦЗФ" збитки у розмірі 68735,84 грн. та судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

Обґрунтовуючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем доведено неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором перевезення, в частині збереження прийнятого ним до перевезення вантажу, зазначеного у залізничних накладних, що призвело до втрати частини вантажу. Факт недостачі вантажу підтверджено матеріалами справи та відповідачем не спростований. Доказів на підтвердження того, що недостача поставленого вантажу сталася не з вини відповідача, як і доказів відшкодування фактичних збитків відповідачем не надано.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі №910/18501/19 скасувати та постановити нове, яким в позові відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів того, що залізницею не забезпечено схоронності вантажу, що наявні сліди доступу до вантажу. Наявні в матеріалах справи комерційні акти не містять відповідних відміток.

Також за твердженням апелянта, обов`язковою підставою для відшкодування збитків є, зокрема, їх реальна наявність, натомість, жодних доказів на підтвердження сплати вартості вугілля, яке було прийняте залізницею до перевезення, позивачем суду не надано.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/18501/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А.(доповідач у справі), суддів Коробенка Г.П. та Козир Т.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.06.2020 відмовлено у задоволенні клопотання АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" про розгляд справи №910/18501/19 з повідомленням та викликом учасників справи та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі №910/18501/19, постановлено розгляд апеляційної скарги здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Козир Т.П. у відпустці.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020, справу №910/18501/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Шаптали Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.08.2020 вищезазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" у даній справі.

Позиції учасників справи.

16.06.2020 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, наголошуючи на правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

28.12.2017 між Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (Замовник) та ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ" (Виконавець) укладено Договір №607-ПУ-ПТП, відповідно до умов якого Замовник зобов`язався передати Виконавцю вугілля для збагачення, сплатити послуги Виконавця, пов`язані зі збагаченням вугілля та прийняти концентрат. Виконавець зобов`язується прийняти вугілля, здійснити його збагачення та передати (поставити) отриманий за результатом збагачення вугілля концентрат Замовнику, у строки та на умовах обумовлених цим Договором та/або Специфікаціями. (а.с.16-20)

16.06.2019 за накладною № 50278985 ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ" здійснило відправлення групи вагонів з вугіллям Кам`яним марки Г-газове зі станції Родинська Донецької залізниці одержувачу ДТЕК Бурштинська ТЕС на станцію Бурштин Львівської залізниці, зокрема, вагони №№ 66688227, 59955534, 56951882, 60660487 (а.с. 9-13)

При надходженні вагонів на станцію Бурштин Львівської залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагонах №№6688227, 59955534, 56951882, не відповідає масі, вказаній у накладній, про що складено Комерційні акти №388103/90 від 20.06.2019, №388103/91 від 20.06.2019, №388103/92 від 20.06.2019. (а.с.5-8)

У розділі Д Комерційного акту №388103/90 від 20.06.2019 зазначено, на основі акта з/ф № 34462 від 16.06.2019 ст. Покровськ Донецької залізниці, № 1136 від 20.06.2019 ст. Бурштин, та відеонагляду засобами власника п/к Бурштинської ТЕС, здійснено комісійне переважування вагону № 66688227 на справних 150-тонних електронних тензонометричних вагах № 650 АТ ДТЕК Бурштинська ТЕС, повірених 16.04.2019. При переважуванні виявилось: брутто 84850 кг, тара 23400 кг, нетто 61450 кг, що менше ваги по накладній на 7350 кг. Навантаження вище бортів на 20 см, ущільнене, маркування не проглядається, над 3-6 люками виїмка 600 см Х 280 см Х 40-60 см. Вагон бездверний, люка закриті, просипання вантажу не має. Вагон в технічному та комерційному відношенні справний.

У розділі Д Комерційного акту № 388103/91 від 20.06.2019 зазначено, на основі акта з/ф № 34466 від 16.06.2019 ст. Покровськ Донецької залізниці, № 1137 від 20.06.2019 ст. Бурштин, та відеонагляду засобами власника п/к Бурштинської ТЕС, здійснено комісійне переважування вагону № 59955534 на справних 150-тонних електронних тензонометричних вагах № 650 АТ ДТЕК Бурштинська ТЕС, повірених 16.04.2019. При переважуванні виявилось: брутто 86350 кг, тара 24000 кг, нетто 62350 кг, що менше ваги по накладній на 5950 кг. Навантаження вище бортів на 10 см, ущільнене, маркування не проглядається, над 1-4 люками виїмка 600 см Х 280 см Х 30-60 см. Вагон бездверний, люка закриті, просипання вантажу не має. Вагон в технічному та комерційному відношенні справний.

У розділі Д Комерційного акту № 388103/92 від 20.06.2019 зазначено, на основі акта з/ф № 34465 від 16.06.2019 ст. Покровськ Донецької залізниці, № 1138 від 20.06.2019 ст. Бурштин, та відеонагляду засобами власника п/к Бурштинської ТЕС, здійснено комісійне переважування вагону № 56951882 на справних 150-тонних електронних тензонометричних вагах № 650 АТ ДТЕК Бурштинська ТЕС, повірених 16.04.2019. При переважуванні виявилось: брутто 84400 кг, тара 21800 кг, нетто 62600 кг, що менше ваги по накладній на 4600 кг. Навантаження вище бортів на 20 см, ущільнене, маркування не проглядається, над 1-3 люками виїмка 450 см Х 280 см Х 30-50 см. Вагон бездверний, люка закриті, просипання вантажу не має. Вагон в технічному та комерційному відношенні справний.

Крім того, при надходженні вагону на станцію Знам`янка Одеської залізниці залізницею проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу у вагоні № 60660487, не відповідає масі, вказаній у накладній, про що складено Комерційний акт №410006/141/95 від 19.06.2019. (а.с.8)

У розділі Д Комерційного акту №410006/141/95 від 19.06.2019 зазначено, на основі актів з/ф № 75724, № 51095 від 18.06.2019 ст. Знам`янка здійснено комісійне переважування вагону № 60660487 на справних 150-тонних електронних тензонометричних вагах СВ-150000В2 ст. Знам`янка, повірених 05.09.2018. При переважуванні виявилось: брутто 83850 кг, тара 23400 кг, нетто 60450 кг, що менше ваги по накладній на 7250 кг. Навантаження рівномірне, нижче бортів 200 мм. На поверхні вантажу в наявності виїмка праворуч з ходом поїзда над 4-5-6 люками довжиною. 4500 мм, шириною 2000мм, глибиною 300 мм., Просипання вантажу відсутнє. Каток застосовувався. В наявності маркування вантажу смугами. В місці виїмки маркування відсутнє, доступ до вантажу усунуто шляхом нанесення маркування вапном. У вагоні глухі торцеві стінки, люка щільно закриті.

Спір у даній справі виник у зв`язку з наявністю, на думку позивача, вини відповідача у частковій втраті вантажу під час його перевезення, внаслідок чого позивачу заподіяно збитки на суму 68 735,84 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Питання, пов`язані з перевезенням вантажів, в тому числі залізничним транспортом, регулюються ст. ст. 908-928 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 306-315 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Згідно ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно накладної № 50278985 підтверджується прийняття вантажу до перевезення АТ "Українська залізниця" (перевізник) від ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ" (вантажовідправник) та здійснення його перевезення зі станції відправлення до станції призначення.

За змістом ч. 5 ст. 307 ГК України, яка кореспондує з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 ЦК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 12 Закону України "Про залізничний транспорт" підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України. За незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин (ст. 23 Закону України "Про залізничний транспорт") .

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі іншому підприємству згідно з Правилами видачі вантажу.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин (ст. 113 Статуту залізниць України).

Статтею 924 ЦК України передбачено, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

За приписами ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Згідно з ст. 129 Статуту Залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Суд першої інстанції встановив, що за результатами зважування вантажу, який перевезено згідно з накладною №50278985 виявлено його часткову втрату у вагонах №66688227, №59955534, №56951882, №60660487, на підтвердження чого перевізником складено відповідні комерційні акти №388103/90, №388103/91, №388103/92, №410006/141.

Вказані комерційні акти правомірно визнані судом першої інстанції належними та допустимими доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної в залізничних накладних, фактичній масі вантажу, оскільки вони за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правилам складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855.

Залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу вантажу у разі, зокрема, коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення (ст. 111 Статуту залізниць України).

Місцевим господарським судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що недостача вантажу виникла із незалежних від перевізника причин. За змістом комерційних актів сталася втрата вантажу, оскільки над люками вагонів виявлене поглиблення вантажу, маркування порушене, в той час як вагон в технічному стані справний, люки зачинені. Отже, у комерційних актах зафіксовано ознаки втрати вантажу під час перевезення.

За змістом ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження вартості втраченого вантажу позивачем надано суду Довідку № 2/3647 від 03.07.2019 ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" щодо вартості вугілля кам`яного у розмірі 3064,46 грн. за тонну (а.с.14), яка в силу положень ч. 3 ст. 314 ГК України, та ст.ст. 114, 115 Статуту залізниць України є належним та допустимим доказами визначення вартості вантажу.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення (ч. 2 ст. 114 Статуту залізниць України).

У пункті 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (далі - Правила видачі вантажів), встановлено норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси, а саме передбачено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 1) 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0 - 6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже; 2) 1,5 % маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 3) 1 % маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі; 4) 0,5 % маси всіх інших вантажів. Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Разом з цим місцевим господарським судом встановлено, що позивачем передано відповідачу для перевезення вугілля кам`яне марки Г-газове, яке відповідно до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), Митного тарифу України, встановленого Законом України №584-VII від 19.09.2013 (Група 27 Палива мінеральні; нафта і продукти її перегонки; бітумінозні речовини; воски мінеральні) та розділу 1 ДСТУ 4082-2002 "Паливо тверде. Ситовий метод визначання гранулометричного складу", затвердженого наказом Держстандарту України №163 від 19.03.2002 є мінеральним паливом.

Згідно з ДСТУ 4083:2012 "Вугілля кам`яне та антрацит для пиловидного спалювання на теплових електростанціях" для вугілля першої та другої категорії марок ДГ, Г Західного Донбасу, як виняток, загальна волога на робочий стан палива W, має бути не більше 16,0%, а як вбачається з наданою до матеріалів справи Довідки ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля", волога вугілля у вагонах №№ 66688227, 59955534, 56951882, 60660487 - 13,1 %, тобто в межах встановлених норм.

Суд першої інстанції, враховуючи положення п. 27 Правил видачі вантажів, а також те, що втраченим вантажем є вугілля кам`яне марки Г-газове, дійшов висновку обґрунтованого застосування позивачем норми природних втрат у розмірі 1 % від маси вантажу, зазначеної в перевізних документах, при розрахунку збитків.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку збитків, суд першої інстанції встановив, що такий розрахунок є правильним, а сума збитків, заподіяних позивачеві внаслідок втрати частини вантажу з вини перевізника, з урахуванням норми природних втрат, становить 68735,84 грн.

Враховуючи положення чинного законодавства та встановлений судом першої інстанції факт, якого не спростував відповідач в апеляційній скарзі, втрати під час перевезення частини вантажу, а також неспростування відповідачем (перевізником) наявності у його діях вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає правильним висновок місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ" про стягнення з АТ "Українська залізниця" 68735,84 грн. збитків, які виникли у зв`язку із незбереженням вантажу під час перевезення.

Колегія суддів вважає помилковим твердження відповідача про недоведеність позивачем обставин оплати ним вартості вугілля, яке було прийнято залізницею до перевезення, оскільки позивач у цій справі не був власником майна, а виступав вантажовідправником; права на подання позову були передані йому отримувачем вугілля (згідно з написами на залізничних накладних), що не заперечувалося під час розгляду справи і не суперечить положенням статті 133 Статуту залізниць України.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду, зокрема, від 21.06.2018 у справі № 910/435/17, від 26.06.2018 у справі № 910/5497/17, від 05.07.2018 у справі № 910/23348/16, від 24.07.218 у справі № 910/22325/16, від 07.05.2019 у справі № 910/23346/16, від 10.08.2018 у справі № 910/22324/16, від 16.10.2019 у справі № 910/16904/18 та від 05.02.2020 у справі №910/3868/19.

У зв`язку з наведеним, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи положення ч.1 ст.9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судами першої та апеляційної інстанцій, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні про наявність правових підстав для задоволення позову та стягнення з АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на користь ПАТ "ДТЕК Октябрська ЦЗФ" суми збитків, які виникли у зв`язку з незбереженням вантажу при перевезенні, в розмірі 68735,84 грн.

Отже, рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі №910/18501/19 про задоволення позову є таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі №910/18501/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2020 у справі №910/18501/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/18501/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Є.Ю. Шаптала