УХВАЛА

м. Київ

04.08.2020Справа № 910/1145/19

Суддя Господарського суду міста Києва Ягічева Н.І., розглянувши заяву Вальчук Олени Іллівни про відвід судді Привалова А.І. у справі №910/1145/19

за позовом Шпака Вадима Григоровича в інтересах товариства з обмеженою

відповідальністю "Земельний девелопмент"

до Вальчук Олени Іллівни

про відшкодування збитків у сумі 2 527 865,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Шпак Вадим Григорович , як учасник товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний девелопмент", звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний девелопмент" до Вальчук Олени Іллівни , як посадової особи товариства, повноваження якої припинені, про відшкодування збитків на суму 2 527 865,23 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у період з 20.01.2017р. по 14.02.2017р. Вальчук О.І. , перебуваючи на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю "Земельний девелопмент", здійснила безпідставне перерахування коштів від імені ТОВ "Земельний девелопмент" на рахунок ФОП Вальчук О.І., чим завдала збитків товариству на суму 1 167 925,78 грн., а також після звільнення з посади директора підписала платіжних документів, на підставі яких здійснено перерахування коштів з рахунку ТОВ "Земельний девелопмент" на суму 1 359 939,45 грн., чим також завдано збитків товариству. Отже, на підставі ч. 2 ст. 89 ГК України, позивач просить стягнути з відповідача збитки на загальну суму 2 527 865,23 грн., заподіяні юридичній особі діями її посадової особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2019р. відкрито провадження у справі № 910/1145/19 та ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження з огляду на складність справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.10.2019 зупинено провадження у справі № 910/1145/19 на підставі п. 7 ч. 1 ст. 228, п. 11 ч. 1 ст. 229 ГПК України до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/20261/16, яка стосується подібних правовідносин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.12.2019 поновлено провадження у справі та підготовче засідання призначено на 06.02.2020.

Підготовче засідання у справі неодноразово відкладалось.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2020 закрито підготовче провадження у справі № 910/1145/19 та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.07.2020.

Судове засідання 02.07.2020 не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 повідомлено про призначення розгляду справи по суті на 06.08.2020.

30.07.2020 на адресу господарського суду від відповідача надійшла заява про відвід судді Привалова А.І. від розгляду справи № 910/1145/19, оскільки існують обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2020 заяву Васильчук О.І. про відвід судді Привалова А.І. від розгляду справи № 910/1145/19 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.08.2020 заяву Васильчук О.І. про відвід судді Привалова А.І. від розгляду справи № 910/1145/19 передано на розгляд судді Ягічевій Н.І.

Розглянувши матеріали заяви про відвід судді Привалова А.І., суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 35 господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до статті 38 Господарського процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 35 цього Кодексу, статті 36 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Згідно зі ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до чинного законодавства не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Разом з тим, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, частиною першою статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Наведені у заяві обставини Вальчук О.І. , не є належними та достатніми у розумінні ст.35 Господарського процесуального кодексу України для того щоб вважати, що суддя Привалов А.І. не може розглядати справу №910/1145/19 та підлягає відводу.

Згідно ч.1 ст.3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст.9 Конституції України, статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно Європейської Хартії "Про закон "Про статус суддів" судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Одночасно, ст.15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Положення зазначеної коментованої статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006р. №2006/23 від 19.05.2006р., незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно п.п.2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Означеним пунктом до таких випадків віднесено, зокрема, те, що у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Отже, при розгляді справи суд керується саме нормами чинного господарського процесуального законодавства, засадами здійснення господарського судочинства та дотримується вимог Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого розгляду спору.

Таким чином, обставини не свідчать про наявність підстав, передбачених ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, для відводу судді Привалова А.І. у справі № 910/1145/19, заявником в порушення приписів ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, не надано жодного доказу на підтвердження упередженості та необ`єктивності судді Привалова А.І. при розгляді даної справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що подана заява не підлягає задоволенню, у зв`язку з її необґрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 39, 234, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Вальчук Олені Іллівні в задоволенні заяви про відвід судді Привалова А.І. у справі № 910/1145/19.

Ухвала набрала чинності з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Ягічева