ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1197/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мода з доставкою", м. Київ,
до Фізичної особи - підприємця Моргуна Владислава Віталійовича, м.Харків,
про стягнення 42660,74 грн,
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мода з доставкою", м.Київ, 16.04.2020 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця Моргуна Владислава Віталійовича, м.Харків, про стягнення заборгованості з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 42660,74 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору про надання послуг № 448 від 01.06.2018 та приписів чинного законодавства, не здійснив оплату за надані позивачем послуги.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.04.2020 вищевказану позовну заяву було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі 922/1197/20; розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 26.06.2020, відповідач підтверджує факт укладення між сторонами Договору про надання послуг № 448 від 01.06.2018. Проте, проти позову заперечує, посилаючись на те, що надані позивачем документи жодним чином не доводять надання послуг відповідачу за укладеним між сторонами Договором. Зокрема, відповідач вказує, що послуги, які надає позивач за Договором, не підпадають під ознаки видів діяльності позивача за КВЕД, а мають ознаки рекламних послуг. Надані позивачем акти здачі-приймання робіт (надання послуг) не є первинними документами та не підтверджують надання послуг за Договором відповідачу. Часткова оплата послуг, на яку посилається позивач, не підтверджена належними доказами. У Договорі не визначена вартість послуг, не узгоджено звітний період для розрахунків та строк оплати послуг. Роздруківка одягу із зазначенням на сторінці бренда Sellin, яку надано позивачем на адвокатський запит, не доводить, що відповідач має відношення до цього бренду та здійснює підприємницьку діяльність під такою назвою.

У письмових поясненнях, що були надані до суду 06.07.2020, відповідач зазначив, що з 01.05.2019 він фактично не проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим він не отримував надісланих позивачем на цю адресу актів виконаних робіт та претензії. Отже відповідач вважає, що позивач не вжив дієвих заходів для досудового врегулювання спору в порушення п. 13 Договору.

15.07.2020 до суду надійшла відповідь позивача на відзив відповідача на позовну заяву. У відповіді позивач зазначив, що доводи, викладені у відзиві, спрямовані лише на те, щоб уникнути заборгованості і жодним чином не вказують на недійсність договору надання послуг.

У письмових запереченнях на відповідь на відзив, що були надані до суду 04.08.2020, відповідач вказує, що власником товарного знаку "ІНФОРМАЦІЯ_1" ФОП Моргун Т.В. не укладався ліцензійний договір на використання вказаного знаку. Надані позивачем докази, на думку відповідача, мають суперечливе значення (надруковані мілким шрифтом, містять різні рахунки, не зрозумілі за змістом тощо). Акти № 156 від 28.02.2019 та № 340 від 31.03.2019 підписані електронним цифровим підписом, проте сторонами не погоджено використання спеціального програмного продукту. В акті № 340 визначено у якості замовника ФОП Моргун В.А., а не відповідач. В матеріалах справи відсутній детальний розрахунок (калькуляція) наданих послуг.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, а також надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

01.06.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мода з доставкою" (позивач) та Фізичною особою - підприємцем Моргуном Владиславом Віталійовичем (відповідач) було укладено Договір про надання послуг № 448.

Згідно з п. 2.1 Договору, виконавець (позивач) в рамках цього Договору бере на себе зобов`язання надавати замовнику (відповідачу) послуги з організації розміщення на сайті lamoda.ua оголошень замовника (послуги), а замовник зобов`язується приймати і оплачувати послуги в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Термін дії Договору визначений з моменту підписання та діє до моменту припинення відповідно до закону або умов даного Договору (п. 9.1 Договору).

У пункті 6.7 Договору сторони визначили, що замовник зобов`язаний оплатити послуги протягом 5 робочих днів з дати приймання наданих послуг.

Надання своїх зобов`язань перед відповідачем позивач підтверджує актами приймання-передачі наданих послуг: акт № 152 від 31.01.2019 (на суму - 14923,75 грн), акт № 156 від 28.02.2019 (на суму - 18617,50 грн), акт № 340 від 31.03.2019 (на суму - 22236,25 грн), акт № 530 від 30.04.2019 (на суму - 494,25 грн).

Акт наданих послуг №340 від 31.03.2019р. на суму - 22236,25 грн був оплачений відповідачем частково; неоплачена частина становить 7312,50 грн.

Умовами Договору (п. 6.6 розділу "Вартість послуг та порядок розрахунків") передбачено, що протягом 5 робочих днів з моменту отримання від виконавця Акту замовник зобов`язаний підписати Акт прийому-передачі наданих послуг і направити виконавцю, або протягом того ж терміну направити виконавцю мотивовану відмову від підписання Акту прийому-передачі наданих послуг; в іншому випадку названий Акт буде вважатися підписаним, а послуги - прийнятими та підлягають оплаті в повному обсязі.

Як вказує позивач, усі вищезазначені акти відправлялися відповідачу вчасно звичайним листом, але позивач не отримав жодного підписаного Акту прийому-передачі наданих послуг. Крім того, всі акти повторно відправлялися відповідачу на електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_2.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 41348,00грн.

29.05.2019 позивач направив на адресу відповідача: АДРЕСА_2 , рекомендованим листом Претензію з вимогою погашення заборгованості (вих. № 52 від 06.05.2019), накладну № 499. Проте дана Претензія залишилася без відповіді та задоволення.

31.01.2020 позивач повторно надіслав Претензію про погашення заборгованості на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення за вих. № 9 від 27.01.2020, а також накладну № 357, на яку не була надана відповідь та не сплачена заборгованість. До претензії також додавалися вищезазначені акти наданих послуг.

20.02.2020 позивачем було отримано рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 180 з відміткою про вручення 03.02.2020 з підписом Моргуна В.В .

Таким чином, 03.02.2020 акти прийому-передачі наданих послуг були отримані відповідачем.

До того ж, відповідачу неодноразово відправлялися електроні листи з претензіями по оплаті боргу та повідомлення про заборгованість на електрону адресу ІНФОРМАЦІЯ_2, яка використовувалась відповідачем як офіційна для електронного листування. Жодної письмової чи усної відповіді відповідач на листи позивача не надав.

Відповідно до п. 7.4 Договору, у разі прострочення оплати послуг виконавець вправі припинити надання послуг по Договору, а замовник зобов`язаний виплатити виконавцю неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми прострочення платежу за кожен день прострочення. Неустойка нараховується до моменту фактичного погашення замовником заборгованості, що існує.

Щодо неоплачених актів, позивачем здійснено нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що становить:

- 415,09 грн - за Актом наданих послуг № 152 від 31.01.2019 (на суму 14923,75грн);

- 517,83 грн - за Актом наданих послуг № 156 від 28.02.2019 (на суму 18617,50грн);

- 203,39 грн - за Актом наданих послуг № 340 від 31.03.2019 (на суму - 22236,25грн);

- 13,75 грн - за Актом наданих послуг № 530 від 30.04.2019 (на суму 494,25 грн).

Також позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України здійснено нарахування 3% річних, що становить:

- 58,72 грн - за Актом наданих послуг № 152 від 31.01.2019 (на суму 14923,75грн);

- 73,25 грн. - за Актом наданих послуг № 156 від 28.02.2019р. (на суму 18617,50грн);

- 28,77 грн - за Актом наданих послуг № 340 від 31,03.2019 (на суму - 22236,25грн);

- 1,94 грн - за Актом наданих послуг № 530 від 30.04.2019 (на суму 494,25 грн).

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за розрахунком позивача склала 42660,74 грн, у тому числі: 41348,00 грн - основний борг; 1150,06 грн - пеня та 162,68 грн - 3% річних.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказує, що ТОВ "Мода з доставкою" є платником єдиного податку 2 групи та не є платником ПДВ.

Дане твердження відповідача спростовується наступним.

Як пояснює позивач, ТОВ "Мода з доставкою" є платником ПДВ з 14.03.2013, індивідуальний податковий номер - 95, що підтверджується Свідоцтвом № 200123314 про реєстрацію платника ПДВ, Витягом № 354 з реєстру платників ПДВ станом на 2016 рік та роздруківкою з електронного реєстру платників ПДВ. Така інформація є відкритою, легкодоступною і може бути перевірена на сайті Державної податкової служби України - https://cabinet.sfs.gov.ua/registers/pdv.

ТОВ "Мода з доставкою" завжди перебувало на загальній системі оподаткування. Це підтверджується відсутністю даних про позивача в електронному реєстрі платників єдиного податку.

Крім того, в Договорі та додатках до Договору в розділі "Адреси та банківські реквізити сторін" зазначено, що позивач є платником податку на прибуток на загальних умовах та вказаний індивідуальний податковий номер, який мають платники ПДВ - ІПН 95.

Також відповідач стверджує, що ТОВ "Мода з доставкою" не має належного КВЕДу для надання послуг, зазначених в Договорі.

З цього приводу суд зазначає, що чинне законодавство не обмежує юридичних осіб, які є платниками податку на загальних умовах, можливістю займатися лише тими видами діяльності, які були заявлені юридичною особою у статуті або які вона зазначила в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (ЄДР).

Згідно зі ст. 91 Цивільного кодексу України, юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині. Юридична особа може здійснювати окремі види діяльності, перелік яких встановлюється законом, після одержання нею спеціального дозволу (ліцензії). Цивільна правоздатність юридичної особи може бути обмежена лише за рішенням суду.

Тобто, у разі коли певний вид діяльності не потребує спеціального дозволу (ліцензії), а також якщо на зайняття ним не накладено заборони судом, юридична особа може його здійснювати незалежно від того, чи передбачений цей вид діяльності установчими документами.

При цьому, слід звернути увагу на те, що в реєстрі зазначений наступний вид діяльності:

КВЕД 63.11: Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність.

Цей клас включає:

- надання інфраструктури для розміщення (хостингу), оброблення даних і пов`язану із цим діяльність надання спеціалізованих послуг з розміщення (хостингу), такі як: веб-хостинг; потокові послуги; надання простору для розміщення програмних додатків; надання веб-послуг із доставки програмних додатків; надання центральних ЕОМ клієнтам; оброблення даних: повне оброблення даних, отриманих від клієнта; складання спеціалізованих звітів на основі даних, отриманих від клієнта; надання послуг з уведення даних.

Саме під цей КВЕД підходять послуги, зазначені в п. 2.1 Договору № 448, підписаного між позивачем і відповідачем:

"2.1. В рамках цього Договору Виконавець бере на себе зобов`язання надавати Замовнику послуги з організації розміщення на Сайті (в Місцях розміщення) Оголошень Замовника (далі - "Послуги"), а Замовник зобов`язується приймати і оплачувати послуги в порядку та на умовах, визначених цим Договором".

Також в п. 5 Договору визначено поняття "Оголошення".

Так, "Оголошення" - це інформаційне повідомлення, що відповідає вимогам законодавства, з пропозицією Товару до продажу (включаючи контактну інформацію, фотографії та будь-яку супутню інформацію), що розміщується Замовником на Сайті, адресоване невизначеному колу осіб".

Доводи відповідача, що за Договором про надання послуг № 448 йому надавались рекламні послуги є помилковими, з огляду на те, що в першому розділі Договору "Терміни та визначення" надається чітке визначення послуги та перераховані її складові.

Щодо позиції Відповідача про відсутність конкретизації послуг, підтвердження виконання таких послуг, обсяг наданих послуг та період їх надання, суд зазначає наступне.

Конкретизація послуг, які надавав позивач, зазначена в Договорі, який відповідач - ФОП Моргун В.В. підписав і не заперечує це.

Крім того, в Договорі (п. 3.2) зазначено: "Сторони цим погоджуються, що в разі виникнення спірних ситуацій достатнім підтвердженням вартості послуг Виконавця будуть статистичні дані Сайту, які можуть бути надані Замовнику на його вимогу. Особистий кабінет Замовника надає можливість відслідковувати статистичні дані, що стосуються предмету Договору".

Такі статистичні дані по кожному звітному місяцю були надані позивачем адвокату відповідача - на адвокатський запит № 18 від 20.05.2020 та надані позивачем до матеріалів справи.

Після виставлення актів наданих послуг відповідач не скористався своїм правом на уточнення наданих послуг. Акти повторно були направлені з претензією, яку відповідач отримав, проте не надав своїх заперечень, як це передбачено в п. 6.6 Договору.

Пункт 10 статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" дає визначення поняття первинного документу: "первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію".

В ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначені вимоги до оформлення первинних документів.

Так, первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської тощо.

З огляду на викладене, вбачається, що надані позивачем акти мають ознаки первинних документів та складені відповідно до норм законодавства.

Щодо твердження відповідача про відсутність належних доказів часткової оплати відповідачем Акту № 340 від 31.03.2019, суд зазначає, що доказом такої оплати є надана позивачем виписка по рахунку № НОМЕР_1 з 26/02/2019 по 26/02/2019 з банку "Райффайзен Банк Аваль" про надходження на рахунок ТОВ "Мода з доставкою" коштів у сумі 14923,75 грн 26.02.2019 від відповідача.

Суд також не погоджується з доводами відповідача щодо відсутності узгодженого сторонами звітного періоду для розрахунків та відповідного строку оплати послуг, оскільки уві строки були узгоджені сторонами в Договорі (розділ 6. "Вартість Послуг та порядок розрахунків"):

6.1. Всі розрахунки за цим Договором здійснюються в безготівковій формі в національній валюті (українській гривні), шляхом банківських переказів на рахунок Виконавця.

6.2. Вартість послуг Виконавця, що надаються останнім в рамках цього Договору, не є фіксованою і розраховується Сторонами окремо за кожний звітний період.

6.3. Вартість Послуг, наданих Виконавцем протягом звітного періоду, визначається у відповідності з Додатком № 1 до цього Договору "Комерційні умови".

6.4. Підставою для оплати Послуг Замовником є рахунок-фактура Виконавця.

6.5. Не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним, Виконавець направляє Замовнику Акт приймання-передачі наданих послуг, рахунок-фактуру.

6.6. Протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання від Виконавця Акту Замовник зобов`язаний підписати Акт приймання-передачі наданих послуг і направити Виконавцю, або протягом того ж терміну направити Виконавцю мотивовану відмову від підписання Акту приймання-передачі наданих послуг; в іншому випадку названий Акт буде вважатися підписаним, а послуги - прийнятими та підлягають оплаті в повному обсязі.

6.7. Замовник зобов`язується оплатити Послуги Виконавця протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати приймання наданих послуг.

При цьому, вартість послуги не є фіксована та розраховується за кожним звітній період окремо.

Порядок розрахунку вартості послуг за кожній звітній період зазначений у Додатку № 1 до Договору в п. 1 та п. 3.

"1. Сторонами узгоджено, що вартість послуг Виконавця визначається як добуток загальної вартості усіх одиниць Товарів, отриманих Покупцями у відповідному звітному періоді (net-комісія), та ставки комісії, вказаної в п. 3 даного Додатку. Відомості про загальну вартість Товарів, що були отримані Покупцями, надаються Виконавцем".

"3. Сторони узгодили Розміщення Оголошення Замовника у відповідності з наступними умовами.

Ставка комісії залежить від середньої вартості Товарів, які були отримані Покупцями у звітному періоді. Середня вартість Товарів розраховується шляхом додавання вартості Товарів і ділення цієї суми Товарів на їхню кількість.

Середня вартість Товарів: Ставка комісії Виконавця:

до 500 грн 40%

від 500 - 800 грн 30%

від 800- 1500 грн 25%

понад 1500 грн 22%.

На адвокатський запит № 18 від 20.05.2020 представнику відповідача позивачем були надані наступні документи, а саме звірка (розрахунок комісії) позивача за актами: Акт № 152 від 31.01.2019 (на суму - 14923,75 грн), Акт № 156 від 28.02.2019 (на суму - 18617,50 грн), Акт № 340 від 31.03.2019 (на суму - 22236,25 грн),акт№ 530 від 30.04.2019 (на суму - 494,25 грн).

У звірці надається наступна інформація : бренд продавця (Sellin); номер товару в базі Lamoda; номер товару в базі Продавця (SKU); номер товару на сайті Lamoda.ua; дата замовлення товару; номер замовлення (передається кур`єрській службі - ТОВ "Нова Пошта"); ціна товару на день замовлення; статус товару (відправлений, викуплений) (статуси по товару надаються кур`єрською службою); тип комісії Позивача; процент комісії Позивача; сума комісії до сплати за конкретний товар.

Як пояснює позивач, перед підготовкою акту наданих послуг та виставлення рахунку, акт звірки попередньо відправляється і погоджується з відповідачем засобами електронного зв`язку. Акти звірки направлялись відповідачу на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 кожного місяця перед виставленням рахунку на оплату наданих послуг.

Акти звірки (розрахунку комісії) повторно були надані представнику відповідача у відповіді № 1/06 від 01.06.2020 на адвокатський запит № 18 від 20.05.2020.

Також з пояснень позивача вбачається, що господарські відносини між позивачем і відповідачем почалися з липня 2018 року, що підтверджуються виставленими актами наданих послуг, рахункам на сплату та оплатою наданих послуг, на підтвердження чого позивачем надані відповідні звірки (розрахунки комісії); Акти наданих послуг; рахунки на оплату; виписки з банківського рахунку позивача.

Отже, за попередні місяці співпраці відповідач отримував послуги, визначені Договором, і оплачував їх. Ніяких претензій, щодо неналежного оформлення первинних документів або відсутності детального розрахунку (калькуляції) наданих послуг у відповідача не виникало.

Також у відзиві відповідач зазначає, що доказів пред`явлення вимог (претензії) позивачем не надано, рахунки, які б виставлялися на оплату послуг, відсутні, а отже строк оплати не настав.

Суд не погоджується з даним твердженням відповідача, оскільки матеріали справи містять опис вкладення у цінний лист, яким було надіслано на адресу відповідача претензію та накладну, а також копію повідомлення про вручення даного поштового відправлення відповідачу особисто 03.02.2020.

Таким чином, акти прийому-передачі наданих послуг були отримані відповідачем 03.02.2020. При цьому, жодних зауважень, щодо отриманих актів наданих послуг відповідач не надав. Мотивованої відмови від підписання актів приймання-передачі наданих послуг позивачу не направив.

Отже, згідно з умовами Договору, акти вважаються підписаними, а послуги прийнятими та підлягають оплаті в повному обсязі.

Суд також не приймає доводів відповідача щодо того, що ФОП Моргун В.В. не має жодного відношення до бренду Sellin та відсутні докази його підприємницької діяльності під такою назвою.

На спростування такого твердження відповідача позивачем надано лист ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) № 1 від 19.06.2018, згідно з яким остання надає право використання торгової марки "Sellin" ФОП Моргуну В.В. (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на території України. Також позивачем надано копію Свідоцтва на знак для товарів і послуг № 210129, виданого Державною службою інтелектуальної власності України від 25.03.2016 на бренд "Sellin".

При цьому, потребує уваги той факт, що правовласник торгового знаку "Sellin" ФОП ОСОБА_2 та відповідач - ФОП Моргун В.В. можуть перебувати у родинних відносинах, про що свідчить ідентичне прізвище та адреса даних осіб).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає, що факт надання позивачем на користь відповідача послуг за Договором про надання послуг № 448 від 01.06.2018 та їх вартість підтверджується сукупністю наданих позивачем доказів, доданих до позовної заяви та відповіді на відзив на позовну заяву.

Строк оплати наданих послуг визначено умовами договору та є таким, що настав.

Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати існуючої заборгованості, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача на користь позивача 41348,00 грн боргу.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 1150,06 грн пені та 162,68 грн - 3% річних законними та обґрунтованими.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мода з доставкою" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 611, 612, 903 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129,3 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Моргуна Владислава Віталійовича ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мода з доставкою" (03038, м.Київ, вул. М.Амосова, буд. 12; ) - заборгованість з урахуванням штрафних санкцій в розмірі 42660,74 грн; витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "06" серпня 2020 р.

Суддя Н.М. Кухар