ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" серпня 2020 р.м. Одеса Справа № 916/2752/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Серган А.П.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-2»

про розстрочення виконання судового рішення за вх.№2-3266/20 від 27.07.2020р.

у справі №916/2752/19

за позовом Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-2"

про стягнення заборгованості, розірвання договору оренди, зобов`язання вчинити певні дії

за участю представників:

від прокуратури: не з`явився.

від позивача: Десятова Н.А. /самопредставництво/

від відповідача: Легенченко О.А., довіреність від 12.12.2019р.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.01.2020р. у справі №916/2752/19 позов Заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях задоволено частково. З ТОВ «Мрія-2» до Державного бюджету України стягнуто заборгованість у розмірі 265 998,05 грн. та пеню у розмірі 14 420,16 грн. Закрито провадження у справі №916/2752/19 в частині позовних вимог про стягнення з ТОВ «Мрія-2» 29 475,59 грн. Розірвано договір оренди нерухомого майна від 19.07.2004р., укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ «Мрія-2». Зобов`язано ТОВ «Мрія-2» повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях цілісний майновий комплекс державного побутового підприємства «Нефон», розташований за адресою: м. Одеса, вул. В. Терешкової, 21. Стягнуто з ТОВ «Мрія-2» на користь прокуратури Одеської області судовий збір у розмірі 15 511,27 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 20.05.2020р. апеляційну скаргу ТОВ "Мрія-2" задоволено частково. Рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2020 у справі №916/2752/19 в частині задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди нерухомого майна від 19.07.2004 та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-2" повернути цілісний майновий комплекс державного побутового підприємства "Нефон" скасовано, у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено, в частині розподілу судових витрат - змінено, в решті рішення залишено без змін, викладено його резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов заступника керівника Одеської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській та Миколаївській областях до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-2" задовольнити частково.

Закрити провадження у справі №916/2752/19 в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-2" 29475,59 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-2" до Державного бюджету України (отримувач УК у м. Одесі / Малиновський р-н/ ККД - 22080100, р/р 5007, МФО 899998, ) заборгованість у розмірі 265998,05 грн, пеню у розмірі 14420,16 грн. та 4206,27 грн. судового збору за подання позовної заяви.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити".

Стягнуто з прокуратури Одеської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія-2" 16957,50 грн. судових витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

04.06.2020р. на виконання постанови Південно-Західного апеляційного господарського суду від 20.05.2020р., яка набрала законної сили 20.05.2020р., господарським судом Од6еської області видано відповідні накази.

27.07.2020р. за вх.№2-3266/20 господарським судом одержано заяву про розстрочення виконання рішення, в якій ТОВ "Мрія-2" просить розстрочити виконання Рішення Господарського суду Одеської області від 10.01.2020 року по справі №916/2752/19 на 12 календарних місяців за наступним графіком:

До 15 серпня 2020 року 23 368, 18 грн.;

До 15 вересня 2020 року 23 368, 18 грн.;

До 15 жовтня 2020 року 23 368, 18 грн.;

До 15 листопада 2020 року 23 368. 18 грн.;

До 15 грудня 2020 року 23 368, 18 грн.;

До 15 січня 2020 року 23 368. 18 грн.;

До 15 лютого 2021 року 23 368, 18 грн.;

До 15 березня 2021 року 23 368, 18 грн.;

До 15 квітня 2021 року 23 368, 18 грн.;

До 15 травня 2021 року 23 368, 18 грн.;

До 15 червня 2021 року 23 368, 18 грн.;

До 15 липня 2021 року 23 368, 18 грн.

Ухвалою господарського суду від 28.07.2020р. призначено заяву про розстрочення виконання судового рішення за вх. № 2-3266/20 від 27.07.2020р. по справі №916/2752/19 до розгляду у судовому засіданні на "05" серпня 2020р. о 10:00, з повідомленням учасників справи про судове засідання.

Представник від прокуратури у судове засідання 05.08.2020р. не з`явився.

Представник позивача у судовому засіданні надав усні пояснення, згідно з якими Фонд державного майна України по Одеській та Миколаївській областях заперечує проти задоволення заяви відповідача, оскільки Фонд не являється розпорядником бюджетних коштів, які надходять від надання в оренду державного майна. Також представник позивача посилається на ст.ст.42 ГК України, ст.617 ЦК України, ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та вважає, що підстави для задоволення заяви позивача відсутні.

Представник відповідача у судовому засіданні 05.08.2020р. підтримав заяву про розстрочення виконання судового рішення, з підстав, викладених у заяві та додатково надав усні пояснення, згідно з якими відповідач використовує орендоване майно під розміщення Дитячого оздоровчого табору «Казковий» та гуртожитку, які у зв`язку із запровадженим карантином не працювали. Також відповідач посилається на оплату ним поточних орендних платежів згідно договору оренди.

Розглянувши заяву відповідача та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, з наступних мотивів.

Так, необхідність розстрочення виконання судового рішення обґрунтована відповідачем у заяві посиланнями на те, що основним видом діяльності відповідача є Код КВЕД 55.90 Діяльність інших засобів тимчасового розміщування (основний). Станом на сьогоднішній день, у зв`язку із запровадженням карантину, відповідач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, згідно зі звітом про фінансові результати за І квартал 2020 року, у підприємства існує чистий збиток в сумі 622 тис. грн., витрати за звітний період становлять 1599 тис. грн.

Згідно статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року, постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19" з 12 березня 2020 року установлено карантин на всій території України. Відповідною постановою КМУ від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» із подальшими змінами, фактично повністю припинено господарську діяльність відповідача.

Станом на сьогоднішній день всі рахунки підприємства арештовані на підставі постанов старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

В підтвердження зазначених посилань відповідач надав до суду:

1) копію Фінансового Звіту суб`єкта малого підприємства ТОВ «Мрія-2» за І квартал 2020р.

2) копію Заключної виписки з рахунку ТОВ «Мрія-2» за період з 01.03.2020р. по 30.06.2020р.

3) копію постанови старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження від 01.07.2020р. ВП № 62442946.

4) копію постанови старшого державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт коштів від 21.02.2020р. ВП № 59607546.

Згідно з ч. ч.1,3,4,5 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до п. 7.1.2. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України №15729/07 від 05.07.2012 р. суд повторює, що пункт І статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст. 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Проте, в даному випадку відповідач не надав до суду доказів, в підтвердження своїх посилань на те, що у зв`язку із запровадженим в Україні карантином було припинено господарську діяльність відповідача. Тобто, одне лише посилання на запровадження на території України карантину, не є доказом припинення господарської діяльності відповідача. Більш того, такі посилання спростовуються відомостями, які наявні у заключній виписці з рахунку ТОВ «Мрія-2» за період з 01.03.2020р. по 30.06.2020р., згідно з якими протягом березня -червня 2020р. на рахунок відповідача надходили грошові кошти за послуги пов`язані з орендно об`єктів мережі мобільного зв`язку, за компенсацію мешкання ОСОБА_1 , та інші.

Посилання відповідача у судовому засіданні на те, що відповідачем оплачуються поточні платежі за оренду майна, господарський суд до уваги не приймає, оскілки в підтвердження таких посилань відповідач доказів до суду не надав.

Докази, які свідчать про понесені відповідачем у І кварталі 2020р. збитки, не приймаються до уваги господарським судом, із врахуванням того, що відповідачем взагалі не наведено суду пропозицій, які дозволяють суду встановити можливість виконання відповідачем судового рішення у запропонований ним графік розстрочення.

З огляду на встановлені судом обставини, з урахуванням принципів розумності та справедливості, враховуючи інтереси як боржника, так і стягувача, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд не вбачає правових підстав для задоволення заяви відповідача.

Керуючись ст.ст. 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Мрія-2» у задоволенні заяви про розстрочення виконання судового рішення за вх. №2-3266/20 від 27.07.2020р. у справі № 916/2752/19.

Ухвала набирає чинності в порядку встановленому ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Повну ухвалу складено 10.08.2020р.

Суддя Г.Є. Смелянець