ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" серпня 2020 р. м. Київ Справа № 911/1188/20

За позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Васильківтепломережа"

про стягнення 445 007,58 грн. за договором №1287/16-ТЕ-17 постачання природного газу

Суддя Чонгова С.І.

За участю секретаря судового засідання Андрух Д.В.

За участю представників сторін:

представник позивача: Незнамова (довіреність №14-355 від 10.10.2019);

представник відповідача: Крикунов О.В. (ордер серії КС №726416 від 27.05.2020, адвокат).

СУТЬ СПОРУ: Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Комунального підприємства "Васильківтепломережа" про стягнення 445 007,58 грн. за Договором №1287/16-ТЕ-17 постачання природного газу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 6.1 Договору №1287/16-ТЕ-17. Позивач зазначає, що з урахуванням суми та строку прострочення сплати основного боргу відповідача перед позивачем за Договором постачання природного газу, розмір нарахованої пені за неналежне виконання відповідачем умов Договору складає 300 203,99 грн. Сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів складає 109 124,29 грн., а загальний розмір нарахованих 3% річних від основного боргу - 35 679,30 грн. Таким чином, позивач стверджує, що загальна сума боргу відповідача складає 445 007,58 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.05.2020 відкрито провадження у справі; підготовче судове засідання призначено на 28.05.2020.

Відповідач у справі Комунальне підприємство "Васильківтепломережа" документально обґрунтованого відзиву на позовну заяву не надав.

28.05.2020 Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" було подано клопотання про розгляд справи без його участі у зв`язку з переведенням працівників на дистанційний режим виконання трудових обов`язків внаслідок введення карантинних заходів.

У підготовче судове засідання 28.05.2020 представник позивача не з`явився; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений шляхом отримання ухвали про відкриття провадження від 08.05.2020. Дані відомості містяться в матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.05.2020 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Підготовче судове засідання відкладено та призначено на 20.07.2020.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.07.2020 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідачем було подано додаткові пояснення по справі, якими просить у задоволенні позову позивача про стягнення пені у сумі 266 416,29грн, інфляційних втрат в сумі 92730,98грн, 3% річних в сумі 32 081,13грн відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та докази, заслухавши пояснення представників сторін суд

ВСТАНОВИВ

21.12.2015 між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (правонаступником якого є Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України») (постачальник) та Комунальним підприємством «Васильківтепломережа» (споживач) було укладено договір №1287/16-ТЕ-17 постачання природного газу.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору, постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ (надалі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ, на умовах цього договору (п.1.1 договору).

Згідно з 1.2 договору газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

Постачальник передає споживачу з 01.01.2016 по 31.03.2016 (включно) газ обсягом до 5100,0 тис. куб.м (п.2.1 договору).

Пунктом 3.4 договору визначено, що приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу.

Відповідно до п.5.1 договору, регульована ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) на природний газ, який постачається за цим договором, в період з 01.01.2016 по 31.03.2016 (включно) встановлюються постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758.

Пунктом 5.2 договору ціна за 1000куб.м. газу за цим договором в період з 01.01.2016 по 31.03.2016 (включно) для підприємств, які приєднані до газорозподільних мереж, становить 1770,74грн, крім того: - збір у вигляді цільової надбавки до ціни на природний газ 2%; - податок на додану вартість за ставкою 20%. До сплати за 1000 куб.м. природного газу 1806,15грн, крім того ПДВ 20% - 361,23грн, всього з ПДВ 2167,38грн.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступним за місяцем поставки газу.

У відповідності до п.8.2 договору передбачено, що у разі невиконання споживачем умов пункту 6.1 цього договору постачальник має право не здійснювати поставку газу споживачу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати за наявності технічної можливості. У разі невиконання споживачем п.6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01.01.2016 до 31.03.2016 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п.12 договору).

Відповідно до додаткової угоди №1 від 31.12.2015 сторони виклали п. 5.1 у наступній редакції : «регульована ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) на природний газ, який постачається за цим договором, в період з 01.01.2016 по 31.03.2016 (включно) встановлюються постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758. Тарифи на транспортування природного газу магістральними трубопроводами ПАТ «Укртрансгаз» установлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), і є обов`язковими за цим договором з моменту введення їх в дію».

Крім того, сторонами змінено ціну за 1000 куб.м природного газу, яка з 01.01.2016 по 31.03.2016 становить з ПДВ 2361,89грн.

Додатковою угодою №3 від 18.03.2016 сторони в п.6.1 договору додали останній абзац в наступній редакції: «Сторони погодили, що урахуванням п. 11.3 цього договору укладення договору (ів) про організацію взаєморозрахунків, крім того підписання сторонами відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20 спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання не змінює строків, термінів та умов розрахунків за цим договором, не звільняє споживача від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором, включаючи, але не обмежуючись обов`язком споживача сплатити на користь постачальника неустойку (штраф, пеню) платежі відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України».

Додатковою угодою №4 від 31.03.2016 п.2.1 викладено у наступній редакції: «Постачальник передає споживачу з 01.04.2016 по 30.04.2016 (включно) газ обсягом до 650,0тис. куб. м.».

Пункт 5.1 даною додатковою угодою сторони виклали у наступній редакції: « 5.1. Регульована ціна (без урахування тарифів на послуги з транспортування та розподілу природного газу, а також податків та зборів, що включаються до вартості природного газу, відповідно до Податкового кодексу України) на природний газ, який постачається за цим договором, в період з 01.04.2016 по 30.04.2016 (включно) встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2015 №758 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 №234».

Крім того, змінено ціну за 1000 куб.м природного газу, яка з 01.04.2016 по 31.03.2016 становить з ПДВ 2124,89грн.

Також сторонами додатковою угодою №4 викладено п. 12 у наступній редакції: «Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині реалізації газу з 01.01.2016 до 31.04.2016 (включно), а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення».

16.02.2016 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області (сторона №1), Департаментом фінансів Київської обласної держадміністрації (сторона №2), Комунальним підприємством «Васильківтепломережа» (сторона №3) та Національною акціонерною компанією «Нафтоказ України» (сторона остання) підписано спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №490 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України (далі - спільне протокольне рішення №490).

Предметом цього спільного протокольного рішення є організація проведення

Сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від

11 січня 2005 року №20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з

державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій»

(далі - Постанова Уряду від 11.01.2005 № 20 (п.1 спільного протокольного рішення №490).

Згідно з п.2.1 спільного протокольного рішення №490 сторони погоджують перелік підприємств (установ, організацій), участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання спільного протокольного рішення .

Пунктом 2.2. спільного протокольного рішення №490 передбачено, що Державна казначейська служба перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України стороні №1 у сумі 1 000 000грн. з приміткою: Постанова Уряду від 11.01.2005 №20.

Сторона №1 перераховує на рахунок сторони №2 кошти у сумі 1 000 000грн. із записом у графі призначення платежу": за січень місяць 2016 року П" 0 грн.; за січень місяць 2016 року С" 1 000 000 грн." Постанова Уряду від 11.01.2005 №20" (п.2.3 спільного протокольного рішення №490).

Згідно з п. 2.4 спільного протокольного рішення сторона №2 перераховує кошти Стороні №3 через рахунки з обліку доходів районних/міських бюджетів та реєстраційні рахунки управлінь соціального захисту населення РДА/МВК пільги та субсидії у сумі 1 000 000грн із записом у графі «призначення платежу»: « за січень місяць 2016 року «П» 0грн», за січень місяць 2016 року «С» 1 000 000грн» Постанова Уряду від 11.01.2005 №20.

Сторона №3 перераховують стороні останній кошти у сумі 1 000 000грн, у тому числі ПДВ 166 666,67грн,

- 832 562,60грн за природний газ за 2015 рік згідно з договором від 19.12.2014 №2268/15-ТЕ-17, із записом в графі «призначення платежу»: «Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, за природний газ за 2015 рік, договір від 19.12.2014 №2268/15-ТЕ-17, у тому числі ПДВ 138 760,43грн».

- 167 437,40грн за природний газ за 2016 рік згідно з договором від 21.12.2015 №1287/16-ТЕ-17, із записом в графі «призначення платежу»: «Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, за природний газ за 2016 рік, договір від 21.12.2015 №1287/16-ТЕ-17, у тому числі ПДВ 27906,23грн.» (п.2.5 спільного протокольного рішення №490).

Пунктом 2.6 спільного протокольного рішення №490 визначено, що сторона остання перераховує кошти в сумі 1 000 000грн. до загального фонду Державного бюджету України у вигляді податків.

З метою реалізації цього Спільного протокольного рішення Сторони зобов`язуються: забезпечити подання до органів Державної казначейської служби України належним чином оформлених спільних протокольних рішень та платіжних доручень згідно з Порядком проведення розрахунків за природний електроенергію, затвердженим наказом Міністерства промисловості України, Міністерстві фінансів України № 493 / 688 (далі - Порядок проведення розрахунків); - перерахувати кошти наступній Стороні, а Сторона остання - до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок; - оперативно обмінюватись наявною інформацією, виходячи з принципів задоволення взаємних інтересів, у процесі реалізації цього Спільного протокольного рішення; - забезпечити проведення розрахунків відповідно до цього Спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою спільним протокольним рішенням (п.3 спільного протокольного рішення №490).

18.03.2016 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області (сторона №1), Департаментом фінансів Київської обласної держадміністрації (сторона №2), Комунальним підприємством «Васильківтепломережа» (сторона №3) та Національною акціонерною компанією «Нафтоказ України» (сторона остання) підписано спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №965 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України (далі - спільне протокольне рішення №965).

Згідно з п.2.1 спільного протокольного рішення №965 сторони погоджують перелік підприємств (установ, організацій), участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання спільного протокольного рішення .

Пунктом 2.2. спільного протокольного рішення №965 передбачено, що Державна казначейська служба перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України стороні №1 у сумі 1 000 000грн. з приміткою: Постанова Уряду від 11.01.2005 №20.

Сторона №1 перераховує на рахунок сторони №2 кошти у сумі 1 000 000грн. із записом у графі призначення платежу": за лютий місяць 2016 року П" 0 грн.; за лютий місяць 2016 року С" 1 000 000 грн." Постанова Уряду від 11.01.2005 №20" (п.2.3 спільного протокольного рішення №965).

Згідно з п. 2.4 спільного протокольного рішення №965 сторона №2 перераховує кошти Стороні №3 через рахунки з обліку доходів районних/міських бюджетів та реєстраційні рахунки управлінь соціального захисту населення РДА/МВК пільги та субсидії у сумі 1 000 000грн із записом у графі «призначення платежу»: « за лютий місяць 2016 року «П» 0грн», за лютий місяць 2016 року «С» 1 000 000грн» «Постанова Уряду від 11.01.2005 №20».

Сторона №3 перераховують стороні останній кошти у сумі 1 000 000грн, у тому числі ПДВ 166 666,67грн, за природний газ за 2016 рік згідно з договором від 21.12.2015 №1287/16-ТЕ-17, із записом в графі «призначення платежу»: «Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, за природний газ за 2016 рік, договір від 21.12.2015 №1287/16-ТЕ-17, у тому числі ПДВ 166 666 67грн» (п.2.5 спільного протокольного рішення №965).

Пунктом 2.6 спільного протокольного рішення №965 визначено, що сторона остання перераховує кошти в сумі 1 000 000грн. до загального фонду Державного бюджету України у вигляді податків.

15.04.2016 Головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області (сторона №1), Департаментом фінансів Київської обласної держадміністрації (сторона №2), Комунальним підприємством «Васильківтепломережа» (сторона №3) та Національною акціонерною компанією «Нафтоказ України» (сторона остання) підписано спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1232 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України (далі - спільне протокольне рішення №1232).

Згідно з п.2.1 спільного протокольного рішення №1232 сторони погоджують перелік підприємств (установ, організацій), участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання спільного протокольного рішення .

Пунктом 2.2. спільного протокольного рішення №1232 передбачено, що Державна казначейська служба перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України стороні №1 у сумі 579 900грн. з приміткою: Постанова Уряду від 11.01.2005 №20.

Сторона №1 перераховує на рахунок сторони №2 кошти у сумі 579 900грн. із записом у графі призначення платежу": за березень місяць 2016 року П" 488 400 грн.; за березень місяць 2016 року С" 91 500грн." Постанова Уряду від 11.01.2005 №20" (п.2.3 спільного протокольного рішення №1232).

Згідно з п. 2.4 спільного протокольного рішення №1232 сторона №2 перераховує кошти Стороні №3 через рахунки з обліку доходів районних/міських бюджетів та реєстраційні рахунки управлінь соціального захисту населення РДА/МВК пільги та субсидії у сумі 579 900грн із записом у графі «призначення платежу»: « за березень місяць 2016 року «П» 488 400грн», за березень місяць 2016 року «С» 91 500грн» «Постанова Уряду від 11.01.2005 №20».

Сторона №3 перераховують стороні останній кошти у сумі 579 900грн, у тому числі ПДВ 96 650грн, за природний газ за 2016 рік згідно з договором від 21.12.2015 №1287/16-ТЕ-17, із записом в графі «призначення платежу»: «Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, за природний газ за 2016 рік, договір від 21.12.2015 №1287/16-ТЕ-17, у тому числі ПДВ 96 650грн» (п.2.5 спільного протокольного рішення №1232).

Пунктом 2.6 спільного протокольного рішення №965 визначено, що сторона остання перераховує кошти в сумі 579 900грн. до загального фонду Державного бюджету України у вигляді податків.

На виконання п. 2.1 договору, позивач поставив протягом січня - квітень 2016 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 8 100 458,44грн, що підтверджується актоми приймання-передачі природного газу, копії яких долучено до матеріалів справи.

Позивач зазаначає, що відповідач свої обов`язки за договором в частині своєчасної оплати вартості поставленого газу належним чином не виконав, провівши остаточні розрахунки за поставлений газ з порушенням погоджених сторонами строків, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором, а також чинним законодавством за прострочення виконання зобов`язання.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість за договором погашена в повному обсязі 27.12.2016, що не заперечується сторонами.

03.11.2016 прийнятий Закон України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії (далі - Закон), відповідно до ч.3 ст. 7 якого, на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом, неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

Станом на 30.11.2016 (день набрання чинності Законом) заборгованість відповідача становить 1821478,91грн, яка погашена на підставі укладених між сторонами спільних протокольних рішень, сума 481800,00грн погашена 16.12.2016, а сума 1339678,91грн 27.12.2016, що не заперечується позивачем.

Так, з урахуванням Закону, нарахування, пені, інфляційних втрат та 3% річних можливе лише на прострочену суму заборгованості 1821478,91грн за період з 30.11.2016 по 16.12.2016 та 1339678,91грн за період з 17.12.2016 по 27.12.2016.

Так, за розрахунком суду розмір пені складає 22440,62грн, 3% річних 3598,17грн, інфляційних втрат 16393,31грн, які підлягають задоволенню; в частині вимог щодо стягнення 277763,37грн пені, 32081,13грн 3% річних та 92730,98грн інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Суд не має підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення стягнення пені.

На підтвердження клопотання відповідач надав фінансовий звіт за 2019 рік, проте як санкції нараховуються за невиконання зобов`язання за 2016 року.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Штрафні санкції, які підлягають стягненню за період неоплати боргу, не перевищують суми заборгованості за зазначений період. Відповідач не звертався до суду про внесення змін до договору щодо розміру штрафних санкцій, а також боржником не доведено відсутність збитків позивачу порушеним зобов`язанням, наявність виняткових обставин, які привели до порушення зобов`язання.

Окрім того, сторонами при укладенні договору був узгоджений розмір штрафних санкцій.

В силу ст. 129 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 636,48грн.

Керуючись ст. ст. 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Васильківтепломережа» (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Декабристів, буд. 60А; ідентифікаційний код 31916457) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720) 22440,62грн пені, 3598,17грн 3% річних, 16393,31грн інфляційних втрат, а також 636,48грн витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 277763,37грн пені, 32081,13грн 3% річних, 92730,98грн інфляційних втрат відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 12.08.2020

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.І. Чонгова