ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2020 справа № 914/2437/19

Суддя Юркевич М.В., при секретарі Кияк І.В., розглянувши матеріали

позовної заяви: Фізичної особи-підприємця Готь Ростислава Леонідовича, м. Стрий Львівська область

до відповідача: Сколівської міської ради Львівської області

про: визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Фізичної особи-підприємця Готь Ростислава Леонідовича до Сколівської міської ради Львівської області про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на той самий строк та на тих самих умовах.

Ухвалою господарського суду від 06.12.2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче провадження призначено на 24.12.2019 року.

Ухвалою господарського суду від 04.02.2020 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та розгляд справи відкладено в межах підготовчого провадження на 25.02.2020 року.

Ухвалою господарського суду від 25.02.2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до розгляду по суті на 16.03.2020 року.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», з 12 березня до 03 квітня 2020 року в Україні введений карантин.

Ухвалою від 17.03.2020р., з метою надання сторонам можливості безпосередньо взяти участь в судовому процесі для представлення своєї позиції, враховуючи вищенаведені рекомендації та у зв`язку з впровадженням карантинних заходів для запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, суд прийшов до висновку про відкладення розгляду даної справи в межах розумних строків до закінчення карантинних заходів.

Ухвалою від 13.05.2020р. розгляд справи по суті було призначено на 02.06.2020р.

В подальшому позивач, користуючись правом на продовження процесуальних строків щодо розгляду справи, передбачених п. 4 Розділу Х Прикінцевих положень ГПК України, подавав клопотання про відкладення розгляду справи по суті після закінчення карантинних заходів, у зв`язку з неможливістю забезпечити свою явку через відсутність міжміського сполучення між м. Сколе та м. Львовом. Крім того, позивач покликався на те, що через пандемію коронавірусу COVID 19 перебуває в зоні ризику за віком.

Так, розгляд справи по суті в межах розумних строків відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду від 02.06.2020р. та 24.06.2020р.

В судове засідання 04.08.2020р. сторони вкотре явку своїх уповноважених представників не забезпечили.

Однак, на електронну пошту суду від позивача поступило повідомлення про чергове відкладення розгляду даної справи з покликанням на ускладнене міжміське сполучення між м. Сколе та м. Львовом та карантин в Україні.

Розглянувши вказане повідомлення, суд звертає увагу позивача на те, що у відповідності до п. 4 Розділу Х Прикінцевих положень ГПК України, для продовження процесуальних строків в період дії карантинних заходів, заінтересована сторона подає відповідну заяву з обгрунтування неможливості вчинення певної процесуальної дії. В той же час, позивач такої заяви у встановленому порядку з обгрунтуваннями не подав, а здійснене повідомлення на поштову скриньку суду без накладення електронно-цифрового підпису не визнається судом як документ чи доказ по справі.

Загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання визначені законодавцем у ст. 170 ГПК України, зокрема, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на наведене, враховуючи розумні строки розгляду спору, суд дійшов висновку розглядати дану справу по суті без участі представників сторін, які належно повідомленні про дату та час судового засідання.

Дослідивши обставини справи та подані докази, судом було з`ясовано наступне:

13.04.2010р. між фізичною особою-підприємцем Готь Ростиславом Леонідовичем (позивачем) та Сколівською міською радою Львівської області (відповідачем) було укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,246 га терміном на 5 років.

Згідно п. 8 договору, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як стверджує позивач, 16.02.2015р. він звернувся до Сколівської міської ради із заявою про поновлення договору оренди на тих самих умовах і на той самий строк. Однак, жодних дій щодо розгляду поданої заяви відповідач не вживав.

07.06.2019р. позивач звернувся до відповідача з листом-повідомленням про поновлення договору оренди, у якому просив поновити зазначений договір з додаванням проекту додаткової угоди.

21.06.2019р. Сколівська міська рада Львівської області листом №671/02-09 повідомила позивача про відмову у продовженні дії договору оренди.

Позиція позивача.

Позивач вважає дії міської ради незаконними та такими, що порушують його переважне право як орендаря на продовження договору оренди спірної земельної ділянки, а тому звернувся до господарського суду з вимогою визнати укладеною додаткової угоди від 07.06.2019р. про поновлення договору оренди земельної ділянки від 13.04.2010р. на п`ять років та на тих самих умовах.

Позиція відповідача.

Сколівська міська рада Львівської області заперечила проти вказаних позовних вимог з підстав викладених у відзиві. Так, відповідач зазначив, що первинний договір оренди земельної ділянки від 13.04.2010р. вичерпав свою дію 13.04.2015р. та більше сторонами не переукладався, а тому додаткова угода до даного договору, яка була запропонована позивачем від 07.06.2019р. не може бути укладена, оскільки стосується договору, який ще 4 роки до цього припинив свою дію.

Крім того, відповідач наголошував, що позивачу щоб скористатися переважним правом на поновлення договору оренди від 13.04.2010р., за умовами цього ж договору, потрібно було за 90 днів до закінчення строку дії договору звернутися до Сколівської міської ради із відповідною заявою, що останнім здійснено не було. Стосовно ж звернення позивача 16.02.2015р. з такою заявою, то відповідач зазначає, що така була розглянута на сесії та прийнято рішення №34 від 04.03.2015р., яким було відмовлено ФОП Готь Р.Л. щодо надання дозволу на продовження дії договору оренди.

З огляду на наведене, відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. ( п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Серявін проти України»).

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення суд послуговується наступними законоположеннями та своїми висновками:

Законодавцем у ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» передбачено два порядки продовження договору оренди землі на новий строк. Зокрема, ч. 1-5 ст. 33 регулює процедуру пролонгації договору оренди землі таким чином:

Відповідно до положень ч. 1-5 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції від 11.08.2013р., чинній на момент виникнення правовідносин щодо поновлення договору), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Як вбачається з матеріалів справи первинний строк договору оренди землі становив до 13.04.2015р.

За умовами п. 8 договору оренди землі, після закінчення строку договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Отже, для здійснення позивачем переважного права на переукладення даного договору на новий строк, останньому необхідно було за умовами договору звернутися до орендодавця з відповідною заявою за 90 днів до закінчення договору, а в даному випадку до 13.01.2015р.

Однак, як встановлено судом, з відповідною заявою позивач звернувся до відповідача лише 16.02.2015р., тобто з порушенням строку, встановленому в договорі.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції від 11.08.2013р.), до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Натомість, в матеріалах справи відсутні докази долучення позивачем до заяви від 16.02.2015р. проекту додаткової угоди.

Так, у зв`язку з наведеними обставинами, рішенням Сколівської міської ради Львівської області від 04.03.2015р. №34, було розглянуто заяву ФОП Готь Р.Л. та прийнято рішення про відмову у задоволенні заяви щодо надання дозволу на продовження дії договору оренди земельної ділянки терміном на 5 років. Вказане рішення міської ради є чинним та не було оскаржено у встановленому законом порядку.

Таким чином, суд констатує, що по закінченню договору оренди від 13.04.2010р. сторони не дійшли згоди з усіх істотних умов щодо переукладення такого договору на новий строк, а останній припинив свою дію 13.04.2015р.

Направлення ж 07.06.2019р. позивачем листа-повідомлення про поновлення договору оренди від 13.04.2010р. на новий строк з додаванням проекту додаткової угоди не розцінюється судом, як таке, що має відношення до порядку пролонгації спірного договору оренди землі, оскільки, як вже встановлено вище, даний договір припинив свою дію та не був продовжений.

Більше того, з 13.04.2015р. по 07.06.2019р. відсутні докази того, що вказана земельна ділянка перебувала у фактичному користуванні позивача незважаючи на відсутність укладеного договору оренди. Позивач також не представив суду доказів, що протягом спірного періоду здійснював орендну плату за фактичне користування спірною земельною ділянкою.

В даному контексті, зважаючи на вищенаведене, у позивача також відсутні підстави для продовження дії договору оренди за ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», так як у відповідності до даної норми є необхідність наявності такого фактичного складу:

1. Користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди;

2. Відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування.

У розглядуваній же справі, судом було встановлено, як наявність заперечення орендодавця проти поновлення договору оренди, так і відсутність самого фактичного користування спірною земельною ділянкою з боку позивача.

Правовий порядок застосування на практиці ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», щодо поновлення договору оренди, було чітко визначено в ряді Постанов Верховного суду, а саме у справі №905/1292/18 від 10.04.2019р. та №920/739,17 від 10.09.2018р., що було враховано господарським судом при прийняття рішення у даній справі.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з їх недоведеністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Фізичної особи підприємця Готь Ростислава Леонідовича - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені в ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 07.08.2020р.

Суддя М.В. Юркевич