ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2020м. ДніпроСправа № 904/1473/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Аграрне Золото України", м. Дніпро

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агромайстер", с. Калинівка, Солонянський район, Дніпропетровська область

про стягнення безпідставно одержаних коштів в розмірі 169 999,93 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Аграрне Золото України" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агромайстер" про стягнення безпідставно одержаних коштів в розмірі 169 999,93 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

01.04.2020 відповідач подав до суду заяву з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Також, 01.04.2020 відповідачем було подано клопотання, в якому відповідач просив суд надати можливість ознайомитись з матеріалами справи та зробити з них необхідні фотокопії, шляхом направлення сканованих копій матеріалів справи на електронні адреси відповідача: та .

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2020 відмовлено відповідачу в задоволенні заяви з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та задоволено клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агромайстер" про дистанційне ознайомлення з матеріалами справи та направлено скановані копії матеріалів справи на електронні адреси відповідача: та .

15.04.2020 відповідач подав до суду клопотання, в якому просив суд продовжити строк підготовчого провадження та строк розгляду справи, застосувавши ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. також відповідач просив суд надати відповідачу додатковий строк для подачі відзиву на позов у справі №904/1743/20 до завершення карантину на території України.

Ухвалою від 17.04.2020 надано відповідачу додатковий строк для подачі відзиву на позов у справі №904/1473/20 до завершення карантину на території України та відмовлено у задоволенні клопотання в частині вимог про продовження строку підготовчого провадження у даній справі.

Відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Цей строк закінчився 06.08.2020.

Відповідач відзив на позов не надав, правом на продовження строків, визначених Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", не скористався.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без виклику учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд встановив.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ:

Предметом доказування у даній справі є встановлення факту безпідставного перерахування позивачем коштів у розмірі 169 999,93 грн. на рахунок Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агромайстер".

З матеріалів справи вбачається, що 15.05.2019 між Приватним підприємством "Аграрне Золото України" (далі - позивач, покупець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агромайстер" (далі - відповідач, постачальник) укладено Договір поставки №15052019/1 (далі - договір).

За умовами п.1.1. Договору, на умовах та в порядку, передбачених Договором, Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товар, на підставі підписаних сторонами Специфікацій, які є невід`ємною частиною Договору, що свідчить про факт узгодження обома сторонами асортименту, кількості, ціни та строку поставки Товару. Покупець зобов`язується приймати цей товар та оплачувати його на умовах даного Договору.

Згідно п.1.2. Договору, поставка товару за цим Договором здійснюється партіями. Найменування, асортимент, кількість, якість, вартість та строк поставки товару в кожній партії визначаються у підписаний Сторонами Специфікації.

Відповідно до п.2.1. Договору, поставка товару здійснюється Постачальником на умовах EWX у відповідності до вимог Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс-2010" (які застосовуються із урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером Договору).

Пунктом 3.1. Договору визначено, якість товару, що постачається, має повністю відповідати стандартам, технічним умовам, санітарним нормам та іншим правилам і нормам, чинним в Україні. Постачальник повинен засвідчити якість товару, що поставляється, належними документами, які надаються Покупцю разом з товаром.

У відповідності до п. 3.3. Договору постачальник гарантує покупцю якість товару впродовж всього терміну придатності, а також повну відповідність товару нормативно-технічним документам, вимогам чинного законодавства України.

Загальна ціна цього договору визначається, як наростаюча сума за всіма поставками товару здійсненими протягом усього терміну дії цього договору на підставі видаткових накладних (п. 5.1. Договору).

Згідно п. 5.2. Договору оплата за кожну поставлену партію товару здійснюється покупцем національній валюті України, у безготівковій формі , шляхом перерахування грошових коштів у повному обсязі від вартості кожної партії товару на поточний рахунок Постачальника або іншим чином, що не суперечить законодавству України.

Відповідно до п.5.3. Договору, оплата 100% вартості товару здійснюється Покупцем згідно з рахунком на оплату Постачальника на узгоджену Сторонами партію Товару впродовж 5 банківських днів з дати поставки Товару.

Згідно п.6.3. Договору, моментом виконання зобов`язання з поставки товару вважається момент підписання видаткової накладної повноважними представниками Сторін та отримання Покупцем супровідної документації на товар.

У відповідності до умов п.6.6. Договору, в разі виявлення Покупцем під час приймання Товару невідповідності його кількості, якості та/чи комплектності Покупець зобов`язаний письмово повідомити про це Постачальника (шляхом надсилання на електронну пошту, кур`єрською службою, телеграмою або іншим способом у письмовій формі) протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня виявлення невідповідності. Протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту направлення вищезазначеного повідомлення Покупцем, уповноважений представник Постачальника зобов`язаний прибути у місце знаходження Товару для складання акта про невідповідність кількості, якості та/чи комплектності Товару (при цьому представник Постачальника зобов`язаний мати у наявності оригінал довіреності, яка підтверджує його повноваження підписувати від імені Постачальника відповідні акти.

Пунктом 6.7. Договору визначено, якщо протягом вищезазначеного строку уповноважений представник Постачальника не прибув у місце знаходження Товару або Постачальник відмовився чи ухилився від складання акта, Покупець має право самостійно скласти акт про невідповідність кількості, якості та/чи комплектності Товару. Такий акт є підтвердженням невідповідності кількості, якості та/або комплектності Товару та є обов`язковим для Постачальника.

Згідно п. 6.8. Договору постачальник зобов`язаний за власний рахунок здійснити заміну та/або до поставку невідповідного товару, в строк 14 календарних днів з дня надсилання покупцем на електронну пошту, кур`єрською службою, телеграмою або іншим способом у письмовій формі Акта про невідповідність кількості, якості та/чи комплектності товару. У випадку, якщо постачальник у вказаний строк не здійснив заміну та/або до поставку невідповідного товару, вважається, що товар не поставлений і постачальник несе відповідальність, передбачену п. 7.2. даного договору.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє протягом одного року, а в частині зобов`язань - до їх повного і належного виконання (здійснення). У випадку, якщо жодна із сторін за 30 днів до закінчення терміну дії Договору не виявила бажання розірвати Договір, то строк дії Договору продовжується на той самий строк, якщо інше не буде передбачене додатковою угодою між Сторонами (п.12.1. Договору).

Як зазначено у позовній заяві, на виконання умов вказаного договору, відповідач 23.05.2019 поставив позивачу крупу пшеничну «Артек» в кількості 17 000 кг на суму 169 999,93 грн. Під час приймання товару позивачем виявлено неоднорідність кольору крупи, що свідчить про неякісність даного товару, також виявлено цілі зерна крупи, що, відповідно до ДСТУ 7699:2015, свідчить також про неякісність товару.

З огляду на виявлені недоліки, позивачем складений акт про невідповідність якості товару та повернуто товар (а.с. 12).

Згідно з платіжним дорученням № 3325 від 23.05.2019 позивач перерахував відповідачу 169 999,93 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3325 від 23.05.2019 на суму 169 999,93 грн. (а.с. 11).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, позивач був змушений звернутися до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агромайстер" про розірвання договору укладеного між Приватним підприємством "Аграрне Золото України" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агромайстер" від 15.05.2019р. №15052019/1; стягнення безпідставно набуті кошти в розмірі 169 999,93 грн. та штрафу у сумі 8 450,00 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019 позов задоволено частково та розірвано договір №15052019/1 від 15.05.19р. укладений між Приватним підприємством "Аграрне Золото України" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агромайстер", стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агромайстер" на користь Приватного підприємства "Аграрне Золото України" штраф у сумі 8 450,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На підставі викладеного позивач вважає, що внаслідок розірвання договору №15052019/1 від 15.05.2019 відповідач повинен відшкодувати позивачу безпідставно отримані грошові кошти у розмірі 169 999,93 грн.

Наведені обставини є причиною виникнення даного спору.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.

Згідно з ч. 1 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Тобто зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна.

Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення i його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019 у справі № 904/3092/19 позов задоволено частково та розірвано договір №15052019/1 від 15.05.2019 укладений між Приватним підприємством "Аграрне Золото України" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агромайстер", стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агромайстер" на користь Приватного підприємства "Аграрне Золото України" штраф у сумі 8 450,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Господарським судом Дніпропетровської області в зазначеному рішенні встановлено, що: «Сторонами суду не надано документів передачі товару від Відповідача Позивачу такі як видаткова накладна і товарно-транспортна накладна. Відсутність цих документів сторони не заперечують.».

Частиною 4 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.11.2019 у справі № 904/3092/19 встановлений факт не поставки товару та розірвано договір №15052019/1 від 15.05.2019 то суд вважає, що у відповідача відсутні правові підстави утримувати грошові кошти у сумі 169 999,93 грн.

Відповідачем не надано доказів повернення цих коштів позивачу, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що вимоги про повернення безпідставно отриманих коштів узгоджуються із вказаними положеннями чинного законодавства та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача викладені в клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву, судом не приймаються, оскільки вони не підтверджені жодним доказом.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, зі стягненням з відповідача на користь позивача 169 999,93 грн.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на Відповідача.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2 102 грн. 00 коп.

Ціна позову становить 169 999,93 грн., отже, сума судового збору за подання даного позову складала 2 550,00 грн., сума переплати становить 650,39 грн.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" унормовано підстави повернення судового збору, яким зокрема зазначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне роз`яснити, що позивач може звернутися до суду з клопотанням про повернення зайво сплаченої суми судового збору у розмірі 650,39 грн.

Керуючись статтями 73, 74, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства "Аграрне Золото України" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агромайстер" про стягнення безпідставно одержаних коштів в розмірі 169 999,93 грн. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агромайстер" (52473, Дніпропетровська область, Солонянський район, с Калинівка, вул.. Калініна, 47-В, ) на користь Приватного підприємства "Аграрне Золото України" (49000, м. Дніпро, вул.. Караваєва, буд. 39, прим. 2, ) 169 999,93 грн. безпідставно отриманих коштів та 2 550,00 грн. - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили відповідно до ст.ст.241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.08.2020

Суддя Н.Г. Назаренко