РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.08.2020Справа № 910/4745/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ГРУП КИЇВ" (04119, м.Київ, вул.Юрія Іллєнка,буд.83 Д,офіс 820, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіас Груп" (03067, м.Київ, вул. Гарматна, буд.8, )

про стягнення заборгованості 58 258,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ГРУП КИЇВ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіас Груп" про стягнення 43 510,10 грн основного боргу - заборгованості зі сплати орендної плати, 1730,92 грн витрат за електропостачання, 9283,49 грн інфляційних втрат, 3733,33 грн 3% річних.

Господарського суду міста Києва ухвалою від 13.04.2020 позов залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків позову у визначений спосіб.

08.05.2020 позивач подав заяву про усунення недоліків позову.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 12.05.2020 відкрив провадження у справі № 910/4745/20 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, надав строк для реалізації процесуальних прав.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, ухвалу суду від 12.05.2020 було надіслано відповідачу на адресу згідно відомостей з ЄДРПОУ: 03067, м.Київ, вул. Гарматна, буд.8, та повернено до суду із зазначенням причини повернення «адресат відсутній», заяви про зміну місцязнаходження до суду не надходило.

Згідно з ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Крім того, судом було розміщено офіційне повідомлення, адресоване Товариству з обмеженою відповідальністю "Олімпіас Груп" про розгляд справи № 910/4745/20 на сайті Судової влади України.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

27.07.2020 позивач засобами поштового зв`язку подав до суду заяву щодо дотримання процесуальних строків розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом враховано, що 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) №540-ІХ від 30.03.2020", яким доповнено розділ Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України пунктом 4 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 р. "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" із змінами та доповненнями карантин установлено на всій території України до 31.08.2020 р.

17.07.2020 р. набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 № 731-IX яким пункт 4 розділу X "Прикінцеві положення" ГПК України викладено у новій редакції, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Суд зазначає, що визначений 20-денний строк для вчинення учасниками процесуальних дій щодо продовження процесуальних строків у зв`язку із карантином, є таким, що сплинув 07.08.2020.

Жодних пояснень, клопотань від позивача та відповідача, у т.ч. щодо неможливості реалізації процесуальних прав через запровадження карантину, продовження процесуальних строків, до суду не надходило.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності клопотань учасників справи про продовження процесуальних строків, суд вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.03.2017 між позивачем - ТОВ "АЛЬФА ГРУП КИЇВ" (суборендодавець за договором) та відповідачем - ТОВ "Олімпіас Груп" (суборендар) був укладений договір суборенди нежитлового приміщення, відповідно до умов якого суборендодавець зобов`язується передати, а суборендар - прийняти у строкове платне користування нежитлові приміщення четвертого поверху загальною площею 117,50 квадратних метрів, які складаються з нежитлових приміщень груп приміщень №№21-23 та частини місць спільного користування 4го поверху офісної прибудованої частини об`єкта «Житловий будинок із вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом» за адресою: м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 35, (надалі - Об`єкт або Об`єкт суборенди). План - схема Об`єкту викладена в Додатку №1 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною.

Згідно п.1.2 договору, об`єкт суборенди знаходиться в користуванні суборендодавця на підставі договору оренди нежилого приміщення від 10 січня 2017 р, та належить на праві власності ТОВ «ЦЕНТР ДА ВІНЧІ» () відповідно до договору купівлі - продажу, реєстраційний № 1646 від 31 березня 2008 року, укладеного між суборендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНКОСОФ», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марченко М.Ф. і зареєстрованого Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна» 09 квітня 2008 року за реєстровим № 8828-П.

Об`єкт суборенди передається в суборенду з метою використання його під офіс для здійснення суборендарем всіх законних видів діяльності, що передбачені його статутом (п.1.3 договору).

Відповідно до п.2.1 договору, факт передачі об`єкта суборенди суборендареві підтверджується актом прийому-передачі в оренду об`єкта суборенди (надалі - Акт), який підписується сторонами, в день укладення договору.

Сторони положеннями пп.5.1-5.6 договору визначили умови здійснення розрахунків по договору по орендній платі та оплаті інших послуг:

- за оренду об`єкта суборенди суборендар сплачує суборендодавцю орендну плату в національній валюті України у розмірі, встановленому цим договором (п.5.1 договору);

- загальний розмір орендної плати за місяць становить 31 760,25 грн., що згідно з офіційним курсом Національного банку України (100 доларів США= 2703 гривень) еквівалентно 1 175 доларам США (одна тисяча сто сімдесят п`ять доларів США 00 центів), у випадку зміни офіційного курсу гривні до долара США, встановленого Національним банком України, більш ніж на 10(десять)відсотків по відношенню до курсу гривні, вказаного в цьому пункті договору, сторони змінюють розмір орендної плати за цим Договором шляхом укладання відповідної додаткової угоди (п.5.2 договору);.

- до складу орендної плати за цим договором не включені експлуатаційні витрати щодо Об`єкту, які складають 100,00 (сто) гривень на один квадратний метр орендованої площі. Загальний розмір експлуатаційних витрат на місяць складає 11750,00 грн. До складу експлуатаційних платежів не включені витрати на електропостачання Об`єкту суборенди. Відшкодування витрат на електропостачання здійснюється Суборендарем на підставі показів лічильників, що встановлені на Об`єкті суборенди (п.5.3 договору);

- орендна плата та інші платежі за цим договором сплачуються суборендарем суборендодавцеві у безготівковій формі не пізніше 5 ( п`ятого) числа поточного місяця суборенди на підставі рахунків, які виписуються (виставляються) суборендодавцем та передаються Суборендареві (його представнику та/або співробітнику на Об`єкті суборенди) згідно з п.5.2. та п.5.3. цього договору (п.5.4 договору).

Матеріалами справи встановлено, що за Актом прийому-передачі в суборенду від 01.03.2017 до договору позивач передав, а відповідач отримав в суборенду нежитлові приміщення 4-го поверху, загальною площею 117,50 кв.м., які складаються з нежитлових приміщень груп приміщень №№21-23 та частини місць спільного користування 4го поверху офісної прибудованої частини об`єкта «Житловий будинок із вбудовано-прибудованими приміщеннями та підземним паркінгом» за адресою: м. Київ, вул. Олеся Гончара, буд. 35.

03.07.2017 відповідач звернувся до позивача листом з проханням припинити дію договору з 30.06.2017 враховуючи відсутність необхідності використання приміщення.

30.06.2017 сторони підписали Договір про розірвання договору суборенди нежилого приміщення, відповідно до якого суборендодавець та суборендар прийшли до взаємної згоди розірвати (припинити дію) договору оренди від 01.03.2017 з моменту набрання чинності цим договору, та Акт прийому-передачі з оренди майна.

Звертаючись до суду з даним позовом позивача зазначає, що відповідач в порушення своїх зобов`язань не сплатив орендну плату за останній місяць користування орендованим майном у розмірі 43 510,26 грн та 1730,92 грн витрат на електроенергію, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 45 241,18 грн. Також за прострочення оплати позивачем нараховано до стягнення з відповідача 9283,49 грн інфляційних втрат та 3733,33 грн 3% річних.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, судом встановлено таке.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Між позивачем та відповідачем шляхом укладення договорів суборенди від 01.03.2017, підписання актів прийому-передачі майна в оренду та з оренди виникли правовідносини суборенди (оренди).

Частиною 1 ст. 759 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору (ч. 2 ст. 795 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи договором від 30.06.2017 позивач та відповідач за взаємною згодою припинили правовідносини щодо суборенди майна по договору суборенди від 01.03.2017, майно повернено з оренди по Акту від 30.06.2017, який підписаний сторонами без зауважень.

З метою здійснення розрахунків позивачем відповідно до умов п.5.4 договору, було виставлено відповідачу для оплати рахунок на оплату № 7 від 01.04.2017 на суму 43 510,26 грн орендної плати та компенсації експлуатаційних витрат та рахунок на оплату № 8 від 15.06.2017 на суму 1730,92 грн компенсації витрат за використану електроенергію.

Доказів оплати відповідачем вказаних сум, у т.ч. у визначені договором строки, суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитору зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року).

За прострочення виконання зобов`язання з оплати 45 241,18 грн заборгованості, позивачем нараховано 9283,49 грн інфляційних втрат, 3733,33 грн 3% річних за період з 06.06.2017 по 06.03.2020.

Судом враховано, що за умовами п.5.4 договору строк оплати орендної плати та інших платежів настав 5 числа поточного місяця суборенди , тобто у спірних правовідносинах - 05.06.2017, Акт прийому -передачі майна з оренди від 30.06.2017, підписаний обома сторонами, не містить будь-яких посилань щодо здійснення усіх розрахунків та відсутності претензій по оплаті за договором.

За таких обставин, перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог та наявність підстав для їх задоволення у межах поданого розрахунку.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, наявності підстав звільнення від обов`язку здійснити виконання своїх договірних зобов`язань не довів.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олімпіас Груп" (03067, м.Київ, вул. Гарматна, буд.8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬФА ГРУП КИЇВ" (04119, м.Київ, вул.Юрія Іллєнка,буд.83 Д,офіс 820, ) 45 241 (сорок п`ять тисяч двісті сорок одну) грн. 18 коп основного боргу, 9283 (девять тисяч двісті вісімдесят три) грн. 49 коп інфляційних втрат, 3733 (три тисячі сімсот тридцять три) грн. 33 коп 3% річних, 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп судового збору.

3. Видати наказ після набранням рішенням законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак