ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2020 р. Справа№ 920/1153/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 28.07.2020,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Приватного підприємства «Автоцентр Камаз»

на рішення Господарського суду Сумської області

від 20.02.2020 (повне рішення складено 26.02.2020)

у справі №920/1153/19 (суддя Резніченко О.Ю.)

за позовом Приватного підприємства «Автоцентр Камаз»

до Акціонерного товариства "Сумиобленерго"

про визнання недійсним рішення комісії відповідача, оформленого протоколом 32 ВІД 30.07.2019

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2019 року Приватне підприємство «Автоцентр Камаз» звернулось до Господарського суду Сумської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" про визнання недійсним рішення комісії відповідача, оформленого протоколом № 2 від 30.07.2019, прийнятого за результатами розгляду акту про порушення № 000566 від 04.04.2019.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у приміщенні відповідача згорів лічильник в електричному щитку. Позивач повідомив про це відповідача. Відповідачем було здійснено технічну перевірку електроустановки і виявлено термічне пошкодження лічильника, про що складено відповідний акт. Також було складено акт-повідомлення про направлення на експертизу лічильника. 04.04.2019 відповідачем було складено акт про порушення. Позивача не попередили про засідання комісії. 30.07.2019 відповідачем було прийнято рішення, яке оформлене протоколом № 2 від 30.07.2019, прийняте за результатами розгляду акту про порушення від 04.04.2019. Відповідачем здійснено нарахування відповідно до п.8.4.10 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженої постановою НКРЕ від 14.03.2018 № 312 (надалі - Правила). На думку позивача, висновки протоколу № 2 є безпідставними та необґрунтованими, а в акті про порушення від 04.04.2019 не встановлено ознак втручання в розрахунковий засіб.

Позивач вважає, що самостійно виявив факт пошкодження та повідомив відповідача, а тому положення глави 8.4 Правил не повинні застосовуватись до позивача.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Рішенням Господарського суду Сумської області від 20.02.2020 у справі № 920/1153/19 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем на підставі норм діючого законодавства було правомірно прийнято спірне рішення та здійснено нарахування вартості електричної енергії, у зв`язку із чим позовні вимоги позивача є неправомірними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги, мотивуючи свої вимоги невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що донарахування в сумі 86797, 64 грн. за не обліковану електроенергію обсязі 30085 кВт./год. є неправомірним і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Так, позивач зазначає, що оспорюваний розрахунок, який є невід`ємною частиною протоколу № 2 комісії відповідача, було складено відповідачем 30.07.2019, а таблиця обсягів споживання електроенергії позивачем за 2017-2019рр., що була складена відповідачем (п.21 клопотання відповідача від 21.01.2020) не містить даних про щомісячне споживання в розмірі 5000 кВт./год.

За доводами апелянта, судом першої інстанції також не було прийнято до уваги доводи про те, що знищення електролічильника мало наслідком лише завдання позивачу матеріального збитку і необхідності придбання нового електролічильника. При цьому відповідачу жодного збитку завдано не було.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційні скарги та заперечень проти пояснень відповідачів

У відзиві на апеляційну скаргу, Публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго" не погоджується з вимогами апеляційної скарги, у зв`язку з чим просить суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Крім того, відповідачем у судовому засіданні 28.07.2020 заявлено про зміну найменування юридичної особи відповідача з Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" на Акціонерне товариство "Сумиобленерго".

В судовому засіданні 28.07.2020 колегією суддів встановлено обставини зміни найменування юридичної особи відповідача з Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" на Акціонерне товариство "Сумиобленерго".

Відповідно до розділу "Загальні положення" нової редакції Статуту Акціонерного товариства "Сумиобленерго", затвердженої загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" та зареєстрованої в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 22.04.2020: «Згідно рішення загальних зборів від 16.04.2020 року змінено найменування Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" на Акціонерне товариство "Сумиобленерго" (надалі-Товариство), а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне.

Акціонерне товариство "Сумиобленерго" (надалі за текстом-Товариство) є новим найменуванням Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго"».

Відповідно до абз. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно- правову форму та назву. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про акціонерні товариства» повне найменування акціонерного товариства українською мовою повинне містити його організаційно-правову форму (акціонерне товариство). Тип акціонерного товариства не є обов`язковою складовою найменування акціонерного товариства. Акціонерне товариство самостійно визначає необхідність зазначати у своєму найменуванні його тип, передбачений статтею 5 цього Закону.

Відповідно до ч. 1, абз. 3 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерні товариства за типом поділяються на публічні акціонерні товариства та приватні акціонерні товариства. Тип акціонерного товариства зазначається у статуті акціонерного товариства. Зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вирішив змінити найменування позивача з Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" на Акціонерне товариство "Сумиобленерго".

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Матеріалами справи підтверджено, що 01.01.2019 між сторонами було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 1611828 (далі - договір).

Відповідно до п. 8.6 договору у разі порушення розрахункового обліку з вини споживача споживач сплачує оператору систем вартість необлікованої електричної енергії, визначеної відповідно до вимог Правил.

У позові зазначено, що 19.03.2019 працівники позивача побачили дим і запах пластмаси, який поширювався з електрощитової і візуально побачили полум`я, яке було ними погашено.

Як встановлено судом першої інстанції, 20.03.2019 та 26.03.2019 позивач звернувся до відповідача з листами, в яких поінформував відповідача про те, що лічильник, який встановлено на об`єкті "виробнича база" (м. Суми, вул. Римського Корсакова, 1) згорів внаслідок пожежі в електричному щитку.

04.04.2019 відповідачем було здійснено технічну перевірку електроустановки і виявлене термічне пошкодження лічильника (електронний) тип НІК 2303L APП1 1000МЕ № 8505359 та складено акт технічної перевірки № 2419001-1, в якому було зазначено, що показники лічильника не відображаються та наявне термічне пошкодження, лічильник не працює, і що складено акт про порушення № 000566.

04.04.2019 позивачу було опломбовано новий лічильник.

04.04.2019 було складено акт-повідомлення про направлення на експертизу лічильника електроенергії.

12.04.2019 комісія проводила засідання за розглядом акту про порушення від 04.04.2019 та прийняла рішення направити прилад обліку електричної енергії № 8505359 на проведення пожежотехнічної та електротехнічної експертизи в Сумське відділення Харківського НДІ судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса.

16.07.2019 на адресу відповідача надійшов експертний висновок № 793/794/797 від 09.07.2019, згідно якого пошкодження лічильника не є наслідком аварійного чи ненормального режиму роботи досліджуваного лічильника з проводами, а є наслідком впливу високої температури із зовні без відкритого вогню.

30.07.2019 відповідачем при розгляді акту про порушення за участі представника позивача було складено протокол № 2 та прийнято рішення, що позивач на об`єкті по вул. Римського-Корсакова, 1-А порушив Правила та здійснив необліковане споживачння електроенергії за період з 04.10.2018 по 03.04.2019 та було нараховано позивачу 86797 грн 64 коп. за необліковану електричну енергію. За результатами засідання відповідачем було прийнято рішення провести нарахування згідно з п.п. 8.4.10 п. 8.4 Правил та за формулою 4 Правил.

Позивач вважає, що висновки у протоколі № 2 від 30.07.2019 є безпідставними та необґрунтованими, а донарахування в сумі 86797 грн 64 коп. за необліковану електроенергію в обсязі 30085 кВт./год. було здійснено неправомірно. Дані обставини і стали підставою для звернення з даним позовом до суду.

Крім того, позивач посилається на те, що в акті про порушення від 04.04.2019 не встановлено ознак втручання в розрахунковий засіб, так само як і у висновку експертизи № 793/794/797 від 09.07.2019 не знайшов свого підтвердження факт можливого стороннього втручання в роботу самого лічильника та його параметри роботи лічильника з метою зміни показників цього лічильника.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, з огляду на таке.

Станом на дату виникнення між сторонами спору по складенню акту про порушення ПКЕЕ правове регулювання правовідносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії регулювалося, зокрема Законом України "Про електроенергетику" та Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28 "Про затвердження Правил користування електричною енергією" (далі - ПКЕЕ).

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" визначено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Положення про договірний характер зобов`язальних відносин з електроспоживання закріплено і в пункті 1.3 ПКЕЕ, яким передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Відповідно до пункту 5.1 вказаних ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно з п. 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Порядок складення акту про порушення також закріплено у положеннях Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією.

У відповідності до п. 2.1 Методики унормовано, що Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕ: пп. 3) пошкодження приладів обліку (розбите скло, пошкодження цілісності корпусу тощо), інших дій споживача, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів (у разі підтвердження факту встановлення та передачі на збереження споживачу цього індикатора), використання фазозсувного трансформатора тощо).

Згідно з п. 4 Методики, факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕН оформлюється актом про порушення. Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника. У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Позивач у позовній заяві наполягає, що представниками відповідача самостійно, без участі позивача було розкрито сейф-пакет № UA 00081911, а також, що його не запрошували на засідання комісії, яке відбулось 12.04.2019.

Проте такі твердження позивача не знаходять свого підтверження, оскільки комісія по розгляду акту про порушення від 04.04.2019 була призначена на 13-00 12.04.2019, за адресою: м. Суми, вул. Прокоф`єва, 9, про що зазначено в п. 9 вказаного акту, копія якого знаходиться в матеріалах справи та один примірник якого отримав представник позивача, та на яку представник позивача не з`явився. Також позивач вказує, що в зазначений день комісія не працювала, в той час коли сам позивач зазначає, що на комісії не був присутній.

Крім того, доводи позивача про те, що комісія (без присутності позивача) здійснила розкриття сейф-пакету № UA 00081911 не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки 11.04.2019 та 12.04.2019 розкриття зазначеного сейф пакету не відбувалось. Зазначене підтверджується експертним висновком, відповідно до якого об`єкт дослідження надійшов упакований у сейф-пакунок. Цілісність сейф-пакунку не порушено.

Відповідно до п. 5,6,8 пункту 5.1.1 глави 5.5 розділу V Правил позивач зобов`язаний дотримуватись правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, забезпечувати належний технічний стан та безпечну експлуатацію своїх електроустановок та електроприладів, а також забезпечувати збереження та цілісність установлених на його території та/або об`єкті розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії.

Статтею 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії, в тому числі правопорушенням на ринку електричної енергії є пошкодження приладів обліку.

Пунктом 8.7 договору передбачено, що споживач не несе відповідальності перед оператором системи відповідно до вимог 8.5 та 8.6 цієї глави договору, якщо доведе, що порушення виникли з вини оператора системи або внаслідок дії обставин непереборної сили.

Відповідно до п. 8.2.4 глави 8.2 розділу VIII Правил у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень, в тому числі пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.

Пошкодження приладів обліку (розрахункових засобів вимірювальної техніки) є окремим видом правопорушення та жодним чином не ставиться в залежність від інших видів порушення, в тому числі і від ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показників, яке відповідно до п. 8.2.4 глави 8.2 розділу VIII Правил визначено як окреме порушення.

У разі своєчасного (до виявлення порушення представниками оператора систем) письмового повідомлення споживачем оператора систем про виявлені ним пошкодження засобів вимірювальної техніки положення цієї глави (гл. 8.4 Правил) не застосовуються.

Дослідивши заяви позивача від 20.03.2019 та 26.03.2019 (а.с.67,68) суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що в них позивач не повідомляв відповідача про пошкодження саме лічильнику, а зазначив, що у зв`язку з коротким замиканням виникла пожежа в електричному щитку та просив відповідача направити представника для усунення наслідків пожежі. Отже, позивачем не доведено, що він завчасно повідомив відповідача про пошкодження лічильника, а тому доводи позивача про те, що ним самостійно було виявлено факт пошкодження і оперативно повідомлено відповідача не доведено належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 2.3.4 глави 2.3 розділу ІІ Правил відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії покладається на власника (користувача) електроустановки або організації, на території (у приміщенні) якої вони встановлені. Відповідальними за експлуатацію та технічний стан засобів (вузлів) вимірювальної техніки є їх власник.

Як було встановлено вище, 01.01.2019 між сторонами було укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 161182801. Спірний комерційний облік електричної енергії є власністю позивача, що підтверджується зокрема і додатком 3.1 до договору. Відповідальність за збереження і цілісність засобів комерційного обліку електричної енергії покладається саме на позивача.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач не повідомляв відповідача належним чином про те, що було пошкоджено саме лічильник. Порушення було виявлено відповідачем про що складено відповідний акт. Позивачем не спростовано, що порушення стались не з вини позивача (позивач не надав суду належних та допустимих доказів, що ним було проведено внутрішнє розслідування на підприємстві, викликано пожежну службу та/або поліцію, встановлено відповідальних за протипожежний стан та винних осіб тощо належним чином досліджено факт пожежі та її причини), а виникли внаслідок дії обставин непереборної сили. Тому, відповідачем правомірно застосовано до даних правовідносин умови гл. 8.4 Правил та прийнято відповідне рішення.

Отже, 30.07.2019 відповідачем за участю представника позивача було правомірно розглянуто акт про порушення від 04.04.2019 і матеріали, додані до акту, та правомірно було прийнято рішення вартість необлікованої електричної енергії визначити на підставі п.п.8.4.10 п. 8.4 Правил глави 8.4 розділу VIII Правил, згідно формули 4.

Пунктом 8.4.1 Правил встановлено, що оператор системи визначає обсяг та вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення цих Правил та/або виявлення фактів без облікового споживання електричної енергії, самовільного підключення до об`єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без засобів вимірювальної техніки, відповідно до вимог цієї глави.

Заперечуючи проти позову, ПрАТ "Актоцентр Камаз" зазначає, що впродовж останніх років розмір місячного споживання електричної енергії становив 1200-1500 кВт/год, а згідно розрахунку відповідача 5000 кВт/год.

Разом з тим, спірний розрахунок здійснено виходячи з наступних розрахункових даних: визначена дозволена потужність для даної точки обліку 35 кВт. Тривалість роботи обладнання протягом доби приймається 10 годин згідно умов договору про надання послуг з розподілу електричної енергії. Застосовано коефіцієнт використання струймоприймачів 0,6 відповідно до п.п. 8.4.10 п. 8.4 Правил. Кількість днів, протягом яких споживання електричної енергії здійснювалось з порушенням визначається згідно п.п.8.4.8.1 п. 8.4 Правил, а саме загальна кількість робочих днів обладнання у 6 календарних місяцях, що передували дню виявлення порушення по день виявлення порушення, тобто за період з 04.10.2018 по 03.04.2019, оскільки технічна перевірка та контрольний огляд елоектроустановки за цей час не проводилась. Нарахування проведено з 01.01.2019 за тарифами (цінами) для споживачів відповідної групи та класу напруги, які діяли під час порушення споживачем Правил, з 01.01.2019 виходячи з суми середньої ціни купівлі електричної енергії оператором системи розподілу на оптовому ринку електричної енергії та тарифу на послуги з розподілу електричної енергії, які діяли під час порушення споживачем Правил. З рахунку, що виписується споживачеві, виключили обсяги за активну електроенергію відповідно до наданих споживачем актів про обсяги переданої споживачу (спожитої споживачем) електричної енергії, за період з 04.10.2018 по 03.04.2019.

Крім того, згідно порівняльної таблиці обсягів споживання активної електричної енергії ПП "Автоцентр КАМАЗ" за 2017 - 2019 роки після 04.04.2019 (дати виявлення порушення Правил та заміни лічильника електричної енергії) наданої відповідачем (а.с. 184 том 1), позивачем збільшилось споживання електричної енергії за квітень, травень 2019 року в порівнянні з аналогічними періодами 2017 та 2018 років. За доводами відповідача, така ж тенденція щодо значного збільшення споживання електроенергії на об`єкті позивача спостерігається із початком опалювального періоду 2019-2020 років, а саме в листопаді 2019 року позивачем спожито 5183 кВт.год. в той же час за листопад 2017 та 2018 років було спожито 1343 кВт.год. та 1297 кВт.год. відповідно. В грудні 2019 позивачем спожито 3731 кВт.год. проте в грудні 2017, 2018 років 1401 кВт.год. та 1398 кВт.год. відповідно.

Посилання позивача на те, що в акті про порушення від 04.04.2019 не встановлено ознак втручання в розрахунковий засіб, так само як і у висновку експертизи № 793/794/797 від 09.07.2019 не знайшов свого підтвердження факт можливого стороннього втручання в роботу самого лічильника та його параметри роботи лічильника з метою зміни показників цього лічильника, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказаними доказами спростовані твердження позивача, наведені в позові, що відбулась пожежа і всі бачили вогонь в електрощитовій (ввідно-розподільному пристрої), який вони гасили. Також, згідно висновку експертизи засіб обліку електричної енергії має зміни конструктивного виконання у вигляді отвору у верхній центральній задній частині корпусу, який зроблено не заводом виробником, а інструментальним способом.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем на підставі норм діючого законодавства було правомірно прийнято відповідне рішення та здійснено нарахування вартості електричної енергії.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

З огляду на викладене, висновки суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог є законними та обґрунтованими.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`зку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду Господарського суду Сумської області від 20.02.2020 у справі № 920/1153/19 обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Змінити найменування позивача з Публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" на Акціонерне товариство "Сумиобленерго".

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Автоцентр Камаз» на рішення Господарського суду Господарського суду Сумської області від 20.02.2020 у справі № 920/1153/19 залишено без задоволення.

Рішення Господарського суду Господарського суду Сумської області від 20.02.2020 у справі № 920/1153/19 залишити без задоволення.

Матеріали справи № 920/1153/19 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 12.08.2020.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б. Михальська