номер провадження справи 17/5/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.08.2020 Справа № 908/127/20

м. Запоріжжя

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л.,

при секретарі судового засідання Василенко В.В.,

розглянувши матеріали заяви ТОВ "ГІДРОСИЛА-ТЕТІС" за вих. від 22.07.20 № 329 про розстрочку виконання рішення у справі № 908/127/20

за позовною заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПК ІНДУСТРІЯ", 61052, м. Харків, пров. Сімферопольський, буд. 6, літера, Д-1

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСИЛА-ТЕТІС", 72316, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Індустріальна, буд. 59

про стягнення 80 917,76 грн.

Присутні представники учасників:

від позивача: не з`явився

від відповідача (заявник): не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.03.20 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПК ІНДУСТРІЯ" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСИЛА-ТЕТІС" 80 917,76 грн. боргу за неналежне виконання грошового зобов`язання за договором поставки від 05.01.18 № 050118/1, а саме: 19 704,11 грн. пені, 46 381,74 грн. інфляційних втрат та 14 831,91 грн. 3 % річних задоволено частково.

Вказаним рішенням суд вирішив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ГІДРОСИЛА-ТЕТІС" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ПК ІНДУСТРІЯ" - 19 605 грн. 81 коп. пені, 14 831 грн. 91 коп. 3 % річних, 46 381 грн. 73 коп. інфляційних втрат, 14 980 грн. 50 коп. витрат на правову допомогу та 2 099 грн. 27 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 16.07.20 апеляційну скаргу ТОВ "ГІДРОСИЛА-ТЕТІС" у справі № 908/127/20 залишено без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 24.03.20 - без змін.

На виконання вказаного вище рішення суду 27.07.20 видано відповідний наказ.

23.07.20 до господарського суду надійшла заява ТОВ "ГІДРОСИЛА-ТЕТІС" від 22.07.20 № 329 про розстрочку виконання рішення у справі № 908/127/20, в якій відповідач просить суд розстрочити виконання рішення по справі № 908/127/20 на 12 місяців за встановленим графіком рівними частинами щомісяця.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи № 908/127/20 раніше визначеному складу суду від 23.07.20, вказана заява передана на розгляд судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 24.07.20 судом прийнято вказану заяву ТОВ "ГІДРОСИЛА-ТЕТІС" від 22.07.20 № 329 про розстрочку виконання рішення до розгляду у засіданні призначеному на 04.08.20.

03.08.20 на адресу суду надійшло заперечення за вих. від 31.07.20 щодо заяви про розстрочення виконання судового рішення по справі № 908/127/20, в якому представник позивача просить суд:

- повернути заяву про розстрочення виконання судового рішення по справі № 908/127/20;

- якщо суд вважатиме за можливе розглянути цю заяву, то у задоволені заяви про розстрочення виконання рішення у справі № 908/127/20 відмовити;

- провести судове засідання по справі № 908/127/20, яке призначене 04.08.20 без участі позивача та його представника.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу в судовому засіданні 04.08.20 за допомогою технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям представників сторін до судового засідання.

Розглянувши заяву ТОВ "ГІДРОСИЛА-ТЕТІС" за вих. від 22.07.20 № 329 про розстрочку виконання рішення у справі № 908/127/20, суд дійшов до висновку про наступне.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що фінансовий стан відповідача є збитковим, а матеріальне становище скрутним. Збиток становить 21496,0 тис. грн., у т.ч. відповідач отримав збиток за І півріччя 2020 року у розмірі 1730,0 тис. грн., кредиторська заборгованість відповідача складає 32035,0 тис. грн. Заявник зазначає, що позивачем одночасно подано до відповідача три позови на суми: 103 193,51 грн. (справа № 908/233/20), 172 774,61 грн. (справа № 908/170/20) та 95 799,95 грн. (справа № 908/127/20). А тому, одночасне стягнення сум за вказаними стягненнями зупинить господарську діяльність відповідача оскільки не буде обігових коштів на сплату податків, заробітної плати працівникам, енергоносіїв та матеріалів (сировини). Також, представник заявника вважає, що сума, заявлена позивачем, є достатньою для порушення провадження у справі про банкрутство, а відтак виконання рішення суду за цією справою без надання розстрочки може спричинити негативні наслідки для відповідача, а саме визнання його банкрутом. Таким чином заявник (відповідач) просить суд розстрочити виконання рішення по справі № 908/127/20 на 12 місяців починаючи з серпня 2020 р. по липень 2021 р. включно, а саме рівними частинами з серпня 2020 р. по червень 2021 р. включно у розмірі 8 158,27 грн. та 8 158,25 грн. у липні 2021 р.

03.08.20 на адресу суду надійшло заперечення за вих. від 31.07.20 щодо заяви про розстрочення виконання судового рішення по справі № 908/127/20, в якій представник позивача (стягував) зазначає, що вказана заява відповідача є безпідставною, необґрунтованою та такою, що спрямована на затягування виконання рішення суду у справі № 908/127/20, а також за своєю суттю подана з метою зловживання своїми процесуальними правами. Також, позивач вважає, що відповідачем не доведено наявності у нього обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а також відповідачем не зазначено, яким саме чином (за які кошти) буде здійснюватись оплата боргу частинами у разі надання розстрочки.

Судом враховано, що відповідно до ст.1291 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

Згідно із нормами ст. 331 ГПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення (ч. 1). Заява про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у 10-денний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч. 2). Підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3). Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (ч. 4). Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови (ч. 5). Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення … постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (ч. 7).

Відповідно до п. 7. 1. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому, слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду - виконання ухваленого судом рішення.

Згідно п. 7.2 наведеної вище постанови, підставою для відстрочки, розстрочки, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених відповідною статтею ГПК України не вимагається. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватись господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для розстрочення, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини за правилами, встановленими цим Кодексом.

Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Обов`язковою умовою надання розстрочки виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення, які заявник повинен довести відповідно до вимог ст.74 ГПК України. При цьому, рішення про розстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника. А для юридичних осіб - суд зобов`язаний врахувати ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Згідно із ст. 129 Конституції України, однією з засад судочинства є змагальність.

Статтею 13 ГПК України встановлено такий принцип господарського судочинства, як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України унормовано, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

На підтвердження своїх доводів ТОВ "ГІДРОСИЛА-ТЕТІС" до матеріалів заяви від 22.07.20 № 329 про надання розстрочки виконання судового рішення у справі № 908/127/20 надано: Баланс (Звіт про фінансовий стан) від 30.06.20 та Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) І півріччя 2020р.

Розглядаючи заяву відповідача про розстрочення виконання судового рішення у справі № 908/127/20 строком на 12 календарних місяців, проаналізувавши надані ТОВ "ГІДРОСИЛА-ТЕТІС" докази та письмові пояснення в їх сукупності, судом прийнято до уваги, що відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру». А у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути оправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

Окрім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого виконання.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки та розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки та розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує (може порушити) основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Проаналізувавши доводи заявника, викладені у його заяві та надані в обґрунтування вказаної заяви докази, з`ясувавши правову позицію позивача (стягувача) щодо вказаної заяви (заперечив повністю), суд дійшов висновку, що відповідач не надав належних доказів того, яким чином він, з огляду на відсутність грошових коштів на підприємстві, планує здійснювати щомісячні платежі у випадку розстрочення суми боргу за судовим рішенням у справі № 908/127/20 рівними частинами на 12 місяців.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що позивач і відповідач є самостійними суб`єктами господарювання, які несуть однакову економічну (матеріальну) відповідальність за свої дії та одинакові ризики; відтак, подальше фактичне ухилення відповідача від сплати належних сум може завдати істотної шкоди позивачу; зважаючи на те, що заявником (відповідачем у справі) не додано жодних доказів, які б підтверджували обставини, які б ускладнювали виконання рішення суду, або роблять його не можливим, подана ТОВ "ГІДРОСИЛА-ТЕТІС" заява та подальше зволікання з виконання рішення суду суперечить як законним правам та інтересам позивача так і вимогам ГПК України, оскільки не враховує матеріальні інтереси позивача.

З урахуванням викладеного, судом відмовляється в задоволені заяви ТОВ "ГІДРОСИЛА-ТЕТІС" від 22.07.20 № 329 про розстрочку виконання рішення у справі № 908/127/20.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 18, 24, 42, 46, 74, 76, 77, 78, 80, 233-235, 240, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені заяви ТОВ "ГІДРОСИЛА-ТЕТІС" від 22.07.20 № 329 про розстрочку виконання рішення у справі № 908/127/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 261 цього Кодексу.

Ухвалу підписано - 07.08.2020.

Суддя В.Л. Корсун