ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2020 р. Справа№ 910/13862/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Демидової А.М.

Ходаківської І.П.

при секретарі Островерха В.Л.

за участю представників

від позивача: не з`явились

від відповідача: 1) Сєров Є.І.

2) не з`явились

від ВДВС: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2020

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

на постанову відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ВП №50339270 від 15.03.2016 про стягнення виконавчого збору

у справі № 910/13862/15 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи"

про стягнення 1033270,88 дол. США, що еквівалентно 21 956 989,20 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у справі № 910/13862/15 скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на постанову відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ВП № 50339270 від 15.03.2016 про стягнення виконавчого збору задоволено. Визнано недійсною постанову відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ВП № 50339270 від 15.03.2016 про стягнення виконавчого збору.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у справі №910/13862/15 скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні скарги ПАТ "Укрнафта" відмовити в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми матеріального права, які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2020 по справі №910/13862/15 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Сітайло Л.Г. судді: Буравльов С.І. Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.06.2020 апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у справі №910/13862/15 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги та надання суду апеляційної інстанції докази направлення (квитанція та опис вкладення у цінний лист) копії апеляційної скарги позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" та відповідачу 2 - ТОВ "Транспортні автоматизовані системи" та докази сплати судового збору в сумі 2102грн.

10.07.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги з доданими доказами надсилання її копії сторонам (ПАТ "Укрнафта" та ТОВ "Транспортні автоматизовані системи") та докази сплати судового збору у розмірі 2102грн.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.07.2020 апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції у справі № 910/13862/15 у зв`язку з перебуванням головуючого судді Сітайло Л.Г. у відпустці в зв`язку з вагітністю та пологами, передано на розгляд колегії суддів у складі: Владимиренко С.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), судді: Демидова А.М., Ходаківська І.П.

28.07.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшло клопотання з доданими доказами направлення копії апеляційної скарги позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт", із зазначенням, що в надісланій раніше заяві про усунення недоліків апеляційної скарги помилково було вкладено у конверт докази направлення апеляційної скарги не тому позивачу по справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України питання про відкриття апеляційного провадження у справі вирішується не пізніше п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або заяви про усунення недоліків, поданої у порядку, передбаченому статтею 260 цього Кодексу.

У поданій 11.06.2020 апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано отриманням оскаржуваної ухвали 29.05.2020, на підтвердження чого скаржник надав копію ухвали Господарського суду від 20.05.2020 з вхідним штампом №43551 від 29.05.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 (зі змінами та доповненнями) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS - CoV-2, та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, з 12 березня 2020 на всій території України запроваджено карантин.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX, який набрав чинності 02.04.2020 (далі - Закон № 540-IX), розділ X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4 такого змісту: під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Таким чином, апеляційна скарга подана скаржником 11.06.2020 в межах строку, передбаченого ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX, а тому клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає залишенню без розгляду.

23.06.2020 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" надійшли заперечення проти відкриття апеляційного провадження обґрунтовані тим, що причини вказані Шевченківським районним відділом Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції для поновлення строку на апеляційне оскарження не є поважними. При цьому, ПАТ "Укрнафта" посилається на постанову Верховного Суду від 25.09.2018 у справі №222/466/17, просить визнати не поважними підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження вказані апелянтом та відмовити у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у справі №910/13862/15.

Враховував вищевикладені приписи Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 № 540-IX, яким продовжено строки на апеляційне оскарження на строк дії карантину, на момент подачі апеляційної скарги Шевченківським районним відділом Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про не пропущення апелянтом строку на подання апеляційної скарги, відсутність підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження з мотивів, наведених у запереченні Публічного акціонерного товариства "Укрнафта".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 та призначено справу № 910/13862/15 до розгляду на 12.08.2020.

06.08.2020 через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду відповідачем-1 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник відповідача -1 проти апеляційної скарги заперечував та просив суд відмовити в її задоволенні.

12.08.2020 представники позивача, відповідача-2 та ВДВС у судове засідання не з`явилися. Причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце судового засідання повідомлені належним чином у порядку визначеному ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників позивача, відповідача-2 та ВДВС.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача-1, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" про стягнення 1 033 270,08 дол. США, що еквівалентно 21 956 989,20 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 у справі № 910/13862/15 у задоволені позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 рішення господарського суду міста Києва від 19.08.2015 по справі № 910/13862/15 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача-1 998 634,84 дол. США, що станом на день звернення позивача з позовом (20.05.2015) еквівалентно 21 008 490 грн. 35 коп. заборгованості і стягнення із відповідачів солідарно 10 000 доларів, що станом на день звернення позивача з позовом (20.05.2015) еквівалентно 212 500 грн. заборгованості та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задоволено. В решті рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 по справі № 910/13862/15 залишено без змін.

Господарським судом міста Києва на виконання постанови апеляційного суду від 29.10.2015 видано три накази від 06.11.2015 № 910/13862/15 про примусове виконання вказаної постанови.

Постановою Вищого господарського суду від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15 постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 у справі № 910/13862/15 змінено. Пункт 2 частини 3 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 викладено в такій редакції: "2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 14 183 629 грн. 97 коп., що станом на 20.05.2015 еквівалентно сумі заборгованості у розмірі 32 820 321 рубль РФ 10 коп. ". У решті вимог про стягнення основного боргу відмовлено. Пункт 3 частини 3 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015р. скасовано та прийнято нове рішення: у позові до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортні автоматизовані системи" відмовити. Частину 4 резолютивної частини постанови Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2015 щодо розподілу судових витрат викладено в такій редакції: "Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 48 720 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви, 53 593 грн. 34 коп. - за подання апеляційної скарги." Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" 29 232 грн. витрат зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Господарським судом міста Києва на виконання постанови Вищого господарського суду від 18.02.2016 видано відповідні накази від 25.02.2016 № 910/13862/15 про примусове виконання вказаної постанови.

28.09.2016 до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" надійшла скарга на постанову відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ВП № 50339270 від 15.03.2016 про стягнення виконавчого збору.

В обґрунтування вимог вказаної скарги, скаржник зазначив, що цією постановою порушено права боржника на добровільне виконання судового рішення, з огляду на отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження після закінчення строку на таке виконання. При цьому, державний виконавець не розглянув заяву боржника про відкладення виконавчих дій у зв`язку з пізнім отриманням постанови про відкриття виконавчого провадження.

На підставі розпорядження керівника апарату Господарського суду міста Києва від 28.09.2016 здійснено повторний авторозподіл судової справи між суддями, скаргу передано на розгляд судді Карабань Я.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва (суддя Карабань Я.А.) від 06.10.2016 поновлено Публічному акціонерному товариству "УКРНАФТА" строк для подання скарги на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві; прийнято до розгляду скаргу публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві; розгляд скарги ПАТ "Укрнафта" на дії Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві зупинено до повернення матеріалів справи № 910/13862/15 до Господарського суду міста Києва.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу матеріалів судової справи у зв`язку із закінченням терміну повноважень у судді Карабань Я.А. вказану скаргу передано для розгляду судді Трофименко Т.Ю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у справі № 910/13862/15 (суддя Трофименко Т.Ю.) скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на постанову відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ВП № 50339270 від 15.03.2016 про стягнення виконавчого збору задоволено. Визнано недійсною постанову відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ВП № 50339270 від 15.03.2016 про стягнення виконавчого збору.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на постанову відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ВП № 50339270 від 15.03.2016 про стягнення виконавчого збору, враховуючи наступне.

25.02.2016 на виконання постанови Вищого господарського суду України від 18.02.2016 у справі № 910/13862/15, яка набрала законної сили 18.02.2016, суд видав наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтербізнесконсалт" 48 720 грн витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви та 53 593,34 грн за подання апеляційної скарги.

02.03.2016 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л. за наслідками розгляду заяви стягувача винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50339270.

Даною постановою боржнику встановлено семиденний термін для добровільної сплати боргу шляхом надання до ВДВС Шевченківського РУЮ в м. Києві ксерокопії квитанції про сплату.

Також вказаною постановою повідомлено, що при виконанні рішення наданий для самостійного виконання строк воно буде виконано в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Зазначену постанову боржник отримав 12.03.2016, про що свідчить відмітка на супровідному листі відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 02.03.2016 № 925/7.

14.03.2016 боржник подав до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві заяву № 10/261 від 14.03.2016 про відкладення провадження виконавчих дій на десять днів, що підтверджується вхідним штемпелем від 14.03.2016.

У вказаній заяві скаржник повідомив виконавчу службу про отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 50339270 лише 12.03.2016 та про оскарження цієї постанови у зв`язку з погашенням визначеного у ній боргу у виконавчому провадженні № 49278561.

15.03.2016 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Красноштан І.Л. винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 10 231,33 грн у зв`язку з тим, що в самостійному порядку у строк до 10.03.2016 боржник виконавчий документ не виконав.

Скаржник звернувся із скаргою до суду 28.09.2016, тому до спірних правовідносин застосовується Закон України від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" у редакції, яка була чинною на час звернення зі скаргою.

На час звернення Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" зі скаргою на постанову про стягнення виконавчого збору була чинною стаття 1212 Господарського процесуального кодексу України (зі змінами та доповненнями станом на 28.09.2016), яка визначала право стягувача, боржника або прокурора на оскарження дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби.

За змістом цієї статті Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об`єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 1212 Господарського процесуального кодексу України під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

Враховуючи викладене, скаржником правильно визначено юрисдикцію Господарського суду міста Києва для розгляду згаданої скарги.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 6 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 25 цього Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Частиною 5 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016 була отримана боржником лише 12.03.2016, тобто, після закінчення строку встановленого Законом України "Про виконавче провадження" та зазначеного в постанові про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016 для добровільного виконання боржником рішення суду (10.03.2016).

Частиною 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що приймаючи постанову про стягнення виконавчого збору 15.03.2016 державним виконавцем було порушено права боржника на самостійне виконання рішення суду, що унеможливило вчинити боржником дії з виконання рішення суду у встановлені строки.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що фактично боржник був позбавлений можливості виконати рішення суду в добровільному порядку у визначений Законом строк, що свідчить про відсутність підстав для винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 15.03.2016.

Згідно ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

При здійсненні апеляційного розгляду у даній справі суд апеляційної інстанції враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного суду від 07.02.2019 у справі № 823/1279/17.

Відповідно до ст. 35 зазначеного Закону, за наявності обставин, що перешкоджають провадженню виконавчих дій, або у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів. Про відкладання провадження виконавчих дій державний виконавець виносить відповідну постанову, про що повідомляє сторонам.

Крім того, приймаючи постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, державним виконавцем не було розглянуто заяву боржника про відкладення виконавчих дій, в якій повідомлялось про отримання ним 12.03.2016 постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.03.2016, що також вплинуло на права боржника.

Право на подання відповідних клопотань та заяв сторонами виконавчого провадження передбачено ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження".

Слід також зазначити, що хоча відкладення виконавчих дій є правом, а не обов`язком державного виконавця, однак, в силу вимог Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний діяти лише в межах закону і не порушувати права учасників виконавчого провадження. В даному ж випадку мало місце порушення прав боржника на самостійне виконання рішення суду.

Зазначені обставини державний виконавець не спростував, доказів протилежного до суду не подав.

З огляду на вищевказане, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення скарги Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на постанову відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві ВП № 50339270 від 15.03.2016 про стягнення виконавчого збору та визнання її недійсною.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищевикладене спростовує доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у справі № 910/13862/15 прийнята з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції задоволенню не підлягає, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у справі № 910/13862/15 слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 270, 275, 276, 281 -284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 у справі № 910/13862/15 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

3. Матеріали справи № 910/13862/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288,289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.08.2020.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді А.М. Демидова

І.П. Ходаківська