ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020м. ДніпроСправа № 904/1492/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тес-Ком", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальна група Юкран", м. Дніпро

про стягнення 23 321,20 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без виклику (повідомлення) учасників

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тес-Ком" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальна група Юкран" заборгованість у розмірі 23 125,05 грн., з яких:

- основний борг у розмірі 19 537,00 грн.;

- пеня у розмірі 1 695,95 грн.;

- 30 % річних у розмірі 1 892,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №ТК-З-11/10/19-667 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 11 жовтня 2019 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги.

На підставі пункту 3.3.4 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за надані послуги у розмірі 1 695,95 грн. та 30 % річних у розмірі 1 892,10 грн. за загальний період з 06.11.2019 по 02.03.2020.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №904/1492/20 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою господарського суду від 26.02.2020 відкрито провадження у справі.

Враховуючи приписи частини тринадцятої статті 8, статті 12, частини першої статті 247 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги малозначний характер справи та незначну складність, її розгляд було вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку письмового провадження.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Належність повідомлення відповідача підтверджується направленням ухвали суду від 18.03.2020 на його офіційну електронну адресу: .

19.03.2020 від відповідача надійшло клопотання про перенесення судового засідання на місяць, у зв`язку з продовженням в Україні карантину з приводу COVID-19.

Суд відхиляє зазначене клопотання відповідача, оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тобто судові засідання не проводяться.

Справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд

В С Т А Н О В И В:

11 жовтня 2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Тес-Ком" (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Індустріальна група Юкран" (замовник) укладено договір №ТК-З-11/10/19-667 про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом, відповідно до п.1.1. якого Експедитор зобов`язується від свого імені за замовленням Замовника та за визначену винагороду (у відповідному замовлені) здійснити в інтересах Замовника необхідні дії, пов`язані з організацією перевезення автотранспортом вантажу Замовника.

Замовлення у вигляді заявок на перевезення вантажу є невід`ємною частиною цього договору. У випадку розбіжностей між заявкою замовника та цим договором, пріорітет мають умови заявки (п.1.3. договору).

Пунктом 2.1.1. Договору встановлено, що маршрут слідування, пункти призначення, строки транспортування та інші умови перевезення визначаються на підставі узгоджених Сторонами заявок, які є невід`ємною частиною цього Договору.

11.10.2019 Сторонами була погоджена та підписана Заявка № ТК000000084, якою передбачено перевезення вантажу з міста Анкара (Туреччина) до міста Дніпро (Україна), а.с. 21-22.

На виконання замовлення № ТК000000084 Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальна група Юкран" від 11 жовтня 2019 року, позивач здійснив перевезення вантажу автомобільним транспортом, що підтверджується Міжнародною транспортною накладною №033357 (СМК) (а.с.23-24), яка була передана Товариству з обмеженою відповідальністю "Індустріальна група Юкран" разом з рахунком на оплату №84 від 11.10.2019 (а.с.25).

Згідно Заявки № ТК000000084 від 11.10.2019 вартість послуг становить 1 340 доларів США, що відповідно до виставленого рахунку становить 33 537,00 грн. (тридцять три тисячі п`ятсот тридцять сім гривень 00 коп.) з ПДВ.

Згідно п. 4.3. Договору Замовник зобов`язується оплатити рахунки Експедитора в строк не пізніше 5-ти (п`яти) банківських днів після отримання вантажу, виставлення рахунку Експедитором, отримання СМК (копія) або ТТН (копія) із відміткою про отримання, якщо інше не зазначено в Заявці.

28 жовтня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустріальна група Юкран" перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Тес-Ком" грошові кошти у розмірі 14000,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №50 (а.с.26).

Відповідно до п.3.3.5 договору у випадку порушення строків оплати визначених п. 4.3. цього Договору, Замовник зобов`язаний сплатити на користь Експедитора пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, а також зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення та 30% (тридцять відсотків) річних від простроченої суми.

22 січня 2020 року позивач направив на адресу відповідача претензію (а.с.27-29), просив впродовж п`яти банківських днів з моменту її отримання перерахувати суму основного боргу в розмірі 19 537,00грн., пені в розмірі 1 204,86грн., 30% річних в розмірі 1 251,54грн.

Претензія отримана відповідачем 25.01.2020 (рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №863 міститься в матеріалах справи), однак залишена без відповіді та задоволення.

В установлений у претензії про сплату строк відповідач грошові кошти на рахунок позивача не перерахував.

Позивач зазначає, що відповідач не повністю розрахувався за надані послуги з перевезення вантажу, заборгованість складає 19 537,00грн., що і стало причиною звернення з позовом до суду.

При цьому позивач посилається на положення статей 525-526, 530, 611, 612, 625, 626, 627, 629, 837, 854 Цивільного кодексу України, ст.ст. 216, 218, 230 Господарського кодексу України, Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з виконанням сторонами договірних зобов`язань щодо перевезення вантажу, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

У якості доказів, що підтверджують обставини, викладені у позовній заяві, позивач надає копії: Договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №ТК-3-11/10/19-667 від 11.10.2019.; Заявки № ТК000000084 від 11.10.2019; Міжнародної транспортної накладної №033357 (СМК); рахунку №84 від 11.10.2019; платіжного доручення №50 від 28.10.2019; претензії б/н від 22.01.2020.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Так, укладений між сторонами по справі договір транспортно-експедиторського обслуговування є підставою для виникнення у сторін договору зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України). В свою чергу згідно ст. 629 ЦК України вказаний договір є обов`язковим для виконання його сторонами.

Згідно ч. 1, 8-9 ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність за договором транспортного експедирування» одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування. У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у встановленому договором порядку.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 931 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За приписами статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади (ч. 10 ст. 9 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом, на виконання замовлення № ТК000000084 Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальна група Юкран" від 11 жовтня 2019 року, позивач здійснив перевезення вантажу автомобільним транспортом, що підтверджується Міжнародною транспортною накладною №033357 (СМR). Зазначена накладна була передана відповідачу разом з рахунком на оплату №84 від 11.10.2019 (а.с.25).

За умовами договору про надання транспортно-експедиторських послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом від 11.10.2019 (п.4.3.) Замовник зобов`язується оплатити рахунки Експедитора в строк не пізніше 5-ти (п`яти) банківських днів після отримання вантажу, виставлення рахунку Експедитором, отримання СМR (копія) або ТТН (копія) із відміткою про отримання, якщо інше не зазначено в Заявці.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Індустріальна група Юкран" отримало вказані в договорі документи, частково здійснило оплату вартості наданих послуг на суму 14000,00грн. згідно платіжного дорученням №50 від 28.10.2019.

Заборгованість, яка залишилась несплаченою становить 19 537,00грн.

Таким чином, з урахуванням наведених вище положень, строк виконання зобов`язання з оплати вартості наданих послуг настав 04.11.2019.

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 19537,00грн. відповідачем відповідно до положень ст. 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Дослідивши обставини та зібрані у справі докази, надавши оцінку умовам договору, на який посилається позивач, господарський суд доходить висновку, що позивачем доведено виконання зобов`язань експедитора перед клієнтом та, відповідно, право вимагати стягнення виниклої у зв`язку з цим заборгованості у розмірі 19537,00грн.

Окрім вимоги про стягнення заборгованості з оплати наданих послуг, позивач просить стягнути пеню у розмірі 1695,95грн. та 30%річних за період з 06.11.2019 по 02.03.2020 у розмірі 1892,10грн.

Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторонами договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати визначених п. 4.3. цього Договору, Замовник зобов`язаний сплатити на користь Експедитора пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, а також зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу за весь час прострочення та 30% (тридцять відсотків) річних від простроченої суми (п.3.3.5 договору).

Перевіривши розрахунок пені та 30% річних, суд дійшов висновку про його обгрунтованість та арифметичну вірність.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача вартості наданих послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом у розмірі 19537,00грн, 30% річних в розмірі 1892,10 та пені в розмірі 1 695,95грн. підлягає задоволенню повністю.

При зверненні до господарського суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2102,00грн, що підтверджується платіжним дорученням №108 від 12.03.2020.

Згідно із ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у розмірі 2102,00грн.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Тес-Ком" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальна група Юкран" про стягнення 23 321,20 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальна група Юкран" (49000, м. Дніпро, вул. Березинська, буд.80, офіс 312, ідентифікаційний код 40917833) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕС-КОМ" (04078, м. Київ, вул. Полкова, буд. 55, кв.71, ідентифікаційний код 42991002) заборгованість у розмірі 19537 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот тридцять сім)грн.00коп., 30% річних в розмірі 1892 (одна тисяча вісімсот дев`яносто дві)грн.10коп., пені в розмірі 1695 (одна тисяча шістсот дев`яносто п`ять)грн.95коп., витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві)грн.00грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України, з урахуванням пункту четвертого розділу Х "Прикінцеві положення" та підпункту 17.5 підпункту 17 пункту 1 розділу XI "Перехідні положення" цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.08.2020

Суддя Н.М. Євстигнеєва