СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2020 р. Справа № 922/2046/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий:Зубченко І.В. (доповідач),
судді:Медуниця О.Є., Радіонова О.О.
при секретарі судового засідання: Тимошенко А.А.
за участю представників:
від позивача:Гричина В.В., ордер ПТ №022190 від 24.07.2020р.
від відповідача:не з`явився
від третьої особи:не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", м.Харків (вх.№1320 Х/3 від 06.05.2020р.)
на рішення господарського суду Харківської області
ухвалене28.08.2019р. (повний текст складено та підписано 04.09.2019р. у м.Харкові)
у справі№922/2046/19 (суддя Пономаренко Т.О.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина", м.Київ
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", м.Харків
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна", м.Київ
простягнення заборгованості
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина", м.Київ, позивач, звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", м.Харків, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна", м.Київ, про стягнення 3.104.029,13грн., які складаються з 1.701.500,00грн. заборгованості, 450.491,80грн. пені, 189.933,87грн. 3% річних, 762.103,46грн. інфляційних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №13/09/15 від 21.01.2015р., укладеним між відповідачем та третьою особою, право вимоги за яким відступлено позивачеві на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) б/н від 27.12.2016р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 28.08.2019р. (повний текст складено та підписано 04.09.2019р.) у справі №922/2046/19 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" основний борг у сумі 1.701.500,00грн., пеню у сумі 450.491,80грн., 3% річних у сумі 189.933,87грн., інфляційні в сумі 762.103,46грн. та судовий збір у розмірі 46.710,45грн. В основу рішення покладені висновки суду про доведеність наявності спірної заборгованості відповідача, а також про доведеність відступлення третьою особою на користь позивача права вимоги щодо її сплати.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно резолютивної частини якої просить:

- скасувати рішення господарського суду Харківської області від 28.08.2019р. у справі №922/2046/19 у частині стягнення з відповідача пені в сумі 450.492,80грн., 3% річних у сумі 189.933,87грн., інфляційних у сумі 762.103,46грн. та судового збору в розмірі 46.710,45грн.;

- скасувати рішення господарського суду Харківської області від 28.08.2019р. у справі №922/2046/19 у частині стягнення з відповідача суми основного боргу, встановивши її у розмірі 1.686.500,00грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідачем зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. На підтведження наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення відповідач звертає увагу на сукупність наступних обставин:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" не було належним чином повідомлене про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 28.08.2019р.;

- судом першої інстанції неповно з`ясовані обставини господарських правовідносин між стягувачем (позивачем) та боржником (відповідачем). Так, у боржника не виникло зобов`язання з оплати частини боргу за договором відступлення права вимоги (цесії) від 27.12.2016р., оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" не отримувало на виконання п.6 договору цесії вимоги від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" про перерахування зазначених у позові коштів на його розрахунковий рахунок;

- матеріали справи не містять доказів надсилання позивачем та отримання відповідачем листа (вимоги) від 28.12.2019р. за вих.№0020-225/16, на який посилається Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" в обґрунтування позовних вимог;

- перерахування грошових коштів має бути здійснене на розрахунковий рахунок цесіонарія, вказаний у п.20 договору цесії, у той час як визначений у названому пункті договору банк (ПАТ «ВТБ Банк») на момент подання позовної заяви перебував у стані ліквідації;

- штрафні санкції, 3% річних та інфляційні, за недоведеності виникнення обов`язку зі сплати заборгованості, безпідставно нараховані позивачем.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2019р. (повний текст складено та підписано 26.12.2019р.) у справі №922/2046/19 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" задоволено, рішення господарського суду Харківської області від 28.08.2019р. у справі №922/2046/19 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. Постанова мотивована наявністю обов`язкової підстави для скасування рішення суду першої інстанції, передбаченої п.3 ч.3 ст.277 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), - неналежне повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання, призначеного на 28.08.2019р. Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у відповідача не виникло обов`язку з оплати боргу за договором цесії, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів отримання останнім передбаченої у пункті 6 договору цесії вимоги про сплату частини боргу за договором поставки.

Постановою Верховного Суду від 07.04.2020р. задоволено частково касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина", постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2019р. у справі №922/2046/19 скасовано, справу №922/2046/19 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

За змістом постанови суд касаційної інстанції зауважив на наступних моментах:

- задовольняючи позовні вимоги щодо стягнення спірної заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних у повному обсязі, суд першої інстанції належним чином не дослідив момент настання строку виконання відповідного зобов`язання з урахуванням узгоджених сторонами умов, зокрема пункту 6 договору цесії;

- посилаючись на надіслання позивачем 28.12.2016р. на виконання пункту 6 договору цесії на адресу відповідача вимоги про сплату грошових коштів у розмірі 3.000.000,00грн., місцевий господарський суд у мотивувальній частині рішення не зазначив, якими наявними в матеріалах справи доказами підтверджені наведені обставини, тоді як суд апеляційної інстанції встановив ненадання позивачем відповідних доказів;

- відмовляючи в задоволенні позовних вимог з підстав відсутності доказів надіслання позивачем вимоги відповідачеві 28.12.2016р., суд апеляційної інстанції залишив поза увагою, що звертаючись з позовною заявою у цій справі, яка містить вимогу про стягнення відповідної заборгованості, позивач згідно з описом вкладення у цінний лист від 25.06.2018р. направив відповідачеві її копію та копії доданих до неї документів, зокрема копію листа за вих. №0020-225/16 від 28.12.2016р. Тобто, на момент вирішення спору в даній справі відповідач, зокрема отримавши зазначеного листа, вочевидь, мав бути обізнаним про наявність волевиявлення позивача щодо виконання ним спірного зобов`язання, вираженого в однозначній формі, та був зобов`язаний виконати його у семиденний строк від дня пред`явлення відповідної вимоги, тобто доведення такого волевиявлення до відома відповідача;

- апеляційний господарський суд під час розгляду справи належним чином не з`ясував момент, з якого зобов`язання відповідача згідно з умовами договору цесії є порушеним, а позивач набуває права на нарахування неустойки, інфляційних і 3% річних, виходячи з дати пред`явлення позивачем вимоги відповідачеві, зокрема отримання відповідачем зазначеного поштового відправлення;

- суд апеляційної інстанції не встановив конкретні розміри пені, інфляційних і 3% річних, які були нараховані на відповідну заборгованість у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором поставки до моменту укладення договору цесії та право стягнення яких було відступлено позивачеві третьою особою. При цьому суд апеляційної інстанції у постанові не навів підстав для висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у зазначеній частині;

- суд апеляційної інстанції у мотивувальній частині постанови не зазначив про прийняття ним до уваги чи відхилення наданого відповідачем додаткового доказу щодо сплати ним грошових коштів у сумі 15.000,00грн. у рахунок погашення спірної заборгованості, зокрема вирішення ним питання щодо поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції.

Отже, за висновками суду касаційної інстанції, під час нового розгляду справи суду апеляційної інстанції слід на підставі належних доказів з`ясувати усі обставини щодо дійсного розміру заборгованості відповідача перед позивачем, періоду прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань, а також сум пені, інфляційних і 3% річних, які підлягають нарахуванню на відповідну заборгованість за час прострочення.

На адресу Східного апеляційного господарського суду 06.05.2020р. надійшли матеріали справи №922/2046/19.

Для розгляду справи згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.05.2020р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Радіонова О.О., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2020р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" на рішення господарського суду Харківської області від 28.08.2019р. (повний текст складено та підписано 04.09.2019р.) у справі №922/2046/19, зобов`язано учасників справи у строк до 27.05.2020р. включно надати до суду письмові пояснення з урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 07.04.2020р.

На адресу суду 27.05.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) від Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" надійшли пояснення (у межах визначеного судом строку), за змістом яких відповідач наголошує, що отримання позовної заяви з додатками, зокрема з копією листа за вих.№0020-225/16 від 28.12.2016р., не свідчить про обізнаність Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" щодо волевиявлення позивача щодо виконання ним спірного зобов`язання з огляду на сукупність наступних обставин: позовну заяву з додатками відповідачу спрямовував адвокат Мастюгін Д.І., який не є стороною тристороннього договору відступлення права вимоги (цесії) від 27.12.2016р., за яким лише цесіонарій набуває право вимоги (п.2 договору); у ході судового розгляду справи доказів направлення боржнику листа за вих.№0020-225/16 від 28.12.2016р. новим або старим кредитором не надано, отже сам факт його існування не доведено; копія названого листа на ім`я боржника, отримана відповідачем з матеріалами позовної заяви, не завірена належним чином. Отже, на переконання Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", сам факт отримання від адвоката позовної заяви з додатками не може бути прийнятий як підстава для здійснення фінансової операції і не має ознак вимоги як документу.

Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 28.05.2020р. призначив справу №922/2046/19 до розгляду на 08.07.2020р.

29.05.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) на поштову адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" надійшли пояснення, які були направлені на адресу суду 25.05.2020р. (згідно накладної, наявної на конверті, в якому надійшов документ; у межах визначеного судом строку), згідно резолютивної частини яких позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін. За змістом пояснень позивач звертає увагу на наступні моменти:

- позивач на виконання п.6 договору цесії пред`явив відповідачу вимогу про сплату грошових коштів у активній однозначній формі шляхом надіслання позовної заяви (факт відправки підтверджений описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та накладною), додатком до якої була засвідчена копія вимоги від 28.12.2016р., у зв`язку з чим у відповідача виникло грошове зобов`язання з оплати суми основної заборгованості;

- термін, з якого позивач має право нараховувати пеню, відсотки річних та інфляційні, не пов`язаний з отриманням відповідачем вимоги про сплату грошових коштів за договором цесії (п.6 договору цесії), а пов`язаний з виконанням умов договору поставки №13/09/15 від 21.01.2015р. (п.2 договору цесії);

- неприйняття нових доказів Східним апеляційним господарським судом буде відповідати нормам процесуального права, оскільки відповідач не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву, не подав докази до суду першої інстанції, не надав до суду апеляційної інстанції доказів неможливості подання таких доказів до місцевого господарського суду.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" 01.06.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) на поштову адресу суду надійшли письмові пояснення, які були направлені на адресу суду 27.05.2020р. (згідно поштового штемпеля, наявного на конверті, в якому надійшов документ; у межах визначеного судом строку), згідно резолютивної частини яких третя особа просить рішення господарського суду Харківської області від 28.08.2019р. у справі №922/2046/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" - без задоволення. При цьому третя особа звертає увагу на наступне:

- на момент звернення позивача до суду (25.06.2019р.) з метою стягнення заборгованості сума боргу відповідача становила 1.721.500,00грн.;

- апеляційний суд не має підстав приймати надані відповідачем докази сплати 15.000,00грн., оскільки останній не надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього;

- у семиденний строк з моменту отримання позовної заяви з додатками відповідач був зобов`язаний виконати вимогу про сплату грошових коштів;

- позивачем правильно визначено період нарахування пені, 3% річних, інфляційних та вірно розраховано суми таких нарахувань.

У зв`язку з перебуванням у відпустках суддів - членів колегії Радіонової О.О. та Черноти Л.Ф., з метою вирішення отриманих на електронну та на поштову адресу суду клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" про участь у судових засіданнях, призначених у межах розгляду справи №922/2046/19, в режимі відеоконференції (у приміщенні суду та поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів) та клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" про участь у судових засіданнях, призначених у межах розгляду справи №922/2046/19, в режимі відеоконференції, на підставі розпорядження керівника апарату суду від 06.07.2020р., згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Білецька А.М., Медуниця О.Є.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2020р. відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні, призначеному на 08.07.2020р. об 11:00год., в режимі відеоконференції та задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні, призначеному на 08.07.2020р. об 11:00год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 06.07.2020р. відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" про участь у судовому засіданні, призначеному на 08.07.2020р. об 11:00год., у режимі відеоконференції.

Судове засідання, призначене на 08.07.2020р. об 11:00год., у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon" не відбулось у зв`язку з відсутністю інтернет з`єднання з представником позивача. У судове засідання 08.07.2020р. представники відповідача та третьої особи не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату після закінчення карантинних заходів у країні, представник третьої особи про причини неявки суд не повідомив.

У зв`язку зі зміною складу судової колегії згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2020р., з метою реалізації права учасників справи на участь у судовому засіданні, та для повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Східного апеляційного господарського суду оголосила перерву в судовому засіданні до 22.07.2020р. о 14:30год. (у режимі відеоконференції).

У судовому засіданні 22.07.2020р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" уповноваженого представника у судове засідання не направило.

У судовому засіданні 22.07.2020р. оголошено перерву до 05.08.2020р. о 12:00год. (судове засідання призначено у режимі відеоконференції).

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Білецької А.М., на підставі розпорядження керівника апарату суду, згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.08.2020р. сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя (доповідач) Зубченко І.В., судді Медуниця О.Є., Радіонова О.О.

У судове засідання 05.08.2020р., яке проводилося у режимі відеоконференції, представники відповідача та третьої особи не з`явилися. Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" про причини неявки повноважного представника суд не повідомило. Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" 04.08.2020р. (згідно штампу канцелярії, наявного на першому аркуші документа) через канцелярію суду отримано клопотання про відкладення розгляду справи (до офіційної дати закінчення карантину) разом з додатковими поясненнями (за змістом яких відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог). Клопотання про відкладення розгляду справи мотивоване призупиненням діяльності підприємства, перебуванням працівників підприємства у відпустках до офіційної дати закінчення карантину, а також хворобою з підозрою на COVID-19 представника підприємства. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" у судовому засіданні проти задоволення названого клопотання відповідача заперечив.

Східний апеляційний господарський суд зазначає, що явка учасників справи ухвалою суду від 22.07.2020р. обов`язковою не визнавалася. Відповідно до ч.11 ст.270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Колегія суддів зазначає, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім того судом враховано принцип ефективності судового процесу, який діє у господарському судочинстві і направлений на недопущення затягування процесу, а також положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що справа має бути розглянута судом у розумний строк.

Зважаючи на наявність достатніх матеріалів для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, враховуючи, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, явка представників учасників справи у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, з огляду на тривалість розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути справу №922/2046/19 за відсутністю представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" та Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" за наявними матеріалами і, як наслідок, відмовила у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 05.08.2020р. представник позивача, разом з іншим, проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечив.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 ГПК України, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст.ст.222, 223 ГПК України та п.17.7 Перехідних положень ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу, складено протокол.

У судовому засіданні 05.08.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, письмові пояснення учасників справи, заслухавши пояснення представників позивача у судових засіданнях, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 21.01.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" (покупець) укладено договір поставки №13/09/15 (далі - договір поставки-1), за умовами п.1.2 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець - прийняти у свою власність та оплатити у строк, встановлений договором, товар. Найменування, кількість, одиниця виміру, упаковка, ціна, загальна вартість, умови оплати і строк поставки кожної партії товару визначаються сторонами в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.п.3.1, 3.2 договору поставки-1 ціна товару є договірною, вказується з урахуванням ПДВ, встановлюється у гривнях за одиницю товару та узгоджується в специфікаціях, що є невід`ємною частиною цього договору. Загальна орієнтовна сума (вартість) договору становить 18.000.000,00грн., ПДВ 20% - 3.600.000,00грн., а всього разом з ПДВ - 21.600.000,00грн. Остаточна загальна сума (вартість) договору визначається виходячи із суми вартості товару, поставленого за специфікаціями, підписаними сторонами та/або зазначеної в товаросупровідних документах (видаткових накладних).

Згідно з п.4.2 договору поставки-1 оплата здійснюється покупцем шляхом 100% попередньої оплати за партію товару на поточний рахунок постачальника, якщо інше не зазначено в специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору. При здійсненні оплати за товар покупець зобов`язаний в призначенні платежу вказати номер і дату рахунку-фактури, на підставі якого здійснено оплату товару. У разі, якщо покупець при оплаті товару не вказує номера, дати рахунку-фактури, то постачальник має право зарахувати грошові кошти, отримані від покупця, у рахунок виконання грошових зобов`язань покупця по оплаті рахунків-фактур, за якими товар був отриманий, але не оплачений покупцем.

За умовами п.6.7 договору поставки-1 фактична кількість поставленого покупцю постачальником товару підтверджується видатковою накладною або комплектом товарно-транспортних документів, а саме залізничною накладною або товарно-транспортною накладною, яка слідує з товаром до станції призначення.

У разі недотримання термінів оплати, які узгоджені сторонами, покупець виплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку Украйни, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від вартості неоплаченого у строк товару за кожен день прострочення (п.8.6 договору поставки-1).

Пунктом 8.9 договору поставки-1 сторони погодили, що строк позовної давності для стягнення неустойки (штрафу, пені), передбаченої цим договором, встановлюється тривалістю у три роки.

Договір набуває чинності з моменту (дати) його підписання і діє по 31.12.2016р., а в частині розрахунків - до повного завершення взаємних розрахунків сторін (п.11.5 договору поставки-1 у редакції додаткової угоди №1 від 31.12.2015р.).

Згідно зі специфікацією №1/16 від 24.06.2016р. до договору поставки-1 Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" взяло на себе зобов`язання поставити карбамідно-аміачну суміш наливом у цистернах у кількості 1.000 тон (±10%) на загальну вартість 5.175.000,00грн. з ПДВ, строк поставки - червень-липень 2016р.

За умовами пункту 5 названої специфікації сторони погодили, що покупець здійснює оплату вартості товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника в розмірі 100% загальної вартості об`єму товару, яка зазначена в п.2 даної специфікації, на умовах оплати у строк до 11.07.2016р. включно.

Факт поставки третьою особою відповідачу на виконання умов договору поставки-1 та специфікації №1/16 від 24.06.2016р. карбамідно-аміачної суміші в кількості 988,64т загальною вартістю 5.116.212,00грн. підтверджується наявною у матеріалах справи видатковою накладною №1284 від 02.07.2016р.

Для оплати названого товару Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" рахунок-фактуру №1033 від 24.06.2016р.

Як свідчать наявні в матеріалах справи банківські виписки, відповідач перерахував на рахунок третьої особи грошові кошти:

- 15.12.2016р. згідно платіжного доручення №2157 - 400.000,00грн. (призначення платежу - оплата за КАС зг.рах.1073 від 04.07.2016р.);

- 15.12.2016р. згідно платіжного доручення №2147 - 1.355.076,00грн. (призначення платежу - оплата за КАС зг.рах.1073 від 04.07.2016р.);

- 26.12.2016р. згідно платіжного доручення №2199 - 200.000,00грн. (призначення платежу - оплата за КАС зг.рах.1073 від 04.07.2016р.);

- 26.12.2016р. згідно платіжного доручення №2191 - 200.000,00грн. (призначення платежу - оплата за КАС зг.рах.1073 від 04.07.2016р.);

- 27.12.2016р. згідно платіжного доручення №2209 - 100.000,00грн. (призначення платежу - оплата за КАС зг.рах.1073 від 04.07.2016р.).

Разом з тим, за змістом листа б/н від 27.12.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" просило Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" вважати оплатою за карбамідно-аміачну суміш згідно з рахунком №1033 від 24.06.2016р. (договір поставки-1) наступні оплати: в сумі 1.171.115,00грн. (платіжне доручення №2147 від 15.12.2016р. - частково), в сумі 400.000,00грн (платіжне доручення №2157 від 15.12.2016р.), в сумі 200.000,00грн. (платіжне доручення №2199 від 26.12.2016р.), в сумі 200.000,00грн. (платіжне доручення №2191 від 26.12.2016р.), в сумі 100.000,00грн. (платіжне доручення №2209 від 27.12.2016р.).

27.12.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" (цедент), Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (цесіонарій) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" (боржник) укладено договір відступлення права вимоги (цесії) (далі - договір цесії), за умовами п.1 якого цедент відступає (передає) цесіонарієві, а цесіонарій набуває права вимоги, що належить цедентові, і стає новим кредитором за зобов`язанням боржника за договором поставки №13/09/15 від 21.01.2015р., укладеним між цедентом і боржником на суму 3.000.000,00грн. з ПДВ.

Відповідно до п.2 договору цесії цесіонарій набуває право вимагати від боржника здійснити оплату частини боргу за договором поставки на суму 3.000.000,00грн. з ПДВ, а також до цесіонарія переходять всі права цедента за договором поставки в обсязі, пропорційному сумі 3.000.000,00грн. з ПДВ, і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі права на стягнення відсотків, штрафних санкцій тощо.

Право вимоги, яка відступається цесіонарієві, засвідчується наступним: договором поставки, специфікацією №1/16 від 24.06.2016р. до договору поставки та видатковою накладною №1284 від 02.07.2016р., за якими цедент передав боржнику товар, частина якого на загальну суму 3.000.000,00грн. з ПДВ не оплачена боржником (п.3 договору цесії).

Згідно з п.5 договору цесії за відступлення права вимоги цесіонарій має сплатити на рахунок цедента грошову суму, зазначену у пункті 1 цього договору, до 06.01.2017р. включно.

Пунктом 6 договору цесії сторони погодили, що боржник зобов`язаний здійснити оплату частини боргу за договором поставки за вимогою цесіонарія в упродовж 7 банківських днів з моменту отримання такої вимоги шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок цесіонарія, вказаний у п.20 цього договору. Сторони мають право на зарахування зустрічних однорідних вимог.

У випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього договору (порушення договору), сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством (п.8 договору цесії).

За умовами п.15 строк договору цесії починає свій перебіг з 27.12.2016р. та діє до повного виконання сторонами своїх обов`язків по ньому.

27.12.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" (цедент) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (цесіонарій) склали акт приймання-передачі права вимоги та акт приймання-передачі документів.

Позивачем на виконання пункту 5 договору цесії сплачено третій особі грошові кошти у загальному розмірі 3.000.000,00грн. згідно платіжних доручень №1024 від 29.12.2016р. на суму 1.000.000,00грн., №26435 від 29.12.2016р. на суму 1.000.000,00грн., №1168 від 29.12.2016р. на суму 1.000.000,00грн. (призначення платежу « 1-7171-УК За товар зг.Договору відступлення права вимоги від 27.12.2016р…»).

За твердженнями позивача, 28.12.2016р. на виконання п.6 договору цесії Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" вимогу №0020-225/16 про сплату грошових коштів у розмірі 3.000.000,00грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" 29.12.2016р. надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" лист (вих.№0020-227/16), в якому просило оплати здійснені згідно платіжних доручень №26435 від 29.12.2016р., №1168 від 29.12.2016р., №1024 від 29.12.2016р. вважати проведеними з такими призначеннями платежу: "Згідно з договором відступлення права вимоги (цесії) від 27.12.2016року".

Відповідач перерахував на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 300.000,00грн. згідно платіжного доручення №242 від 09.02.2017р. і 20.000,00грн. згідно платіжного доручення №938 від 13.07.2017р.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" (покупець) 21.03.2017р. укладено договір поставки №21/03 (далі - договір поставки-2), за умовами п.1.1 якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар у кількості та на умовах, визначених даним договором, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п.4.1 договору поставки-2 оплата товару здійснюється згідно з додатками до договору. Оплата вартості партії товару проводиться покупцем прямим банківським перерахуванням на поточний рахунок постачальника на підставі виставленого останнім рахунку-фактури.

Згідно з п.3 додатку №1 до договору поставки-2 оплата за товар здійснюється протягом 5 (п`яти) календарних днів включно з дати поставки товару на підставі виставленого рахунку-фактури та видаткових накладних шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Датою поставки товару вважається дата, зазначена у видатковій накладній.

Згідно видаткової накладної №РН-0000096 від 04.04.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" товар (селітра аміачна ДЕСТ 2-2013) на суму 478.500,26грн.

10.04.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" (первісний боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (новий боржник) укладено договір про переведення боргу (далі - договір переведення боргу), за умовами п.1.1 якого предметом договору (правочину) є правовідносини сторін з переведення боргу за договором №21/03 від 21.03.2017р., що було укладено між кредитором та первісним боржником, та видатковою накладною №96 від 04.04.2017р., складеною на виконання умов договору №21/03 від 21.03.2017р.

Відповідно до п.1.2 договору переведення боргу станом на дату його укладення сума невиконаних первісним боржником зобов`язань, строк виконання яких настав, складає 478.500,00грн., що підтверджується договором №21/03 від 21.03.2017р., видатковою накладною №96 від 04.04.2017р.

Згідно з п.1.3 договору переведення боргу за згодою кредитора, первісний боржник у зобов`язанні, передбаченому в пункті 1.2 договору, замінюється новим боржником.

За умовами пунктів 2.1, 2.4, 2.5 договору переведення боргу новий боржник зобов`язується виконати зобов`язання первісного боржника, а саме: провести розрахунки по договору №21/03 від 2017р. відповідно до п.1.1 даного договору на загальну суму 478.500,00грн. За проведений розрахунок з кредитором на вимогу нового боржника, первісний боржник зобов`язується сплатити новому боржнику суму в розмірі 478.500,00грн. у строк по 31.08.2017р. включно. Сторони мають право провести зарахування зустрічних однорідних вимог.

Крім того, 08.08.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" (сторона 2) укладена угода про зарахування зустрічних однорідних вимог (далі - угода), за умовами пунктів 1, 2 якої сторона 2 (відповідач) має перед стороною 1 (позивачем) непогашене грошове зобов`язання у сумі 2.680.000,00грн., яке виникло па підставі договору відступлення права вимоги (цесії) від 27.12.2016р., укладеним між стороною 2 (відповідачем), стороною 1 (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" (третьою особою). Строк виконання грошового зобов`язання у сумі 478.500,00грн. із загальної суми боргу для сторони 2 (відповідача) настав. Сторона 1 (позивач) має перед стороною 2 (відповідачем) непогашене грошове зобов`язання у сумі 478.500,00грн., що виникло на підставі договору про переведення боргу від 10.04.2017р., укладеного між стороною 1 (позивачем), стороною 2 (відповідачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" (третьою особою). Строк виконання грошового зобов`язання у сумі 478.500,00грн. для сторони 1 (позивача) настав.

За змістом п.5 угоди, керуючись ст.601 Цивільного кодексу України, сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, зазначеними у пунктах 1 і 2 угоди, і таким чином з моменту підписання цієї угоди вважатимуть:

- зобов`язання сторони 2 (відповідача) перед стороною 1 (позивачем) (п.1 угоди) таким, що припинено частково у розмірі 478.500,00грн. та становить 2.201.500,00грн., строк виконання по ньому для сторони 2 (відповідача) ще не настав;

- зобов`язання сторони 1 (позивача) перед стороною 2 (відповідачем) (п.2 угоди) таким, що припинено у повному обсязі, заборгованості сторони 1 (позивача) перед стороною 2 (відповідачем) немає.

Після укладення угоди Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" грошові кошти у наступних розмірах: 100.000,00грн. (платіжне доручення №1120 від 11.08.2017р.); 70.000,00грн. (платіжне доручення №1523 від 19.10.2017р.); 60.000,00грн. (платіжне доручення №1710 від 13.11.2017р.); 90.000,00грн. (платіжне доручення №34 від 11.09.2018р.); 30.000,00грн. (платіжне доручення №39 від 12.09.2018р.); 80.000,00грн. (платіжне доручення №41 від 12.09.2018р.).

Позивачем та відповідачем 11.03.2019р. складено та підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2018р. до 11.03.2019р., відповідно до якого станом на дату підписання акту відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі 1.771.500,00грн.

Разом з тим, після підписання названого акту звірки Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" перерахувало на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" грошові кошти у наступних розмірах: 50.000,00грн. (платіжне доручення №568 від 19.03.2019р.); 10.000,00грн. (платіжне доручення №739 від 08.05.2019р.); 10.000,00грн. (платіжне доручення №14 від 18.06.2019р.).

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки №13/09/15 від 21.01.2015р., укладеним між відповідачем та третьою особою, право вимоги за яким відступлено позивачеві на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) б/н від 27.12.2016р., стало підставою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" з розглядуваним позовом до суду.

Східний апеляційний господарський суд, дослідивши правову природу спірних правовідносин з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, надаючи оцінку всім обставинам справи, оцінивши надані сторонами на підтвердження їх вимог докази, врахувавши вказівки суду касаційної інстанції, зазначає наступне.

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" наголошує на неналежному повідомленні господарським судом Харківської області про дату, час та місце судового засідання, призначеного на 28.08.2019р. З цього приводу Східний апеляційний господарський суд зауважує наступне.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвала господарського суду про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Цей термін може бути скорочений судом у випадку, коли цього вимагає терміновість вчинення відповідної процесуальної дії (огляд доказів, що швидко псуються, неможливість захисту прав особи у випадку зволікання тощо).

За приписами ст.114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 21.08.2019р. постановлено повідомити Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 28.08.2019р. об 11:30год. Згідно інформації на штемпелі вихідної кореспонденції суду першої інстанції, проставленого на зворотному боці оригіналу названої ухвали, датою відправки процесуального документа є 21.08.2019р., кількість відправлених примірників - 1.

У призначене на 28.08.2019р. судове засідання представник відповідача не з`явився. Як свідчить наявне у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвалу місцевого господарського суду від 21.08.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" отримало 29.08.2019р.

На дату ухвалення оскаржуваного рішення (28.08.2019р.) матеріали справи не містили доказів належного повідомлення відповідача про час і місце судового засідання, зокрема, повідомлення про вручення відповідачу рекомендованого листа з ухвалою суду від 21.08.2019р. чи засвідченого судом витягу з офіційного сайту Акціонерного товариства "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень. Рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу поштового відправлення - ухвали місцевого господарського суду від 21.08.2019р. надійшло до суду першої інстанції 03.09.2019р., тобто після ухвалення оскаржуваного рішення.

З огляду на стислі строки (7 днів, з яких 3 дні - вихідні та святкові), господарський суд Харківської області повинен був вчинити передбачені ГПК України дії щодо належного та завчасного повідомлення учасників справи про час, дату та місце розгляду справи. Так, відповідно до ч.6 ст.120 ГПК України суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Крім того, положеннями статей 202, 216 ГПК України передбачено відкладення розгляду справи, зокрема у випадку неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Отже, за висновками судової колегії, на дату ухвалення господарським судом Харківської області оскаржуваного рішення, Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" не було належним чином повідомлене про дату, час і місце судового розгляду, і, відповідно, було позбавлене можливості направити свого представника у судове засідання, призначене на 28.08.2019р.

За приписами п.3 ч.3 ст.277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

У контексті приписів п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Отже, справу №922/2046/19 розглянуто господарським судом Харківської області за відсутності відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду, що у контексті приписів п.3 ч.3 ст.277 ГПК України є порушенням норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування рішення господарського суду Харківської області від 28.08.2019р. (повний текст складено та підписано 04.09.2019р.) у справі №922/2046/19 з прийняттям нового рішення за результатами розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" про стягнення заборгованості.

Аналогічні висновки, разом з іншим, викладені у постанові Верховного Суду від 07.04.2020р. у справі №922/2046/19.

Переглядаючи рішення господарського суду Харківської області від 28.08.2019р. (повний текст складено та підписано 04.09.2019р.) у справі №922/2046/19 по суті позовних вимог, судова колегія зауважує наступне.

Як зазначалося вище за текстом постанови, 21.01.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" (покупець) укладено договір поставки №13/09/15, на виконання умов якого та специфікації №1/16 від 24.06.2016р. до договору поставки, Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" поставило Товариству з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" карбамідно-аміачну суміш у кількості 988,64т загальною вартістю 5.116.212,00грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи видатковою накладною №1284 від 02.07.2016р. (на умовах оплати у строк до 11.07.2016р. включно).

За приписами ст.655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ст.526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому, приписи ч.7 ст.193 ГК України та ст.525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 ГК України та ст.598 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи (зокрема, з платіжних доручень №2157 від 15.12.2016р., №2147 від 15.12.2016р., №2199 від 26.12.2016р., №2191 від 26.12.2016р. та №2209 від 27.12.2016р. (з урахуванням змісту листа б/н від 27.12.2016р. щодо призначень платежу у названих платіжних дорученнях)) убачається, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі здійснив оплату товару, отриманого за договором поставки №13/09/15 від 21.01.2015р., у зв`язку з чим за Товариством з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" обліковується заборгованість, частина якої у розмірі 3.000.000,00грн. відступлена Товариству з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" на підставі договору відступлення права вимоги (цесії) від 27.12.2016р.

Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України унормовано, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Так, за умовами п.1 договору відступлення права вимоги (цесії) від 27.12.2016р. цедент (Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна") відступає (передає) цесіонарієві (Товариству з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина"), а цесіонарій набуває право вимоги, що належить цедентові, і стає новим кредитором за зобов`язанням боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд") за договором поставки №13/09/15 від 21.01.2015р., укладеним між цедентом і боржником на суму 3.000.000,00грн. з ПДВ.

Як зазначалося вище, на виконання пункту 5 договору цесії (за відступлення права вимоги цесіонарій має сплатити на рахунок цедента грошову суму, зазначену в п.1 договору, до 06.01.2017р. включно) позивачем сплачено третій особі грошові кошти у загальному розмірі 3.000.000,00грн. (платіжні доручення №1024 від 29.12.2016р., №26435 від 29.12.2016р., №1168 від 29.12.2016р. (призначення платежу з урахуванням листа вих.№0020-227/16 від 29.12.2016р.).

Відповідно до п.2 договору відступлення права вимоги (цесії) від 27.12.2016р. цесіонарій набуває право вимагати від боржника здійснити оплату частини боргу за договором поставки на суму 3.000.000,00грн. з ПДВ, а також до цесіонарія переходять всі права цедента за договором поставки в обсязі, пропорційному сумі 3.000.000,00грн. з ПДВ, і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі права на стягнення відсотків, штрафних санкцій тощо.

За розрахунками позивача, з урахуванням часткового погашення заборгованості, на дату звернення з позовною заявою (25.06.2019р.; згідно накладної, наявної на конверті, в якому надійшла позовна заява) несплаченою відповідачем залишилася сума боргу у розмірі 1.701.500,00грн.

За висновками Східного апеляційного господарського суду, з огляду на наявні в матеріалах справи документи, які детально описані вище за текстом постанови, (платіжні доручення №242 від 09.02.2017р. на суму 300.000,00грн. та №938 від 13.07.2017р. на суму 20.000,00грн., які свідчать про здійснення відповідачем перерахування грошових коштів на користь позивача; договір поставки №21/03 від 21.03.2017р. та складена на його виконання видаткова накладна №РН-0000096 від 04.04.2017р. на суму 478.500,26грн., які свідчать про здійснення відповідачем поставки товару на користь третьої особи; договір про переведення боргу від 10.04.2017р., за умовами якого третя особа як боржник за зобов`язанням за договором №21/03 від 21.03.2017р. на суму 478.500,00грн. замінюється позивачем; угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 08.08.2017р., за умовами якої а) зобов`язання відповідача перед позивачем у сумі 2.680.000,00грн., яке виникло па підставі договору відступлення права вимоги (цесії) від 27.12.2016р., є таким, що припинено частково у розмірі 478.500,00грн. та становить 2.201.500,00грн., б) зобов`язання позивача перед відповідачем у сумі 478.500,00грн., що виникло на підставі договору про переведення боргу від 10.04.2017р., є таким, що припинено у повному обсязі; платіжні доручення №1120 від 11.08.2017р. на суму 100.000,00грн., №1523 від 19.10.2017р. на суму 70.000,00грн., №1710 від 13.11.2017р. на суму 60.000,00грн., №34 від 11.09.2018р. на суму 90.000,00грн., №39 від 12.09.2018р. на суму 30.000,00грн. та №41 від 12.09.2018р. на суму 80.000,00грн., які свідчать про перерахування відповідачем на користь позивача грошових коштів; акт звірки від 11.03.2019р., складений та підписаний за період з 01.01.2018р. до 11.03.2019р., відповідно до якого заборгованість відповідача перед позивачем становить 1.771.500,00грн.; платіжні доручення №568 від 19.03.2019р. на суму 50.000,00грн., №739 від 08.05.2019р. на суму 10.000,00грн., №14 від 18.06.2019р. на суму 10.000,00грн., які свідчать про перерахування відповідачем на користь позивача грошових коштів), станом на дату звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" з розглядуваною позовною заявою (25.06.2019р.) несплаченою Товариством з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" залишилася сума у розмірі 1.701.500,00грн.

У свою чергу, Товариством з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" до апеляційної скарги додане клопотання про долучення до справи додаткового доказу - копії виписки по рахунку № НОМЕР_1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" за 27.06.2019р., яка свідчить про сплату відповідачем на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" 15.000,00грн. у рахунок погашення заборгованості за договором цесії б/н від 27.12.2016р. В обґрунтування клопотання скаржник посилається на те, що такий доказ не було подано до суду першої інстанції через необізнаність про час розгляду справи по суті.

Скасовуючи постанову Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2019р., суд касаційної інстанції, разом з іншим, зазначив, що суд апеляційної інстанції у мотивувальній частині постанови не зазначив про прийняття до уваги чи відхилення наданого відповідачем додаткового доказу щодо сплати грошових коштів у сумі 15.000,00грн. у рахунок погашення спірної заборгованості, зокрема про вирішення питання щодо поважності причин неподання доказу до суду першої інстанції.

За змістом наданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" під час нового розгляду справи у суді апеляційної інстанції пояснень позивач зауважує, що неприйняття нових доказів Східним апеляційним господарським судом буде відповідати нормам процесуального права, оскільки відповідач не скористався правом на надання відзиву на позовну заяву, не подав докази до суду першої інстанції, не надав до суду апеляційної інстанції доказів неможливості подання таких доказів до місцевого господарського суду. Крім того, у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 22.07.2020р. представник позивача зауважив про необізнаність щодо перерахування відповідачем коштів у розмірі 15.000,00грн.

Згідно тверджень Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" (письмові пояснення, отримані на поштову адресу суду 01.06.2020р.) апеляційний суд не має підстав приймати надані відповідачем докази сплати 15.000,00грн., оскільки останній не надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У контексті приписів ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на приписи названої статті, враховуючи обставини справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для врахування при розгляді справи додаткового доказу - копії виписки по рахунку № НОМЕР_1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" за 27.06.2019р. Так, враховуючи обізнаність про розгляд справи у господарському суді Харківської області, відповідач не був обмежений у праві подати відповідний доказ до суду першої інстанції у період з 02.07.2019р. (ухвала про відкриття провадження у справі) до 28.08.20149р. (винесення оскаржуваного рішення). До того ж, додатковий доказ (банківська виписка) датований 27.06.2019р., тобто до дати винесення ухвали про відкриття провадження у справі. Крім того, господарським судом Харківської області в ухвалі від 02.07.2019р. було встановлено строк для подання відзиву (15 днів з дня вручення ухвали), однак відповідач своїм правом на подання відзиву не скористався. Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", разом з іншим, не направило повноважного представника для участі у судових засіданнях господарського суду Харківської області 24.07.2019р. та 21.08.2019р. Отже, за висновками судової колегії відповідач не надав доказів неможливості подання до суду першої інстанції додаткового доказу (копії виписки по рахунку № НОМЕР_1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" за 27.06.2019р.) з причин, що об`єктивно не залежали від нього, що, у свою чергу, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про долучення до справи додаткового доказу.

Пунктом 6 договору цесії сторони погодили, що боржник зобов`язаний здійснити оплату частини боргу за договором поставки за вимогою цесіонарія упродовж 7 банківських днів з моменту отримання такої вимоги шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок цесіонарія, вказаний у п.20 цього договору. Сторони мають право на зарахування зустрічних однорідних вимог.

За приписами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 ЦК України унормовано, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначене вище свідчить про те, що сторони (Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна", Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд") у пункті 6 договору відступлення права вимоги (цесії) від 27.12.2016р. власними діями змінили строк оплати частини боргу за договором поставки, встановивши, що оплата здійснюється виключно за вимогою цесіонарія упродовж 7 банківських днів з моменту отримання такої вимоги.

За твердженнями позивача, 28.12.2016р. на виконання п.6 договору цесії Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" вимогу №0020-225/16 від 28.12.2016р. про сплату грошових коштів у розмірі 3.000.000,00грн.

Верховним Судом у постанові від 07.04.2020р. зазначено, що, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції належним чином не дослідив момент настання строку виконання відповідного зобов`язання з урахуванням узгоджених сторонами умов, зокрема пункту 6 договору цесії. Так, посилаючись на надіслання позивачем 28.12.2016р. на виконання пункту 6 договору цесії на адресу відповідача вимоги про сплату грошових коштів у розмірі 3.000.000,00грн., місцевий господарський суд у мотивувальній частині рішення не зазначив, якими наявними в матеріалах справи доказами підтверджені наведені обставини.

У свою чергу, згідно доводів апеляційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" не отримувало на виконання п.6 договору цесії вимоги від позивача про перерахування зазначених у позові коштів на його розрахунковий рахунок, у зв`язку з чим у боржника не виникло зобов`язання з оплати частини боргу за договором відступлення права вимоги (цесії) від 27.12.2016р.

Судовою колегією Східного апеляційного господарського суду встановлено, що матеріали справи містять копію листа за вих.№0020-225/16 від 28.12.2016р., адресованого керівникові Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", в якому зазначено, що на підставі п.6 договору відступлення права вимоги (цесії) від 27.12.2016р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна", Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", висувається вимога про сплату грошових коштів у розмірі 3.000.000,00грн. Названий лист підписаний генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" Чабан В.В. Однак, у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт направлення 28.12.2016р. відповідної вимоги на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", як то квитанція, касовий чек тощо, як і відсутні докази її отримання відповідачем.

Разом з тим, звертаючись з позовною заявою у справі №922/2046/19, яка містить вимогу про стягнення відповідної заборгованості (розмір основної заборгованості становить 1.701.500,00грн.), позивач згідно з описом вкладення у цінний лист від 25.06.2019р. направив відповідачеві копію позовної заяви та копії доданих до неї документів, зокрема копію листа за вих.№0020-225/16 від 28.12.2016р. Тобто, на момент вирішення спору в даній справі відповідач, зокрема отримавши зазначеного листа, був обізнаний про наявність волевиявлення позивача щодо виконання ним спірного зобов`язання, вираженого в однозначній формі, та був зобов`язаний виконати його у семиденний строк від дня пред`явлення відповідної вимоги, тобто доведення такого волевиявлення до відома відповідача (відповідні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07.04.2020р. у розглядуваній справі).

За твердженнями апелянта (пояснення, які отримані судом апеляційної інстанції 27.05.2020р.), отримання позовної заяви з додатками, зокрема з копією листа за вих.№0020-225/16 від 28.12.2016р., не свідчить про обізнаність Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" щодо волевиявлення позивача щодо виконання ним спірного зобов`язання з огляду на сукупність наступних обставин: позовну заяву з додатками відповідачу спрямовував адвокат Мастюгін Д.І., який не є стороною тристороннього договору відступлення права вимоги (цесії) від 27.12.2016р., за яким лише цесіонарій набуває право вимоги (п.2 договору); у ході судового розгляду справи доказів направлення боржнику листа за вих.№0020-225/16 від 28.12.2016р. новим або старим кредитором не надано, отже сам факт його існування не доведено; копія названого листа на ім`я боржника, отримана відповідачем з матеріалами позовної заяви, не завірена належним чином. Отже, на переконання Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", сам факт отримання від адвоката позовної заяви з додатками не може бути прийнятий як підстава для здійснення фінансової операції і не має ознак вимоги як документу.

За твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (пояснення, отримані на поштову адресу суду 29.05.2020р.), позивач на виконання п.6 договору цесії пред`явив відповідачу вимогу про сплату грошових коштів в активній однозначній формі шляхом надіслання позовної заяви (факт відправки підтверджений описом вкладення у цінний лист, фіскальним чеком та накладною), додатком до якої була засвідчена копія вимоги від 28.12.2016р., у зв`язку з чим у відповідача виникло грошове зобов`язання з оплати суми основної заборгованості.

Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" (письмові пояснення, отримані судом 01.06.2020р.) зауважує, що у семиденний строк з моменту отримання позовної заяви з додатками відповідач був зобов`язаний виконати вимогу про сплату грошових коштів.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ст.531 ЦК України).

Оскільки статтею 530 ЦК України не визначена форма пред`явлення вимоги кредитором, він може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. При цьому волевиявлення щодо виконання боржником відповідного обов`язку має бути вчинено кредитором в активній однозначній формі такої поведінки, доведеної до відома боржника.

Пунктом 6 договору цесії від 27.12.2016р. сторони передбачили зміну строку виконання зобов`язання, обумовивши його настання отриманням боржником відповідної вимоги нового кредитора без визначення форми зазначеної вимоги.

Оскільки звертаючись з позовною заявою у справі, яка містить вимогу про стягнення відповідної заборгованості, позивач направив відповідачеві її копію та копії доданих до неї документів, зокрема копію листа за вих.№0020-225/16 від 28.12.2016р., на момент вирішення спору у справі відповідач був обізнаний про наявність волевиявлення позивача щодо виконання ним спірного зобов`язання, вираженого в однозначній формі, та був зобов`язаний виконати його у семиденний строк від дня пред`явлення відповідної вимоги. Крім того, відповідач отримував ухвали господарського суду Харківської області, зі змісту яких однозначно вбачається вимога до відповідача сплатити суму заборгованості. Оскільки з моменту отримання відповідачем позовної заяви (факт отримання підтверджений відповідачем неодноразово, зокрема у поясненнях, які отримані судом апеляційної інстанції 27.05.2020р.) та ухвал місцевого господарського суду сплинув строк тривалістю сім банківських днів, у відповідача виникло грошове зобов`язання перед позивачем (у контексті приписів п.6 договору цесії) зі сплати 1.701.500,00грн. та, як наслідок, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог у цій частині. При цьому безпідставними є посилання апелянта на те, що позовну заяву з додатками відповідачу спрямовував адвокат Мастюгін Д.І., який не є стороною тристороннього договору відступлення права вимоги (цесії) від 27.12.2016р., оскільки названа особа є уповноваженим представником позивача і скаржником протилежного не доведено. Твердження апелянта про неналежне засвідчення отриманої копії листа за вих.№0020-225/16 від 28.12.2016р. судовою колегією не приймаються, оскільки згідно опису вкладення до цінного листа на адресу відповідача, правильність внесення даних у який засвідчена працівником Акціонерного товариства «Укрпошта», копія названого листа є засвідченою.

Посилання апелянта на те, що перерахування грошових коштів має бути здійснене на розрахунковий рахунок цесіонарія, вказаний у п.20 договору цесії,а визначений у названому пункті договору банк (ПАТ «ВТБ Банк») на момент подання позовної заяви перебував у стані ліквідації, не спростовують висновків суду про наявність правових підстав для стягнення спірної заборгованості.

Крім основного боргу Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" нараховано відповідно до умов договору поставки №13/09/15 від 21.01.2015р. та пред`явлено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" 450.491,80грн. пені, 189.933,87грн. 3% річних та 762.103,46грн. інфляційних.

Частиною 2 статті 193 ГК України унормовано, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи факт прострочення Товариством з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" виконання грошового зобов`язання за договором поставки №13/09/15 від 21.01.2015р., за висновками судової колегії, наявні правові підстави для нарахування 3% річних, інфляційних та пені.

При цьому, усупереч твердженням відповідача, термін (календарна дата), з якого позивач має право нараховувати пеню, 3% річних та інфляційні, не пов`язаний з отриманням відповідачем вимоги про сплату грошових коштів за договором цесії від 27.12.2016р. Вказаний термін пов`язаний з виконанням умов договору поставки №13/09/15 від 21.01.2015р., на підставі якого виникло грошове зобов`язання, яке згодом було відступлене за договором цесії від 27.12.2016р.

Так, відповідно до п.2 договору цесії від 27.12.2016р. цесіонарій набуває право вимагати від боржника здійснити оплату частини боргу за договором поставки на суму 3.000.000,00грн. з ПДВ, а також до цесіонарія переходять всі права цедента за договором поставки в обсязі, пропорційному сумі 3.000.000,00грн. з ПДВ, і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі права на стягнення відсотків, штрафних санкцій тощо.

Тобто, за умовами п.2 договору цесії до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" перейшло право вимагати від Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" виплати пені, 3% річних та інфляційних, яке мало Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "БНХ Україна" відповідно до договору поставки №13/09/15 від 21.01.2015р.

Пунктом 6 договору цесії сторони погодили, що боржник зобов`язаний здійснити оплату частини боргу за договором поставки за вимогою цесіонарія упродовж 7 банківських днів з моменту отримання такої вимоги.

Отже, отримання вимоги згідно з п.6 договору цесії є підставою тільки для виникнення зобов`язання з оплати частини боргу в розмірі 3.000.000,00грн. Право на отримання (нарахування) пені, 3% річних та інфляційних Товариство з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" отримало за фактом укладення договору цесії від 27.12.2016р.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних, Східний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що він є арифметично вірним та таким, що відповідає обставинам справи, а тому позовні вимоги в частині стягнення 3% річних у сумі 189.933,87грн. та інфляційних у сумі 762.103,46грн. підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Частиною 6 статті 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідальність у вигляді пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, визначених договором, передбачена пунктом 8.6 договору поставки №13/09/15 від 21.01.2015р.

Доданий Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" до позовної заяви розрахунок пені є арифметично вірним, а тому судова колегія дійшла висновку про задоволення позовних вимог у цій частині (450.491,80грн. пені).

Отже, за висновками судової колегії, вищевикладене, у контексті приписів ст.277 ГПК України, є підставою для часткового задоволення вимог апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", скасування рішення господарського суду Харківської області від 28.08.2019р. (повний текст складено та підписано 04.09.2019р.) у справі №922/2046/19 з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог. За змістом ст.129 ГПК України такий результат апеляційного перегляду має наслідком покладення витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на відповідача. Крім того, у контексті приписів ст.129 ГПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати за подання позовної заяви та за подання касаційної скарги (з урахуванням ціни позову та ставок судового збору).

Керуючись ст.ст.129, 269, 270, 273, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд", м.Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 28.08.2019р. (повний текст складено та підписано 04.09.2019р.) у справі №922/2046/19 - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 28.08.2019р. (повний текст складено та підписано 04.09.2019р.) у справі №922/2046/19 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина", м.Київ, - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" (61057, м.Харків, вул.Римарська, буд.16, кв.13; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (02008, м.Київ, вул.Першого Травня, буд.1-А; ) основний борг у сумі 1.701.500,00грн., пеню у сумі 450.491,80грн., 3% річних у сумі 189.933,87грн., інфляційні у сумі 762.103,46грн. та судовий збір за подання позовної заяви у сумі 46.560,44грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Азотфострейд" (61057, м.Харків, вул.Римарська, буд.16, кв.13; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" (02008, м.Київ, вул.Першого Травня, буд.1-А; ) судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 93.120,87грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

У судовому засіданні 05.08.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 06.08.2020р.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Суддя О.Є. Медуниця

Суддя О.О. Радіонова