ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2020 Справа № 914/138/20

За позовом Малого приватного підприємства Виробничо-комерційної фірми "Гелікон", м. Львів

до відповідача: Приватного виконавця Михайловського Сергія Володимировича, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", м. Київ

про визнання незаконним і скасування висновку про вартість майна та зобов`язання приватного виконавця призначити повторну експертизу

Суддя Галамай О.З.

Секретар судового засідання Полюхович Х.М.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи (в режимі відеоконференції): Лойфер А.О. - представник

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Господарського суду Львівської області Малим приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма "Гелікон" подано позов до Приватного виконавця Михайловського Сергія Володимировича про визнання незаконним і скасування висновку про вартість майна та зобов`язання приватного виконавця призначити повторну експертизу.

Хід розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.02.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 16.03.2020.

Ухвалами суду розгляд справи відкладався з підстав, викладених у відповідних ухвалах.

Ухвалою суду залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 18.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 27.07.2020.

У судовому засіданні 27.07.2020 представник третьої особи заперечила щодо задоволення позовних вимог.

Позивач та відповідач явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, причини неявки суду не повідомили.

Аргументи сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновок про вартість майна, здійснений на замовлення приватного виконавця у ВП №59505594 є не об`єктивним та законним, тому підлягає скасуванню.

10.03.2020 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що оскільки позивач оскаржує висновок про вартість майна та дії приватного виконавця, які вчинені в межах виконавчого провадження №59505594 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 09.10.2018 у справі № 5015/1584/11, а провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, то скарга на дії державного/приватного виконавця розглядається в межах справи, в якій видано виконавчий документ, а суди в свою чергу не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність виконавця. Також звернув увагу, що строк на оскарження результатів оцінки майна сплив 14.12.2019, а позов позивач подав лише 31.01.2020 та без клопотання про його поновлення, що є підставою для залишення скарги без розгляду.

Вказав, що доводи боржника щодо незаконного залучення до оцінки заставного майна незалежного оцінювача, ненадання інформації чи має оцінювач кваліфікацію «Оцінки машин і обладнання» та досвід практичної діяльності, ненадання інформації від Фонду державного майна України про те, що у суб`єкта оціночної діяльності Кльоц М.О. відсутні дані про проведення оцінювачем неякісних робіт не можуть братись судом до уваги, оскільки стосуються постанови про призначення СОД, яка боржником не оскаржена, та не можуть слугувати підставою для скасування результату оцінки транспортного засобу.

На спростування твердження боржника щодо неотримання постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності, позивач послався на повідомлення про отримання відправлення, долученого до матеріалів справи. Також ствердив, що боржником до позову долучено сфальсифікований звіт про оцінку транспортного засобу з відомостями, які неможливо застосувати для доведення обставин, які мають значення для справи та на які боржник посилається.

17.03.2020 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій він ствердив, що у діях відповідача та суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_1 . вбачається зговір; відповідачем нанесено позивачу збитків на суму 76 117, 75 грн; відповідачем порушено ст. 7 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оцінку діяльності України», ч. 2 ст. 582 від 12.07.2001; постанову НБУ № 3 від 23.01.2018, доповнення до постанови № 351 від 30.06.2016, ч. 5 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження».

08.04.2020 від третьої особи на адресу суду надійшли пояснення по суті спору, в якій остання погодилась з доводами відповідача щодо безпідставності позовних вимог. Зокрема, зазначає, що висновок про вартість майна містить всі необхідні реквізити, які є обов`язковими для цього документа, в той час, як висновок ТОВ «Інститут незалежної експертної оцінки» містить недоліки щодо його форми та змісту, отже не може слугувати належним доказом у справі; звертає увагу, що оскарження оцінки майна має здійснюватися не в порядку окремого позовного провадження, а відповідно до ст. 339 ГПК України в межах справи № 5015/1584/11; позовна заява не містить ані обставин, ані правових підстав, які б обґрунтовували позовну вимогу про зобов`язання приватного виконавця призначити повторну експертизу із залученням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, що свідчить про невідповідність позову ст. 162 ГПК України. Враховуючи викладене, просить в позові відмовити.

29.04.2020 від третьої особи на адресу суду надійшли пояснення щодо відповіді на відзив, в якій остання спростовувала доводи позивача та просила у позові відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив таке.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.09.2018 у справі №5015/1584/11 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Гелікон" про стягнення заборгованості за кредитним договором від 30.04.2009 № 46 - задоволено частково. Присуджено до стягнення з Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Гелікон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" 3481903 грн. 13 коп. (з яких: 1834812,65 грн. - заборгованість по кредиту; 595407,65 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1051682,83 грн. - інфляційні нарахування), 40311 грн. 21 коп. - витрат по сплаті судового збору та 236 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з відстрочкою виконання рішення на шість місяців - до 05.03.2019. В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Гелікон" в частині стягнення 204054,55 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 67611,85 грн. пені за несвоєчасне погашення заборгованості по відсотках; 1449233,14 грн. інфляційних нарахувань - відмовлено.

Рішення набрало законної сили.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.03.2019 заяву про відстрочення виконання рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2018 у справі №5015/1584/11 задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2018 на три місяці до 05.06.2019.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 02 травня 2019 року ухвалу суду залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.06.2019 заяву Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Гелікон" про розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2018 у справі № 5015/1584/11 - задоволено. Розстрочено виконання рішення Господарського суду Львівської області від 04.09.2018 про стягнення з Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Гелікон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" 3481903 грн. 13 коп. (з яких: 1834812,65 грн. - заборгованість по кредиту; 595407,65 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 1051682,83 грн. - інфляційні нарахування), 40311 грн. 21 коп. - витрат по сплаті судового збору та 236 грн. 00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на три місяці із сплатою заборгованості рівними частинами, а саме: до 05.07.2019 - 1174150 грн. 11 коп.; до 05.08.2019 - 1174150 грн. 11 коп.; до 05.09.2019 - 1174150 грн. 12 коп.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 13 серпня 2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія ,,Приватні інвестиції'' задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 05.06.2019 у справі № 5015/1584/11 скасовано. В задоволенні заяви Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми ,,Гелікон'' про розстрочення виконання рішення господарського суду Львівської області від 04.09.2018 у справі № 5015/1584/11 відмовлено.

Виконавче провадження №59505594 з примусового виконання наказу №5015/1584/11, виданого 09 жовтня 2018 року про стягнення з Малого приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Гелікон" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" 3481903 грн. 13 коп. перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Михайловського С.В.

Відповідач (приватний виконавець) замовив у суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача ОСОБА_1 оцінку заставного майна - легковий автомобіль універсал SUZUKI SX 4, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , балансова вартість якого становить 124 129, 94 грн.

30.09.2019 суб`єктом оціночної діяльності складено висновок про вартість майна, згідного з яким транспортний засіб оцінено на суму 96 655, 00 грн.

Позивач, вважаючи, що така оцінка є необ`єктивною та незаконною, звернувся з позовом до Львівського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 у справі № 1.380.2019.006640 закрито провадження в адміністративній справі та роз`яснено позивачу, що справа має розглядатись в порядку господарського судочинства.

Враховуючи вказану ухвалу, позивач звернувся з позовом у цій справі.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення третьої особи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, враховуючи таке.

Як встановлено судом, предметом цього позову є висновок визначення вартості майна в межах виконавчого провадження №59505594 (в якому позивач є боржником) з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 09.10.2018 у справі №5015/1584/11 та зобов`язання приватного виконавця призначити повторну експертизу.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Нормами чинного законодавства встановлені особливі правила оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця при виконанні ним судових рішень, ухвалених, зокрема, у господарських та цивільних справах.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону №1404-VIII, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 339 ГПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 343 ГПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 20.03.2019 у справі № 821/197/18/4440/16 та від 12.06.2019 у справі № 308/12150/16-ц дійшла висновку, що визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Слід зазначити, що в ухвалі Львівського окружного адміністративного суду від 26.12.2019 у справі № 1.380.2019.006640 містяться посилання на ст. 339 ГПК України, яка регулює саме право на звернення із скаргою до суду, а не з окремим позовом.

Отже, позивач безпідставно звернувся до суду саме з позовною заявою, в той час, як надання оцінки законності висновку про вартість майна та зобов`язання приватного виконавця призначити повторну експертизу, повинно надаватись в межах скарги на дії чи бездіяльність приватного виконавця в межах справи № 5015/1584/11.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 77 ГПК України).

Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судові витрати.

В силу приписів статті 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 03.08.2020.

Суддя Галамай О.З.