УХВАЛА

м. Київ

06.08.2020Справа № 910/11203/20
Господарський суд міста Києва у складі судді Гулевець О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс Воздвиженка"

про відвід судді

у справі №910/11203/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Будівельні проекти"

до 1)Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс Воздвиженка"

про визнання правочину недійсним

без виклику (повідомлення) представників учасників процесу

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Будівельні проекти» до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс Воздвиженка» про визнання правочину недійсним.

Одразу після надходження позовної заяви до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс Воздвиженка» про відвід судді Ващенко Т.М. від розгляду справи № 910/11203/20.

Суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв`язку із чим суд постановив ухвалу від 04.08.2020 про передачу заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс Воздвиженка» про відвід судді Ващенко Т.М. від розгляду справи № 910/11203/20 для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

У результаті автоматизованого розподілу матеріалів заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс Воздвиженка» про відвід судді Ващенко Т.М. від розгляду справи № 910/11203/20, вказану заяву передано на розгляд судді Гулевець О. В.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс Воздвиженка» про відвід судді Ващенко Т.М. від розгляду справи № 910/11203/20, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з нижченаведеного.

Згідно із ч. 1 ст. 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу (ч. 2 ст. 35 ГПК України).

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III).

Водночас, згідно із ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Обґрунтовуючи подану заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс Воздвиженка» посилається на наступне:

- суддею Ващенко Т.М. вже приймалось рішення в даних правовідносинах, яке скасовано;

- суддя Ващенко Т.М. заявляла самовідвід в даних правовідносинах;

- склад суду в даній справі не «встановлений законом» оскільки, за доводами заявника, позивач та інші заявники зловживають процесуальними правами, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Дослідивши вказані заявником обставини та докази у справі, суд дійшов висновку, що наведені заявником підстави для відводу судді Ващенко Т.М. від розгляду справи №910/11203/20 є необґрунтовані та не містять підстав для відводу судді, у розумінні ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства, зокрема, є законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак (стаття 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя об`єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов`язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 79 ГПК України визначено, що питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Жодних обґрунтувань щодо наявності обставин, які у розумінні приписів Господарського процесуального кодексу України можуть бути підставою для відводу судді, заявником не наведено. Доказів для спростування безсторонності судді Ващенко Т.М. заявником до своєї заяви не додано.

Згідно із ч. 8 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Таким чином, враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс Воздвиженка» про відвід судді Ващенко Т.М. від розгляду справи № 910/11203/20 не підлягає задоволенню, у зв`язку з відсутністю підстав та доказів в підтвердження обґрунтувань для відводу судді, наведені у заяві пояснення не можуть бути прийняті судом як підстава для відводу судді у розумінні процесуального закону.

Керуючись статтями 35, 36, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Житловий комплекс Воздвиженка» про відвід судді Ващенко Т.М. від розгляду справи № 910/11203/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Дата підписання ухвали: 06.08.2020.

Суддя О.В. Гулевець