РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020Справа № 910/5447/20
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІ-ПАК" (вул. Предславинська, 25, кв. 5, м. Київ, 03150)

до Фізичної особи-підприємця Бежецькової Наталії Олександрівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 68 850,00 грн,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІ-ПАК" до Фізичної особи-підприємця Бежецькової Наталії Олександрівни про стягнення 68 850,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки продукції № 6808/1 від 16.02.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/5774/20, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання).

17.06.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить скасувати ухвалу від 27.04.2020 в частині розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначити розгляд справи на загальних підставах з урахування вимог статей 76, 77, 78, 86, 87, 89, 91, 99 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2020 у задоволенні заяви відповідача про скасування ухвали від 27.04.2020 в частині розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначення розгляду справи на загальних підставах з урахування вимог статей 76, 77, 78, 86, 87, 89, 91, 99 ГПК України відмовлено; відзив відповідача на позовну заяву у справі № 910/5447/20 повернутиовідповідачу без розгляду.

06.07.2020 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Ухвала про відкриття провадження у справі № 910/5447/20 була надіслана на адреси сторін рекомендованим листом, що підтверджується поверненням на адресу суду повідомлення про вручення поштового відправлення позивачу та поштового конверта, надісланого на адресу відповідача.

Суд зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 910/5447/20 була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження Фізичної особи-підприємця Бежецькової Наталії Олександрівни, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Шумського, 10, кв. 216, м. Київ, 02098, проте з указаної адреси поштове відправлення повернулось з відміткою пошти "за закінченням встановленого терміну зберігання".

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення.

Отже, за висновками суду, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки «за закінченням встановленого терміну зберігання» свідчить про відмову позивача отримати копію судового рішення, і вважається днем вручення відповідачу ухвали у справі № 910/5447/20 в силу положень п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.03.2018 у справі №911/1163/17.

Отже, з огляду на підставу повернення до суду конверту з ухвалою суду, суд доходить висновку, що ухвала про відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачу.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

16.02.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кушнер» (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем Бежецьковою Наталією Олександрівною (Покупець) укладено договір поставки продукції № 6808/1, за умовами п. 1 розділу І якого Постачальник зобов`язаний поставляти продукцію Покупцю згідно замовлення Покупця, а Покупець зобов`язується своєчасно приймати цю продукцію, оплачувати її вартість на умовах даного Договору та повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених даним Договором. Замовлення передається Постачальнику в будь-якій зрозумілій Сторонам формі (електронною поштою, через торгового представника, факсимільним, телефонним зв`язком, усно тощо).

Під терміном Продукція у вказаному договорі Сторони розуміють пиво в пляшках, банках та кегах, напої безалкогольні, напої слабоалкогольні, мінеральні води, мінеральні води ароматизовані, воду питну, що вироблені ПАТ «Оболонь», ДП ПАТ «Пивоварня Зіберта», ПАТ «Охтирський пивоварний завод», ПАТ «Красилівське» та ПАТ «Бершадський пиво комбінат». Продукція, що поставляється, повинна відповідати всім санітарним, гігієнічним, технічним стандартам і правилам, встановленим діючим законодавством України, що підтверджується сертифікатами відповідності та якості. (п. 2 розділу І договору).

Згідно з пунктами 1-6 розділу ІІ вказаного договору, Постачальник передає в тимчасове користування ящики, піддони, кеги, бутлі та балони (надалі - зворотна тара) Покупцю відповідно до переліку та виключно в межах лімітів передачі зворотної тари, погоджених Сторонами в Договорі шляхом підписанням Акту прийому-передачі майна, який є невід`ємною частиною даного Договору, а Покупець зобов`язується повертати зворотну тару в строк та на умовах, передбачених Даним Договором. Пляшка, у якій міститься продукція, що продається Покупцю, є незворотною тарою.

Покупець зобов`язується забезпечити повне збереження схоронності зворотної тари, що передана в тимчасове користування Постачальником, не змінювати за власного ініціативою місце зберігання зворотної тари, письмово погоджувати з Постачальником нові місця зберігання зворотної тари, не передавати свої права та обов`язки по даному договору третім особам.

Покупець не має права відчужувати або передавати в користування зворотну тару третім особам, крім випадків передбачених даним Договором. Відчуження або передача зворотної тари третім особам здійснюється виключно з письмового дозволу Постачальника. У разі відчуження або передачі Покупцем в користування зворотної тари третім особам без попередньо отриманого письмового дозволу Постачальника, останній продає Покупцю зворотну тару, що була передана іншим особам, по заставним цінам на зворотну тару (які діяли на момент виявлення такого факту) та з врахуванням податку на додану вартість, при цьому Покупець зобов`язаний оплатити продану таким чином зворотну тару в день здійснення такого продажу тари Постачальником.

Заставна ціна на зворотну тару вказується у накладних. Якщо заставну ціну у накладних по технічним або іншим причинам вказано таким чином, що Сторони або інші особи не можуть встановити по ним заставну ціну (ціна або сума не зазначені взагалі, цифри погано пропечатані, розмиті тощо), Покупець зобов`язаний письмово повідомити про це Постачальника у строк не пізніше 5 (п`яти) календарних днів від дня підписання накладних. Сторони домовились, що у випадку, якщо Покупець не повідомив Постачальника про наявність дефектів у накладних, вказаних в другому реченні даного пункту Договору, і Сторони не можуть встановити по технічним або іншим причинам заставну ціну зворотної тари, вказану у накладних, то заставна ціна встановлюється Постачальником в день проведення розрахунків в односторонньому порядку.

Сторони дійшли згоди, що при зміні заставної ціни на зворотну тару, Постачальник здійснює переоцінку залишків зворотної тари за власного ініціативою в односторонньому порядку та без повідомлення Покупця. Датою зміни заставної ціни є дата в яку Постачальник виписав першу накладну при кожній зміні ціни на зворотну тару. За вимогою Покупця, Постачальник зобов`язаний надати завірене Повідомлення про переоцінку зворотної тари. Після зміни заставної ціни зворотної тари, вся неповернута зворотна тара яка є в тимчасовому користуванні Покупця, приймається Постачальником за новими заставними цінами.

Повернення зворотної тари здійснюється по ретуру при завезенні продукції або за погодженням із Постачальником Покупцем самостійно.

Покупець зобов`язаний повертати Постачальнику 100% від поставленої кількості: кеги, вуглекислотні балони, ящики, бутлі, піддони. Вся зворотна тара повинна бути повернена Покупцем Постачальнику в термін не більше 90 діб з дня отримання продукції, кеги - в термін не більше: 60 діб - для теплих місяців (квітень-вересень); 80 діб - для прохолодних місяців (жовтень-березень), вуглекислотні балони - в термін не більше 60 діб. Покупець зобов`язується протягом 1 (одного) календарного дня повернути наявні залишки зворотної тари в разі:

- демонтажу обладнання для розливу пива та напоїв;

- письмової вимоги Постачальника, якщо Покупцем порушено умови даного Договору;

- письмової вимоги Постачальника якщо останній вважає, що є загроза схоронності переданої в тимчасове користування зворотної тари;

- дострокового розірвання або припинення строку дії цього договору або закінчення терміну повернення зворотної тари.

При пошкодженні, псуванні, втраті, не поверненні в строк, вказаний в даному договорі або знищенні зворотної тари з вини покупця, покупець зобов`язаний відшкодувати постачальнику заставну ціну зворотної тари із врахуванням податку на додану вартість (згідно умов даного договору) та відшкодувати всі спричинені своєю діяльністю або бездіяльністю збитки та упущену вигоду постачальника. (п. 8 розділу ІІ договору).

Згідно з п. 12 розділу ІІ договору, в разі порушення Покупцем кінцевого терміну повернення зворотної тари або виявлення нестачі тари, Постачальник залишає за собою право на стягнення вартості неповернутої тари, а Покупець зобов`язаний її оплатити. Покупець повинен оплатити рахунок вартість неповернутої тари впродовж трьох

календарних днів, після закінчення строку на повернення зворотної тари.

На виконання умов вказаного договору продавець передав покупцю зворотну тару за актами прийому-передачі майна № 1 від 07.04.2017, № 2 від 14.04.2017, № 3 від 21.04.2017, № 4 від 28.04.2017, а саме: Кега Об 30 л - 11 шт., Кега Об. 50 л - 9 шт., Балон 10 л - 4 шт., Бутль Прозора - 3 шт.

23.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кушнер» (Цедент) та Товариством з обмеженою відповідальністю "УНІ-ПАК" (Цесіонарій) укладено договір про купівлю-продаж права вимоги (цесії) № 4, за яким Цедент відступає, а Цесіонарій повністю приймає на себе право вимоги (право грошової вимоги по сплаті за товари (послуги), неповернуте з оренди/суборенди майно, неповернуту зворотну тару, відповідно до договорів, укладених із третіми особами, що зазначені у Реєстрі вимог (Додаток 1)), що належить Цеденту, і стає кредитором за Договорами, укладеними Цедентом із третіми особами згідно із Реєстром вимог, що додається до цього Договору і є невід`ємною його частиною. (п. 1.1 договору)

Згідно з п. 1.2 вказаного договору за цим Договором Цесіонарій повністю одержує право (замість Цедента) вимагати від Боржника належного виконання зобов`язань за договором у сумі, зазначеній у Реєстрі вимог.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. (п. 5.1 договору)

У Додатку 1 (Реєстр вимог № 4 станом на 23.03.2018) значаться договори № 68081 від 05.05.2011, № 6808/1 від 16.02.2017 з ФОП Бежецьковою Н.О., сума заборгованості - 98 850,00 грн.

Повідомлення про відступлення права вимоги разом з вимогою про погашення заборгованості було направлено відповідачу 08.06.2018, що підтверджується описом у цінний лист, фіскальним чеком, списком згрупованих відправлень.

Спір у даній справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань з повернення зворотної тари за договором поставки продукції № 6808/1 від 16.02.2017, право грошової вимоги за яким набув позивач на підставі договору про купівлю-продаж права вимоги (цесії) № 4 від 23.03.2018.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. У зобов`язанні на стороні боржника або кредитора можуть бути одна або одночасно кілька осіб. Якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

За приписами ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що внаслідок укладення договору про купівлю-продаж права вимоги (цесії) № 4 від 23.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "УНІ-ПАК" набуло права кредитора за договором поставки продукції № 6808/1 від 16.02.2017, в тому числі і право на стягнення вартості неповернутої тари.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору поставки продукції № 6808/1 від 16.02.2014 продавець передав покупцю зворотну тару за актами прийому-передачі майна № 1 від 07.04.2017, № 2 від 14.04.2017, № 3 від 21.04.2017, № 4 від 28.04.2017, а саме: Кега Об 30 л - 11 шт., Кега Об. 50 л - 9 шт., Балон 10 л - 4 шт., Бутль Прозора - 3 шт.

Поряд з викладеним, Товариством з обмеженою відповідальністю «Кушнер» та Фізичною особою-підприємцем Бежецьковою Наталією Олександрівною було підписано видаток тари до вказаного договору № РТ-40612 від 07.04.2017 на суму 27 840,00 грн, № РТ-40702 від 14.04.2017 на суму 13 920,00 грн, № РТ-41254 від 21.04.2017 на суму 16 350,00 грн, № РТ-4293 від 28.07.2017 на суму 10 740,00 грн.

Доказів повернення вказаної тари постачальнику у встановлений договором строк (п. 6 розділу ІІ договору) в матеріалах справи немає.

Натомість, відповідно до довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «Кушнер» № 147 від 23.03.2018 станом на 23.03.2018 Фізичною особою-підприємцем Бежецьковою Наталією Олександрівною не було повернуто зворотну тару, отриману за договором поставки продукції № 6808/1 від 16.02.2014, в такій кількості: Кега Оболонь 30 л - 11 шт., Кега Оболонь 50 л - 9 шт., Балон 10 л - 4 шт., Бутль Прозора - 3 шт.

У зв`язку з наведеним, позивач як новий кредитор відповідача за договором поставки продукції № 6808/1 від 16.02.2014 має право стягнути вартість неповернутої тари, що складає 68 850,00 грн.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок вартості неповернутої тари, виходячи із її заставної ціни, зазначеної у накладних, суд дійшов висновку, що позовні вимоги розраховані правильно та підлягають задоволенню у заявленому позивачем обсязі.

При цьому, заперечення відповідача щодо неправдивості викладених позивачем та неправомірності позовної заяви суд розглянув та відхилив, оскільки свої твердження відповідач не підтвердив жодними належними та допустимими доказами відповідно до статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)

Отже, зважаючи на викладене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бежецькової Наталії Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УНІ-ПАК" (вул. Предславинська, 25, кв. 5, м. Київ, 03150, ідентифікаційний код 30371359) борг у розмірі 68 850,00 грн та судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 10.08.2020

Суддя Т. Ю. Трофименко