ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2020 р. Справа№ 910/1766/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Кропивної Л.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі судового засідання Кубей В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" та Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019

(повний текст складено 11.11.2019)

у справі № 910/1766/19 (суддя Щербаков С.О.)

за позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

до Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Міністерство інфраструктури України

про врегулювання розбіжностей по договору та визнання договору укладеним

за участю представників:

від позивача: Ємельянов В.Р.,

від відповідача: Дзюбенко С.М.,

від третьої особи: Ігнатенко Т.Б.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (далі - ДП "Украерорух") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" про врегулювання розбіжностей по пунктах 2.1.4, 2.1.5, 2.1.6, 2.2.3, 3.2, 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.12, 3.13, 3.14, 4.2, 4.3, 5.1, 5.6, 7.1, 7.2, додатку № 5, додатку 6 договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування № б/н ___ від "____"_______2019 року та визнати договір укладеним на умовах викладених у прохальній частині позовної заяви № 1-17-725 від 07.02.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що запропоновані відповідачем редакції пунктів договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування, на думку позивача, є такими, що не відповідають діючому законодавству, знаходяться поза межами компетенції позивача та є неправомірними.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 позов задоволено частково, визнано укладеним між Державним підприємством обслуговування повітряного руху України та ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" договір про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування у викладеній редакції, стягнуто з відповідача на користь позивача 1 921,00 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Врахувавши обов`язковість для ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" як суб`єкта авіаційної діяльності, що здійснює діяльність в сфері повітряних перевезень пасажирів та вантажу та є споживачем послуг з АНО польотів ПС, які надаються ДП "Украерорух" як провайдером аеронавігаційного обслуговування, укладення відповідного договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування, взявши до уваги, що надання/отримання послуг з АНО здійснюється на підставі укладеного договору, місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про визнання договору укладеним частково, виклавши у резолютивній частині рішення редакцію договору з врегульованими розбіжностями по пунктах 2.1.4, 2.1.5, 2.1.6, 2.2.3, 3.2, 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.12, 3.13, 3.14, 4.2, 4.3, 5.1, 5.6, 7.1, 7.2, додатку № 5, додатку 6 договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування № б/н ___ від "____"_______2019 року.

Не погодившись з рішенням, Державне підприємство обслуговування повітряного руху України звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 910/1766/19 скасувати в частині, що стосується внесення змін до п. 7.1, 7.2 договору та залишити дані пункти в редакції позивача; рішення скасувати в частині затвердження додатків № 1 та № 4 до договору та винести нове рішення, яким затвердити дані додатки у редакції, зазначеній у пункті 3 прохальної частини апеляційної скарги; витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Скаржник зазначає, що всі пункти договору ним було гармонізовано до вимог нормативних документів Євроконтролю; оскільки ДП "Украерорух" є монополістом на ринку, то договір про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування з відповідачем має бути таким, як з іншими замовниками даних послуг; укладення договору на 4 роки є недоцільним, оскільки зобов`язання ДП "Украерорух", що стосуються надання послуг АНО на маршруті будуть значно змінені у випадку закінчення процесу технічної інтеграції України до Спільної системи маршрутних зборів Євроконтролю.

Також скаржник просить вважати не чинними форму додатків № 1 та № 4, які були затверджені рішенням суду від 31.10.2019, у зв`язку з прийняттям наказу Мінінфраструктури № 415 від 04.06.2019 "Про встановлення ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України" (зміни діють з 12.07.2019) та визнати такими, що є врегульованими сторонами у редакції, викладеній скаржником в апеляційній скарзі.

Не погодившись з рішенням, ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" також звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, нез`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 910/1766/19 змінити, а саме: доповнити договір пунктами 2.1.5 та 2.1.6, викласти пункти 2.2.3, 3.2, 3.3, 3.7, 3.8, 3.12, 3.13, 4.2, 4.3, 5.1 договору в запропонованій відповідачем редакції та виключити у додатку 5 договору наступні слова: "На підставі умов п. 3.7 договору, при ненадходженні Виконавцю Акта, підписаного Замовником, або письмового оскарження (претензії) щодо наданих послуг протягом 30 (тридцяти) календарних днів від дня виставлення рахунку, цей Акт вважається дійсним і підтверджує факт надання послуг належним чином у повному обсязі та є підставою для взаємних розрахунків". Внести відповідні зміни до мотивувальної частини рішення.

Скаржник вважає висновки суду про відхилення пропозицій відповідача до договору безпідставними.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 за апеляційними скаргами ДП "Украерорух" та ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 910/1766/19 відкрито апеляційні провадження, апеляційні скарги ДП "Украерорух" та ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 910/1766/19 об`єднано в одне апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 28.01.2020.

26.12.2019 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України", в якому відповідач просить залишити без задоволення апеляційну скаргу ДП "Украерорух". За твердженням відповідача, враховуючи досягнуту між сторонами згоду щодо редакції п. 7.1 договору, суд першої інстанції визнав розбіжності сторін щодо п. 7.1 договору врегульованими та виклав відповідний пункт у погодженій сторонами редакції; доводи ДП "Украерорух" про наявність підстав для викладення п. 7.2 договору в редакції позивача є надуманими та висновків місцевого господарського суду в цій частині не спростовують. Також відповідач вказує, що сторони не мали розбіжностей до додатків № 1 та № 4 до договору і ДП "Украерорух" на врегулювання суду їх не передавав, додатки № 1 та № 4 до договору викладено в редакції позивача.

02.01.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому ДП "Украерорух" просив залишити без змін рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 в частині доповнення договору п. 2.1.5 та 2.1.6, а також внесення змін до п. 2.2.3, 3.2, 3.3, 3.7, 3.8, 3.12, 3.13, 4.2, 4.3, 5.1, додатку 5 до договору, а апеляційну скаргу ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" без задоволення з огляду на її безпідставність.

13.01.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшли пояснення Міністерства інфраструктури України щодо апеляційних скарг ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" та ДП "Украерорух", в якому тертя особа просить суд апеляційну скаргу ДП "Украерорух" задовольнити, а апеляційну скаргу ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" залишити без задоволення.

31.01.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання ДП "Украерорух" про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: копії листа з проектом договору на 2020 рік, копії листа ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" від 14.01.2020, копії договору на 2020 рік, копії протоколу розбіжностей до договору від 14.01.2020 та титульної сторінки конверту.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/56/20 від 07.02.2020, в зв`язку з задоволенням заяви про самовідвід судді Михальської Ю.Б., призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/1766/19.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.02.2020 для розгляду справи № 910/1766/19 сформовано судову колегію у складі головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Чорногуз М.Г., Агрикова О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.02.2020 справу призначено до розгляду на 17.03.2020.

17.03.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Міністерства інфраструктури України про відкладення розгляду справи.

22.06.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про апеляційний розгляд справи за відсутності представника Мінінфраструктури.

14.07.2020 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме проекту наказу Міністерства інфраструктури України "Про внесення змін до Ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України" та аналіз регуляторного впливу даного проекту наказу, що були розміщені на офіційному сайті Міністерства інфраструктури України у 2020 році. За твердженням заявника, вказані докази, розміщені у відкритому доступі після ухвалення судом рішення у даній справі, спростовують доводи учасників процесу, покладені в основу оскаржуваного рішення при врегулюванні розбіжностей за пунктами 2.1.5 та 2.1.6 договору.

Розгляд справи неодноразово відкладався. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 розгляд справи відкладено на 29.07.2020.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2020 у зв`язку із перебуванням суддів Агрикової О.В. та Чорногуза М.Г. у відпустках для розгляду справи № 910/1766/19 було сформовано колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Хрипун О.О., судді: Кропивна Л.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 апеляційні скарги ДП "Украерорух" та ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 910/1766/19 прийнято до провадження новим складом колегії суддів, розгляд справи ухвалено здійснювати в раніше призначеному судовому засіданні.

В судовому засіданні оголошувалась перерва до 11.08.2020.

В судовому засіданні представник ДП "Украерорух" вимоги та доводи апеляційної скарги позивача підтримав та просив її задовольнити, вимоги апеляційної скарги ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" просив залишити без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" підтримав та просив її задовольнити, вимоги та доводи апеляційної скарги ДП "Украерорух" заперечив та просили залишити її без задоволення.

В судовому засіданні представник третьої особи вимоги та доводи апеляційної скарги ДП "Украерорух" підтримав та просив її задовольнити, а вимоги апеляційної скарги ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" просив залишити без задоволення.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегією суддів відхилено клопотання ДП "Украерорух" та ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" про долучення до матеріалів справи додаткових доказів відповідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2, 3 ст. 269 ГПК України, оскільки обставин, які підтверджують надані докази, не існувало на момент розгляду справи в суді першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, ДП "Украерорух" є провайдером аеронавігаційного обслуговування, яке, зокрема надає послуги з аеронавігаційного обслуговування (далі - АНО) польотів повітряних суден (далі - ПС) у повітряному просторі України, в свою чергу ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" відповідно до ліцензії Серії АГ № 505921 та сертифікатів експлуатанта та льотної придатності є суб`єктом авіаційної діяльності та здійснює діяльність в сфері повітряних перевезень пасажирів та вантажу та є споживачем послуг з АНО польотів ПС, які надаються ДП "Украерорух".

Відповідно до інформації розміщеної на офіційному сайті Антимонопольного комітету України за посиланням http://www.amc.gov.ua/amku/control/main/uk/index Державне підприємство обслуговування повітряного руху України є суб`єктом природних монополій на загальнодержавному ринку послуг по наданню послуг з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден.

Листом від 29.12.2018 № 5.3-18-1645 позивач запропонував відповідачу укласти договір про надання послуг з АНО на 2019 рік та надіслав для підписання проект такого договору.

В свою чергу, ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" не погодилося з окремими умовами договору, підписало його з протоколом розбіжностей та листом від 16.01.2019 № 01-18-16 надіслало на адресу ДП "Украерорух" два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором, запропонувавши доповнити договір про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування пунктом 2.1.4; доповнити договір п. 2.1.5, у тому числі: 2.1.5.1, 2.1.5.2, 2.1.5.3, 2.1.5.4, 2.1.5.5, 2.1.5.6, 2.1.5.7, 2.1.5.8, доповнити договір п. 2.1.6, пункти 2.2.3, 3.2, 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.12 викласти у редакції, запропонованій відповідачем, виключити п. 3.13, пункт 3.14 вважати пунктом 3.13, пункти 4.2, 4.3, 5.1, 5.6, 7.1, 7.2 викласти у редакції відповідача, а також внести зміни до додатків 5 та 6 договору.

Частиною 7 ст. 179 ГК України визначено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно із ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 7 ст. 181 ГК України, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У прохальній частині позовної заяви позивач просив суд врегулювати розбіжності по пунктах 2.1.4, 2.1.5, 2.1.6, 2.2.3, 3.2, 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.12, 3.13, 3.14, 4.2, 4.3, 5.1, 5.6, 7.1, 7.2, додатку № 5, додатку 6 договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування № б/н ___ від "____"_______2019 року та визнати договір укладеним на умовах викладених у прохальній частині позовної заяви № 1-17-725 від 07.02.2019.

Так, як встановив місцевий господарський суд, пунктом 2.1 договору, в редакції позивача, визначено зобов`язання виконавця, який не містить пункту 2.1.4 та пунктів 2.1.5, 2.1.6.

В свою чергу, відповідач згідно з протоколом розбіжностей від 16.01.2019 до договору пропонує доповнити договір пунктами 2.1.4, 2.1.5 та 2.1.6 наступного змісту:

"2.1.4 Забезпечити надання Замовнику послуг з АНО на умовах, передбачених Договором, але не гірше ніж для всіх інших користувачів повітряного простору України".

"2.1.5 Здійснювати формування розміру плати за послуги з АНО відповідно до законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації і документів Євроконтролю, у тому числі:

2.1.5.1. щорічно проводити інвентаризацію власних засобів та служб, які безпосередньо забезпечують обслуговування повітряних суден на маршруті, а також на підході та в районі аеродрому;

2.1.5.2. щорічно (на кожен календарний рік) визначати фактичні витрати на надання послуг з АНО та вартісну основу розміру плати за послуги з АНО на річний період;

2.1.5.3. щорічно (на кожен календарний рік) визначати розмір плати за послуги з АНО шляхом ділення загальної суми витрат на розрахункову суму польотних одиниць;

2.1.5.4. відокремлювати неаеронавігаційні витрати від аеронавігаційних та забезпечувати відокремлений облік аеронавігаційної діяльності від іншої (неаеронавігаційної) діяльності з метою прозорого визначення вартісної основи послуг з АНО;

2.1.5.5. на вимогу Замовника надавати йому повну та достовірну інформацію щодо вартісної основи плати за АНО на відповідний річний період на підставі фактичних/планових даних на такий період, а також щодо розрахункової суми польотних одиниць на відповідний рік;

2.1.5.6. проводити регулярні, але не рідше двох разів на рік консультації з Замовником та іншими користувачами повітряного простору України, в тому числі з питань: планування аеронавігаційного обслуговування та прогнозування кількості польотів; розвитку існуючих аеронавігаційних служб; щорічного формування вартісної основи плати за АНО; причин зміни вартісної основи плати за послуги з АНО; попереднього фінансування інвестиційних проектів; розкриття інформації про плани діяльності Виконавця та з інших питань, які можуть впливати на вартісну основу плати за послуги з АНО;

2.1.5.7. застосовувати у відповідному періоді надання послуг розмір плати за послуги з АНО, формування якого здійснено на відповідний рік відповідно до законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації і документів Євроконтролю та положень Договору;

2.1.5.8. у випадках, передбачених Договором та/або чинним законодавством, стандартами та рекомендованою практикою Міжнародної організації цивільної авіації здійснювати перерахунок/корегування вартості наданих послуг з АНО".

"2.1.6 На вимогу Замовника переглядати розмір плати за послуги з АНО та повернути Замовнику переплату за послуги з АНО у випадку, якщо розмір плати за послуги АНО не відповідає фактичним витратам на їх виробництво та/або сформовано із порушенням законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації і документів Євроконтролю та положень Договору. Така переплата може бути за вимогою Замовника повернута на його рахунок або зарахована в рахунок плати за АНО на наступний період (періоди)".

Місцевий господарський суд узгодив п. 2.1.4 договору в редакції відповідача, відхиливши пропозиції відповідача щодо доповнення пунктами 2.1.5 та 2.1.6.

В апеляційній скарзі ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" також наполягало на доповненні договору пунктами 2.1.5 у тому числі: 2.1.5.1, 2.1.5.2, 2.1.5.3, 2.1.5.4, 2.1.5.5, 2.1.5.6, 2.1.5.7, 2.1.5.8 та 2.1.6. За твердженням скаржника, пропоновані ним пункти 2.1.5 та 2.1.6 договору відповідають чинному законодавству стосовно формування та коригування плати за послуги з АНО, саме тому відповідач наполягає на включенні зазначених положень до договору.

Колегія суддів відхиляє вказані в апеляційній скарзі доводи ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" з огляду на те, що положення пунктів 2.1.5 та 2.1.6 договору, в редакції Замовника, покладають на Виконавця додаткові, не передбачені чинним законодавством, занадто загально означені зобов`язання перед Замовником, опосередковано пов`язані з формуванням розміру плати за послуги з АНО.

Так, дійсно, ст. 10 Закону України "Про природні монополії" покладає на суб`єктів природних монополій обов`язок дотримуватися встановленого порядку ціноутворення, забезпечувати на недискримінаційних умовах реалізацію вироблених ними товарів споживачам. Але норми зазначеного закону передбачають власне державне регулювання діяльності суб`єктів природних монополій у сферах, визначених у статті 5 цього Закону, національними комісіями регулювання природних монополій, які утворюються і функціонують відповідно до цього Закону з особливостями, встановленими законом. Предметом державного регулювання діяльності суб`єктів природних монополій згідно з цим Законом є, серед іншого ціни (тарифи) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій. І у разі застосування стимулюючого регулювання саме орган, який регулює діяльність суб`єктів природних монополій, враховує витрати відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності (крім амортизації та витрат, визначених частиною третьою цієї статті) тощо. Державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції у сферах природних монополій здійснюється Антимонопольним комітетом України відповідно до його компетенції.

Отже, відхиляючи доводи відповідача щодо доповнення договору пунктами п. 2.1.5, у тому числі: 2.1.5.1, 2.1.5.2, 2.1.5.3, 2.1.5.4, 2.1.5.5, 2.1.5.6, 2.1.5.7, 2.1.5.8 та 2.1.6, місцевий господарський суд дійшов мотивованого висновку, що згідно до норм міжнародного законодавства обов`язок щодо формування розміру плати за аеронавігаційне обслуговування та встановлення тарифів покладається на національні наглядові та регулюючі органи (в Україні ці функції виконує Міністерство інфраструктури України та Державна авіаційна служба України), а не на провайдерів аеронавігаційного обслуговування, яким є позивач.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідач не уповноважений на договірних засадах перебирати на себе функції контролю за ціноутворенням, що покладаються на національні наглядові та регулюючі органи.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Повітряного кодексу України (далі - ПК України) аеронавігаційне обслуговування польотів повітряних суден (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) здійснюється провайдерами аеронавігаційного обслуговування на платній основі.

Згідно із ч. 2 ст. 36 ПК України розмір одиничних ставок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) встановлюється однаковим для всіх користувачів повітряного простору України і визначається відповідно до законодавства України, стандартів та рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації (далі - ІСАО) і документів Євроконтролю.

Плата за послуги з аеронавігаційного обслуговування (на маршруті, на підході та в районі аеродрому) справляється Євроконтролем та/або провайдером (провайдерами) аеронавігаційного обслуговування відповідно до міжнародних договорів та законодавства України. Порядок розрахунку розміру зазначеної плати, порядок її внесення та звільнення від сплати визначається відповідно до законодавства України та зобов`язань України за міжнародними договорами України (ч. 3 ст. 36 ПК України).

Так, ч. 5 ст. 36 ПК України передбачено, що плата за послуги з аеронавігаційного обслуговування на маршруті використовується провайдером (провайдерами) аеронавігаційного обслуговування для покриття витрат на надання таких послуг у порядку, визначеному законодавством України, стандартами та рекомендованою практикою Міжнародної організації цивільної авіації і документами Євроконтролю, а також для сплати членських внесків України до Євроконтролю. За рахунок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування на маршруті компенсуються витрати Євроконтролю на експлуатацію системи плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування на маршруті.

Відповідно до ч. 6 ст. 36 ПК України плата за послуги з аеронавігаційного обслуговування на підході та в районі аеродрому використовується провайдером (провайдерами) аеронавігаційного обслуговування для покриття витрат на забезпечення цього обслуговування. За рахунок плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування на підході та в районі аеродрому компенсуються витрати Євроконтролю на справляння цієї плати.

Крім того, відповідно до положень нормативних документів Міжнародної організації цивільної авіації ("Політика ІСАО стосовно аеропортових зборів та зборів за аеронавігаційне обслуговування", Doc 9161 "Керівництво ICAO щодо економічних аспектів аеронавігаційного обслуговування"), а також документів Європейської організації з безпеки аеронавігації ("Принципи визначення вартісної основи для маршрутних зборів та обчислення одиничних ставок" введений в дію на території України наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.11.2009 №1209 "Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю N 07.60.01" та "Умови застосування системи маршрутних зборів та умови оплати" введений в дію на території України наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.11.2009 № 1210 "Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю № 07.60.02") та зазначених вище положень ПК України, ставки плати за аеронавігаційне обслуговування (на маршруті; на підході та в районі аеродрому) розраховуються на основі планової національної бази витрат, до складу якої входять бази витрат різних суб`єктів задіяних в процесі надання послуг з організації повітряного руху, а саме національні наглядові органи (Міністерства, авіаційні служби), провайдери аеронавігаційного обслуговування, провайдери метеорологічної та аеронавігаційної інформації, а також провайдери послуг з пошуку та рятування та інше.

Пунктом 2 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 № 1548, з наступними змінами та доповненнями, визначено, що ставки плати в іноземній валюті за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України встановлюються Мінінфраструктури за погодженням з Мінекономрозвитку.

На виконання повноважень із встановлення ставок плати за послуги з АНО, Міністерством транспорту та зв`язку України було прийнято наказ від 15.09.2010 № 669, яким затверджено Ставки плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України. Наказом від 04.06.2019 № 415 Міністерство інфраструктури України визнало таким, що втратив чинність наказ Міністерства транспорту та зв`язку України від 15.09.2010 № 669, та затвердило нові Ставки плати за послуги з аеронавігаційного обслуговування повітряних суден у повітряному просторі України. Наказ Мінінфраструктури від 04.06.2019 № 415 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 липня 2019 р. за № 761/33732 та він набув чинності з 12 липня 2019 року.

Врегульовуючи розбіжності по п. 2.2.3 договору, місцевий господарський суд встановив, що відповідач не погоджуючись з редакцією позивача запропонував підпункт 3 пункту 2.2.3 договору викласти в такій редакції: "3) дані про максимальну злітну масу ПС" і останню частину пункту 2.2.3 договору виключити.

При цьому, місцевим господарським судом встановлено, що згідно з наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 25.11.2009 № 1210 в Україні застосовується документ Євроконтролю № 07.60.02 "Умови застосування системи маршрутних зборів та умови оплати" (далі - Документ № 07.60.02), який введено в дію наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 1210 від 25.11.2009 "Про застосування в цивільній авіації України документа Євроконтролю № 07.60.02", зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.02.2010 за № 131/17426 (далі - документ Євроконтролю № 07.60.02). Пунктом 2 статті 6 Документу № 07.60.02 встановлено, що у разі якщо для одного повітряного судна існує кілька значень максимальної сертифікованої злітної маси, ваговий коефіцієнт визначають на основі найбільшої максимальної злітної маси, дозволеної для цього повітряного судна державою його реєстрації.

Враховуючи, що підпункт "3" пункту 2.2.3 договору в редакції позивача відповідає пункту 2 статті 6 Документу № 07.60.02, а остання частина пункту 2.2.3 договору лише конкретизує те, що викладено у даному пункті вище, суд обґрунтовано відхилив пропозицію відповідача щодо пункту 2.2.3 договору, викладену у протоколі розбіжностей від 16.01.2019.

Беручи до уваги передані на розгляд суду позовні вимоги та дію нормативних актів в часі, колегія суддів відхиляє викладені в апеляційній скарзі доводи ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" щодо застосування до спірних правовідносин наказу Мінінфраструктури від 04.06.2019 № 415.

Викладені в апеляційній скарзі доводи ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" не спростовують висновок місцевого господарського суду про те, що пункт 3.2 договору в редакції позивача узгоджується із приписами Документу Євроконтролю № 07.60.02, а пункт 3.2. договору у запропонованій відповідачем редакції не відповідає діючому законодавству та знаходиться поза межами компетенції позивача.

Як встановлено місцевим господарським судом, у редакції позивача пункт 3.3 договору має наступний вигляд: "3.3 Ставки плати за АНО: встановлені в євро без податку на додану вартість; використовуються ті, що діяли на день виконання польоту".

Згідно з протоколом розбіжностей від 16.01.2019 до договору відповідач пропонує пункт 3.3 договору після слів "використовуються ті, що діяли на день виконання польоту" доповнити словами "крім випадків, коли формування ставок за послуги з АНО здійснено із порушенням порядку їх формування".

Проте, як встановлено судом, встановлення розміру плати за аеронавігаційне обслуговування здійснює Міністерство інфраструктури України, а не позивач чи сторони договору. Порушення порядку їх формування може бути предметом розгляду відповідного органу державного контролю за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції у сферах природних монополій, а не узгодження в договірному порядку.

За таких обставин, місцевий господарський суд обґрунтовано узгодив п. 3.3 договору в редакції позивача та відхилив пропозицію відповідача.

Колегія суддів не вбачає правових підстав для викладення п. 3.7, 3.8 договору в редакції ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України", оскільки, як мотивовано вказав суд першої інстанції, відповідно до пункту 3 параграфу 1 Додатку 2 Документу Євроконтролю № 07.60.02, зобов`язання сплатити послуги з ОрПР на маршруті виникає в день здійснення польоту. Кінцева дата валютування, на яку платіж має бути отриманий Євроконтролем зазначається у рахунку і не повинна перевищувати 30 днів з дня виставлення рахунка.

З огляду на баланс інтересів сторін колегія суддів не вбачає правових підстав для викладення п. 3.13 (розбіжності по п. 3.14 договору), п. 4.2, 4.3 договору в редакції ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України", оскільки визначені п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України критерії справедливості, добросовісності, розумності мають застосуватися до обох сторін господарських правовідносин та забезпечувати, перш за все, виконання ними своїх зобов`язань у визначений договором строк.

Також колегія суддів не вбачає підстав для врахування викладеної у протоколі розбіжностей від 16.01.2019 до договору пропозиції відповідача до пункту 5.1 договору щодо доповнення його реченням такого змісту: "Відповідний перерахунок також здійснюється у випадку, встановленому п. 3.2 договору", з огляду на те, що узгоджена редакція пункту 3.2 договору не встановлює випадків перерахунку.

Відповідач у апеляційній скарзі просить виключити у Додатку 5 до Договору, яким визначено форму Акта здачі-приймання послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден, цитування пункту 3.7 Договору, оскільки у відношенні останнього сторони мають неврегульовані розбіжності.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що дублювання пункту 3.7 договору, в редакції позивача, яка прийнята судом, у Додатку 5 до Договору не суперечить нормам чинного законодавства, не обмежує права відповідача та жодним чином не впливає на форму акту здачі-прийняття послуг з аеронавігаційного обслуговування польотів повітряних суден.

З огляду на викладений в позовній заяві зміст позовних вимог Украероруху, про врегулювання розбіжностей по пунктах 2.1.4, 2.1.5, 2.1.6, 2.2.3, 3.2, 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.12, 3.13, 3.14, 4.2, 4.3, 5.1, 5.6, 7.1, 7.2, додатку № 5, додатку 6 договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування № б/н ___ від "____"_______2019 року, колегія суддів вважає безпідставним висновок місцевого господарського суду про узгодження сторонами розбіжностей по п. 7.1 договору в позасудовому порядку. Крім того, монопольне становище позивача унеможливлює укладення ним договору на умовах про термін його дії на інших умовах, ніж зазвичай з іншими замовниками послуг.

Позивач пропонує встановити строк дії договору з 01.01.2019 по 31.12.2019, з можливістю продовження його дії після 31.12.2019 за письмової згоди на таке Виконавця, а також визначити випадки дострокового припинення Договору із наданням Виконавцю права встановлювати термін припинення дії Договору.

Відповідач, у свою чергу, пропонує встановити строк дії Договору з 01.01.2019 по 31.12.2023 з можливістю автоматичної пролонгації його дії. Зміна та розірвання Договору, за пропозицією відповідача, повинні здійснюватися за згодою Сторін або у випадках, передбачених законодавством.

Суд зазначає, що пункт 7.2. договору в редакції позивача викладений наступним чином: "Зміна та розірвання Договору можливі на підставі пунктів 5.5 та 5.6 цього Договору відповідно, а також згідно з чинним законодавством України. У разі технічної інтеграції України до Багатосторонньої системи маршрутних зборів Євроконтролю дія цього Договору припиняється достроково в цілому або у відповідній частині, про що із зазначенням терміну припинення письмово повідомляє Виконавець".

Колегія суддів вказує на помилковість ототожнення місцевим господарським судом припинення дії Договору та припинення аеронавігаційного обслуговування позивачем відповідача.

Відповідно до ст. 651 ЦК України та ст. 188 ГК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміст зазначених норм свідчить, що законодавець не забороняє сторонам встановлювати умови, за яких допускається розірвання договору.

Сторони під час розгляду справи неодноразово зазначали про неможливість надання послуг на визначених договором умовах у зв`язку із технічною інтеграцією України до Багатосторонньої системи маршрутних зборів Євроконтролю.

З огляду на зазначені обставини, з метою забезпечення балансу інтересів сторін та з огляду на те, що позивач є суб`єктом природної монополії на загальнодержавному ринку послуг з АНО повітряних суден, колегія суддів вважає, що розбіжності сторін щодо пунктів 7.1, 7.2 Договору мають бути врегульованими у редакції позивача.

З огляду на визначені ч. 5 ст. 269 ГПК України межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги ДП "Украерорух" про скасування рішення в частині затвердження додатків № 1 та № 4 до договору та винесення нового рішення, яким затвердити дані додатки у редакції, зазначеній у пункті 3 прохальної частини апеляційної скарги є безпідставними, оскільки за змістом прохальної частини позовної заяви на розгляд місцевого господарського суду були передані вимоги щодо врегулювання розбіжностей по пунктах 2.1.4, 2.1.5, 2.1.6, 2.2.3, 3.2, 3.3, 3.5, 3.7, 3.8, 3.12, 3.13, 3.14, 4.2, 4.3, 5.1, 5.6, 7.1, 7.2, додатку № 5, додатку 6 договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування № б/н ___ від "____"_______2019 року.

Розбіжності по додатках № 1 та № 4 до договору не були предметом розгляду в суді першої інстанції, місцевий господарський суд не приймав щодо них судове рішення, а лише виклав їх в редакції, узгодженій сторонами в позасудовому порядку.

Відповідно до ч. 5 ст. 269 ГПК України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не переглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Наведені ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" доводи щодо порушення місцевим господарським судом норм процесуального права при відкритті провадження у справі не знайшли свого підтвердження, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, вимога суду по усуненню недоліків позовної заяви, а саме доплату судового збору, була виконана позивачем у встановлений судом п`ятиденний строк з дня вручення 26.02.2019 ухвали про залишення позовної заяви без руху, про що свідчить платіжне доручення від 28.02.2019 з відповідною відміткою банку.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

ПрАТ "Авіакомпанія "Міжнародні авіалінії України" не надано суду належних і допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду та підтвердження тих обставин, на які відповідач посилається в своїй апеляційній скарзі. Апеляційна скарга ДП "Украерорух" є обґрунтованою та доведеною в частині, що стосується врегулювання розбіжностей по пунктах 7-1, 7-2 договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 910/1766/19 слід скасувати в частині, що стосується врегулювання розбіжностей по пунктах 7-1, 7-2 договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування, та залишити ці пункти в редакції Державного підприємства обслуговування повітряного руху; підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції в іншій частині не вбачається.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати, понесені сторонами за розгляд даної справи в суді апеляційної інстанції покладаються на обидві сторони і їх розподіл не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 277, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 910/1766/19 залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Державного підприємства обслуговування повітряного руху на рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 910/1766/19 задовольнити частково.

3. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.10.2019 у справі № 910/1766/19 скасувати в частині, що стосується врегулювання розбіжностей по пунктах 7-1, 7-2 договору про надання послуг з аеронавігаційного обслуговування, та залишити ці пункти в редакції Державного підприємства обслуговування повітряного руху, а саме:

"7.1. Договір набуває чинності з 01 січня 2019 року та діє по 31 грудня 2019 року, але у будь-якому разі до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. У разі не укладення Сторонами Договору про надання послуг з АНО на строк після 31 грудня 2019 року Договір може діяти для Сторін за умови письмової згоди на таке Виконавця.

7.2. Зміна та розірвання Договору можливі на підставі пунктів 5.5 та 5.6 цього Договору відповідно, а також згідно з чинним законодавством України. У разі технічної інтеграції України до Багатосторонньої системи маршрутних зборів Євроконтролю дія цього Договору припиняється достроково в цілому або у відповідній частині, про що із зазначенням терміну припинення письмово повідомляє Виконавець."

В іншій частині рішення залишити без змін.

4. Матеріали справи № 910/1766/19 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Л.В. Кропивна

В.В.Андрієнко