ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2020 р. м. Київ Справа № 911/106/20

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент", що діє від свого імені та за рахунок активів пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Консент Капітал Фінанс" (код ЄДРІСІ 2331635) та активів Пайового закритого не диверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Консент Капітал" (код ЄДРІСІ 2331300), Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Чайки

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргаз", Київська обл., Києво-Святошинського р-н., с. Чайки

ОСОБА_1 , Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Чайки

ОСОБА_2 , Київська обл., Києво-Святошинський р-н., с. Чайки

про переведення прав покупця

За участі секретаря судового засідання: Зорі В.С.

за участю представників:

від позивача: Вабіщевич Т.В. (дов. б/н від 07.05.2020 р.); Товстуха С.В. (директор);

від відповідача-1: Ковалевська К.М. (орд. серії АА № 1022689 від 12.03.2020 р.);

від відповідача-2: Неведомський В.О. (дов. № 1333 від 27.07.2020 р.);

від відповідача -3: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Консент Капітал Менеджмент", що діє від свого імені та за рахунок активів пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Консент Капітал Фінанс" (код ЄДРІСІ 2331635) та активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Консент Капітал" (код ЄДРІСІ 2331300) (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргаз", ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в якому просить суд перевести на нього права та обов`язки покупця частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргаз", яка складає 99,9 відсотків статутного капіталу ТОВ "Укргаз", що становить 102597,30 грн., за договором купівлі-продажу корпоративних прав (часток у статутному капіталі) ТОВ "Укргаз", укладеним між громадянином України ОСОБА_1 та громадянином ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням переважного права позивача, як учасника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргаз", на придбання ним частки у статутному капіталі товариства під час її відчуження ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 без відповідної відмови від переважного права позивача на купівлю вищевказаної частки статутного капіталу та згоди позивача на вихід ОСОБА_1 зі складу засновників, у зв`язку з чим позивач стверджує, що, зокрема, згідно з ст. 362 Цивільного кодексу України та ст. 20 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" його переважне право на придбання спірних часток підлягає захисту шляхом переведення на нього прав покупця.

13.03.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача-1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд в задоволенні позову відмовити повністю. Відповідач-1 звертає увагу на те, що в позовній заяві позивач веде мову про два можливі варіанти зміни у складі учасників господарського товариства, які не можуть мати місце одночасно, а саме: 1) продаж учасником товариства своєї частки на користь іншого учасника та/або третьої особи; 2) вихід учасника з товариства. У ТОВ «Укргаз» відсутня будь-яка інформація щодо договору купівлі-продажу, який, нібито, був укладений 28.03.2019 р. Відповідач-1 стверджує, що він (ТОВ «Укргаз») не має жодної інформації про продаж відповідачем-2 - ОСОБА_1 відповідачеві-3 - ОСОБА_2 своєї частки у ТОВ «Укргаз». Відповідач-1 зазначає, що в порядку, визначеному Законом України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від ОСОБА_1 будь-якої заяви про вихід останнього зі складу учасників ТОВ «Укргаз» на адресу товариства не надходило, заходи щодо розрахунку вартості частки в порядку Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» не проводились та зі спливом року вартість частки не виплачувалася.

13.04.2020 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він просить суд задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Позивач зазначає, що відповідач-1 є товариством з обмеженою відповідальністю, корпоративні права якого були відчужені, отже ТОВ "Укргаз" не може бути невідомо, яким чином була відчужена частка ТОВ "Укргаз". Позивач звертає увагу на те, що ТОВ "Укргаз", не зазначаючи яким чином частка товариства була відчужена та не додаючи до відзиву копії підтверджуючих документів, намагається приховати факт незаконного відчуження частки, яким було порушено норми Законів України «Про господарські товариства» та «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю». Позивач звертає увагу на те, що у відзиві на позовну заяву відповідач-1 не спростовує факт виходу ОСОБА_1 як учасника з ТОВ "Укргаз". Позивач наголошує на тому, що в порушення ч.ч. 2, 4 ст. 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» ОСОБА_1 згода TOB "Консент Капітал Менеджмент" на вихід ОСОБА_1 як учасника ТОВ "Укргаз" з Товариства не отримана, та державним реєстратором - приватним нотаріусом Крапивницькою Н.В. зареєстровано його вихід з Товариства з грубим порушенням вимог Закону. З викладеного слідує, що при вчиненні спірного договору купівлі-продажу від 28.03.2019 р. та відчуженні частки у статутному капіталі Товариства мало місце порушення порядку відчуження, передбаченого законодавством, що у свою чергу стало підставою, яка унеможливила реалізацію ТОВ "Консент Капітал Менеджмент" свого корпоративного права - переважного права на придбання частки, яка належала ОСОБА_1

21.04.2020 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли пояснення з приводу реєстраційних даних позивача як учасника відповідача-1.

21.04.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача-1 надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких він просить суд в задоволенні позову відмовити повністю. Відповідач-1, зокрема, наголошує на тому, що твердження позивача щодо того, що відповідач-1 не спростовує факт виходу ОСОБА_1 , як учасника з ТОВ «Укргаз», є хибним, оскільки ТОВ «Укргаз» не заперечує факту того, що у складі учасників товариства з обмеженою відповідальністю у березні 2019 року відбулися зміни.

21.04.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача-3 ОСОБА_2 надійшла заява, в якій він не визнає і заперечує проти позовних вимог, у тому числі з підстав, викладених ТОВ "Укргаз" у відзиві на позовну заяву, підтверджує, що жодного договору купівлі-продажу корпоративних прав та/або частки у статутному ТОВ «Укргаз» 28.03.2019 р. він не укладав, і частку, яка йому належить у ТОВ «Укргаз», він не купував. Також, відповідач-3 просить суд розглядати справу за його відсутності на підставі наявних документів.

21.04.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача-2 ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він не визнає і заперечує проти позовних вимог, у тому числі з підстав, викладених ТОВ "Укргаз" у відзиві на позовну заяву, підтверджує, що жодного договору купівлі-продажу корпоративних прав та/або частки у статутному ТОВ «Укргаз» 28.03.2019 р. він не укладав, і частку, яка йому належала у ТОВ «Укргаз», він не продавав. Також, відповідач-2 просить суд розглядати справу за його відсутності на підставі наявних документів.

21.04.2020 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання № 2 про витребування доказів, в якому він просить суд витребувати у приватного нотаріуса Крапивницької Наталії Володимирівни копії акта приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі відповідача-1, за яким здійснена передача частки у статутному капіталі товариства від відповідача-2 до відповідача-3, копії правовстановлюючих документів (договорів), на підставі яких складено акт приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі відповідача-1, за яким здійснена передача частки у статутному капіталі товариства від відповідача-2 до відповідача-3 та витребувати у Державного реєстратора Києво-Святошинської районної адміністрації: завірені належним чином копії паперових документів та/або завірені роздруковані копії електронних документів, на підставі яких здійснена реєстраційна дія від 28.03.2019 р. щодо зміни складу або інформації про засновників, за № 900706, відповідно до якої (дії) здійснена передача частки у статутному капіталі відповідача-1 від відповідача-2 до відповідача-3, завірену належним чином копію статуту відповідача-1 в редакції, яка передувала вказаній реєстраційній дії, та завірену належним чином копію статуту відповідача-1 в редакції, яка стала чинною після здійснення зазначеної реєстраційної дії.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.04.2020 р. відмовлено у задоволенні клопотання позивача від 20.02.2020 р. про витребування доказів та клопотання № 2 від 21.04.2020 про витребування доказів; продовжено строк підготовчого провадження до 27.05.2020 р.

26.05.2020 р. у підготовчому засіданні представник позивача подав додаткові письмові пояснення в обґрунтування позовних вимог, до яких додано копію договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Укргаз» від 27.03.2019 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , копію акта приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Укргаз" від 27.03.2019 р., копію протоколу № 113 загальних зборів учасників ТОВ "Укргаз" від 16.04.2019 р. та копію витягу з ЄДР речових прав на нерухоме майно станом на 21.05.2020 р. Позивач зазначає, що договір дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Укргаз» від 27.03.2019 р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є удаваним. Крім того, зі змісту протоколу № 113 загальних зборів учасників ТОВ «Укргаз» вбачається, що позивач не приймав участі у загальних зборах та повідомлення про їх проведення не отримував. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи учасником та директором ТОВ «Укргаз», приховав від позивача факт проведення загальних зборів учасників товариства, за результатами яких було змінено їх склад. Отже, відповідач-2 приховав від позивача свій намір відчужити частку в розмірі 99,9% статутного капіталу товариства на користь третьої особи та вийти зі складу товариства. Позивач вважає, що договір дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Укргаз» від 27.03.2019 р. є удаваним з огляду на істотний економічний дисбаланс сторін та намаганням останніх приховати факт його укладення. З огляду на удаваність договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Укргаз» від 27.03.2019 р., укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивач вважає, що фактично між відповідачами 2 та 3 виникли права та обов`язки, що виникають з договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі. Отже, уклавши удаваний договір дарування частки в статутному капіталі ТОВ «Укргаз», та приховавши факт його укладення, відповідачі грубо порушили і переважне право позивача на придбання частки іншого учасника, що продається третій особі, і право позивача на участь в загальних зборах та прийняття управлінських рішень.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.05.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.06.2020 р.

04.06.2020 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення за наслідками судового засідання 03.06.2020 р.

18.06.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача-1 надійшли письмові пояснення по справі. Відповідач зазначає, що законодавством України та статутом ТОВ «Укргаз» не встановлено обмежень щодо укладення договорів дарування учасником товариства своєї частки у статутному капіталі. Отже, посилання позивача на те, що порушено його переважне право на купівлю частки у статутному капіталі Товариства, є безпідставними.

22.07.2020 р. до господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення з приводу обрання способу захисту права, в яких позивач зазначає, що в умовах даної справи № 911/106/20 справжній правочин, який вчинений відповідачем-2 та відповідачем-3, тягне за собою не недійсність чи нікчемність, а переведення прав та обов`язків покупця на позивача. Отже, у даній справі удаваність підлягає встановленню як факт, обставина справи, а наслідком встановлення такого факту (обставини) є застосування наслідків справжнього правочину, а саме - переведення прав та обов`язків покупця на позивача.

24.07.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача-1 надійшли письмові судові дебати.

28.07.2020 р. до господарського суду Київської області від відповідача-2 надійшла заява, в якій він заявляє про те, що позовні вимоги не визнає і заперечує проти них у повному обсязі. Відповідач-2 зазначає, що договір дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Укргаз» від 27.03.2019 р. укладено на підтвердження дійсних намірів сторін та їх волі. Також, відповідач-1 зазначає, що він тривалий час планував відійти від участі у ТОВ «Укргаз», а оскільки, він є хрещеним батьком ОСОБА_2 , то прийняв виважене та свідоме рішення подарувати частку у статутному капіталі ТОВ «Укргаз». Також, відповідач-2 зазначає, що у тексті вищевказаного договору виявлено технічну помилку у п. 5.1, яка на даний час виправлена нотаріусом. Враховуючи наведене, відповідач-1 просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. До заяви додано довідку приватного нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Крапивницької Н.В. від 21.07.2020 р. про виправлення технічної помилки та нотаріально засвідчену копію договору дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз» від 27.03.2019 р.

Додані до заяви відповідача-2 докази відповідно до ч. 8 ст. 80 ГПК України прийняті судом до розгляду з огляду на те, що нотаріальна дія щодо виправлення технічної помилки була вчинена лише 21.07.2020 р., а отже причини неможливості їх подання у встановлений ГПК України строк не залежили від відповідача-2.

Представники позивача у підготовчих та судових засіданнях позов підтримали.

Представник відповідача-1 у підготовчих та судових засіданнях проти позову заперечував.

Представник відповідача-2 у підготовчі засідання 17.03.2020 р., 09.04.2020 р., 21.04.2020 р., 14.05.2020 р., 26.05.2020 р. та у судові засідання 03.06.2020 р., 18.06.2020 р., 14.07.2020 р. не з`явився, проте як вже зазначалося до господарського суду Київської області від відповідача-2 надійшла заява, в якій він просив суд розглядати справу за відсутності його представника. У судовому засіданні 28.07.2020 р. представник відповідача-2 проти задоволення позову заперечував.

Представник відповідача-3 у підготовчі засідання 17.03.2020 р., 09.04.2020 р., 21.04.2020 р., 14.05.2020 р., 26.05.2020 р. та у судові засідання 03.06.2020 р., 18.06.2020 р., 14.07.2020 р. та 28.07.2020 р. не з`явився, проте як вже зазначалося від відповідача-3 надійшла заява, в якій він просив суд розглядати справу за відсутності його представника.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-1, відповідача-2, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

24.10.2002 р. проведено державну реєстрацію юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз».

25.11.2004 р. державним реєстратором Печерської районної у місті Києві державної адміністрації до державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців було включено відомості про юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргаз» (код 32209081), номер запису 0003819.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 Господарського кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» установчим документом товариства є статут.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у статуті товариства зазначаються відомості про: 1) повне та скорочене (за наявності) найменування товариства; 2) органи управління товариством, їх компетенцію, порядок прийняття ними рішень; 3) порядок вступу до товариства та виходу з нього. Статут товариства може містити інші відомості, що не суперечать закону (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до п. 3.1 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз» в редакції, затвердженій протоколом № 92 від 22.03.2017 р. Загальних зборів Учасників, засновниками та учасниками ТОВ «Укргаз» є Товариство з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент» та громадянин України ОСОБА_1 .

Згідно з п. 4.2 статуту статутний капітал товариства складає 102700,00 грн. Товариству з обмеженою відповідальністю «Консент Капітал Менеджмент» належить частка у статутному капіталі у розмірі 102,70 грн., що складає 0,1% статутного капіталу товариства. ОСОБА_1 належить частка у статутному капіталі у розмірі 102597,30 грн., що складає 9,99% статутного капіталу товариства.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз», станом на 27.03.2019 р. учасниками ТОВ „Укргаз" були: ТОВ «Консент Капітал Менеджмент», розмір внеску до статутного фонду якого становив 102,70 грн., та ОСОБА_1 , розмір внеску до статутного капіталу якого становив 102597,30 грн.

27.03.2019 р. між ОСОБА_1 (дарувальник) та ОСОБА_2 (обдаровуваний) було укладено договір дарування частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз», який посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Крапивницькою Н.В. та зареєстрований в реєстрі за № 380.

Відповідно до п. 1.1 договору дарувальник подарував, а обдаровуваний прийняв в дар належні дарувальнику 99,9 % частки у статутному (складеному) капіталі ТОВ «Укргаз».

Згідно з п. 1.3.1 договору розмір вкладу у статутному (складеному) капіталі товариства з обмеженою відповідальністю - 99,9 %, що становить 102597,30 грн.

Розмір частки, що дарується дарувальником складає 99,9% у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, що становить 102597,30 грн. На день укладення даного договору частка у статутному (складеному) капіталі вказаного товариства сплачена (внесена) учасниками у повному обсязі і належить останнім на праві приватної власності, що підтверджується довідкою, виданою товариством про формування статутного (складеного) капіталу (п. 1.3.2).

Відповідно до п. 2.1 договору право власності на частку, вказану у п.п. 1.3.2. даного договору переходить до обдаровуваного з моменту прийняття предмету дарування (підписання акта приймання-передачі) та Державної реєстрації внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

27.03.2019 р. між Кобрильовим Ю.О. та ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 27.03.2019 р. було складено та підписано Акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Укргаз», відповідно до п. 1 якого дарувальник передав, а обдаровуваний прийняв в дар частку у статутному капіталі ТОВ «Укргаз». Розмір частки у товаристві, що дарується, становить 99,9 %, що становить 102597,30 грн. (п. 2 вказаного Акта).

28.03.2019 р. приватним нотаріусом Крапивницькою Н.В. проведено державну реєстрацію зміни складу або інформації про засновників - ТОВ «Укргаз», номер запису 9007063.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргаз» станом на 01.04.2019 р., учасниками ТОВ „Укргаз" є: ТОВ «Консент Капітал Менеджмент», розмір внеску до статутного фонду якого становить - 102,70 грн.; ОСОБА_2 , розмір внеску до статутного фонду якого становить 102597,30 грн.

Посилаючись на удаваність правочину дарування від 27.03.2019 р., позивач зазначає, що укладаючи спірний правочин, сторони мали на меті приховати договір купівлі-продажу часток у статутному капіталі ТОВ «Укргаз», за яким позивач і просить перевести на себе права та обов`язки покупця частки у статутному капіталі ТОВ «Укргаз».

Згідно з ч. 5 ст. 20 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасник товариства має право вимагати в судовому порядку переведення на себе прав і обов`язків покупця частки (частини частки), якщо переважне право такого учасника товариства є порушеним. Позовна давність за такими вимогами становить один рік.

Відповідно до ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили (ч. 2 ст. 235 ЦК України).

Тобто за удаваним правочином обидві сторони свідомо, з певною метою, документально оформлюють один правочин, але насправді між ними встановлюються інші правовідносини.

У пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вказано, що за удаваним правочином (стаття 235 ЦК України) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

Специфіка удаваного правочину полягає в тому, що він, існуючи "в парі" з іншим правочином, який ним прикривається, є завжди таким, що не відповідає положенням ЦК України, тобто є удаваним. Другий же правочин (прихований) може бути як дійсним, так і не дійсним, залежно від того, наскільки він відповідає вимогам правочинів, що містяться в ст. 203 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, договір дарування є завжди безоплатним, в той час як договір купівлі-продажу є оплатним, а вартість відчужуваного майна сплачується продавцеві лише у грошовому вираженні, а відтак, відмінність між договорами купівлі-продажу та дарування полягає в платності за одержане майно.

Умовами спірного договору дарування не встановлено, що за отримання (набуття у власність) частки у статутному капіталі ТОВ "Укргаз" ОСОБА_2 передає ОСОБА_1 певну грошову суму.

Водночас, ціна є суттєвою умовою договору купівлі-продажу.

Доказів проведення розрахунків між сторонами правочину, укладеного між ОСОБА_1. та ОСОБА_2, суду не надано.

При цьому, позивач просить суд перевести на нього права та обов`язки покупця частки у статутному капіталі ТОВ «Укргаз», яка складає 99,9 %, за ціною 102597,30 грн.

Проте, зазначена вартість - 102597,30 грн. є вартістю 99,9% частки в статутному капіталі товариства, тобто є складовою саме предмету договору дарування, яким є частка у статутному капіталі ТОВ «Укргаз», оскільки відноситься до її ознак.

Укладаючи договори купівлі-продажу корпоративних прав, сторони договору встановлюють ціну договору за своєю домовленістю, яка ґрунтується, як правило, на ринковій вартості частки. При цьому, ціна частки за договором купівлі-продажу, та вартість частки в статутному капіталі товариства, яка відноситься до ознак предмета договору купівлі-продажу, не є тотожніми поняттями.

Жодного обґрунтування чому саме за вказаною ціною (102597,30 грн.) позивач просить перевести на себе права покупця частки в товаристві, яке, як він стверджує, є власником понад 30 об`єктів нерухомого майна, серед яких земельні ділянки, квартири, машиномісця, об`єкти житлової нерухомості, та яке не має податкової та кредитної заборгованості, позивачем не надано. Посилання представника позивача в судовому засіданні на те, що інша ціна йому невідома, свідчить про недоведеність того, що між відповідачем 2 та відповідачем 3 був укладений договір купівлі-продажу.

Посилаючись на те, що вірогідність безоплатної передачі, як зазначає позивач 100000 грн., сторонній людині значно нижче ніж вірогідність оплатної передачі цієї суми, позивач взагалі не пояснює чому він вважає, що між відповідачем 2 та відповідачем 3 був вчинений договір саме купівлі-продажу, а не, наприклад договір міни, який також відноситься до оплатних договорів.

Щодо посилання позивача у поясненнях, які надійшли до суду 04.06.2020 р., на З. Фрейда щодо визнання відповідачами справжнього змісту правочину з огляду на п. 5.1 договору, в якому вказано, що «на укладання договору купівлі-продажу отримано…», то, крім того, що суд вважає це взагалі не переконливим, то зазначене не підпадає під визначення доказів відповідно до ст. 73 ГПК України.

Крім того, як вбачається з довідки приватного нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Крапивницької Н.В. від 21.07.2020 р., технічну помилку в п. 5.1 договору дарування від 27.03.2019 р. виправлено з «купівлі-продажу» на «дарування». Вказане підтверджується нотаріально завіреною копією договору дарування частки у статутному капіталі ТОВ «Укргаз» від 27.03.2019 р., що разом із довідкою надійшли до суду 28.07.2020 р. з заявою ОСОБА_1 .

Отже, позивачем не доведено обставин, за яких можна дійти висновку, що спірний договір дарування укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з метою приховати інший правочин, у даному випадку договір купівлі-продажу частки у статному капіталі ТОВ "Укргаз".

Щодо встановлення дійсної спрямованості волі сторін при укладенні спірного договору дарування, то у заяві від 27.07.2020 р. відповідачем-2 надані пояснення з цього приводу, в яких він зазначає, що він є хрещеним батьком ОСОБА_2 та тривалий час планував відійти від участі у ТОВ «Укргаз», тому прийняв виважене та свідоме рішення подарувати частку у статутному капіталі ТОВ «Укргаз».

Згідно з ст. 271 ЦК України зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Разом з тим, частиною 1 ст. 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлено, що учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» статутом товариства може бути встановлено, що відчуження частки (частини частки) та надання її в заставу допускається лише за згодою інших учасників. Відповідне положення може бути внесене до статуту або виключене з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

Відповідно до пп. є) пункту 3.2 статуту ТОВ «Укргаз» учасник товариства має право здійснити відчуження своєї частки (її частини) у статутному капіталі товариства у порядку, встановленому законом.

Згідно з п. 3.3 статуту ТОВ «Укргаз» учасник товариства має право продати чи іншим чином відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі третім особам.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» учасник товариства має переважне право на придбання частки (частини частки) іншого учасника товариства, що продається третій особі.

Статут ТОВ "Укргаз" не містить заборони на відчуження учасником Товариства своєї частки у статному фонді Товариства третім особам, натомість частина 1 ст. 20 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлює, що учасники Товариства користуються переважним правом саме на придбання частки (її частини) учасника, який її відступив, тобто, саме придбання (купівля-продаж тощо) такої частки має здійснюватись з дотриманням правила щодо надання переважного права учасникам товариства.

Оскільки у частині 1 статті 20 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» йдеться про переважне право на придбання (тобто на купівлю) частки (її частини), то переважне право не поширюється на відносини спадкування, правонаступництва, дарування, іншого безоплатного відчуження частки у статутному капіталі товариства, а також обмін цієї частки (її частини) на інше індивідуально визначене майно (абзац 2 пункту 4.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

З огляду на викладене, дії ОСОБА_1 щодо дарування частки в статутному капіталі ТОВ «Укргаз» не суперечать статуту товариства та нормам статей 21-20 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», оскільки статутом відчуження учасником товариства частки (частини частки) третім особам не заборонено, і відчуження відбулось шляхом дарування, тоді як інші учасники товариства користуються переважним правом лише на купівлю частки іншого учасника.

Отже, підстави для переведення на позивача прав та обов`язків покупця частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укргаз" відсутні, і відповідно відсутні підстави для задоволення позову.

Крім того, відповідачами у спорі про переведення прав та обов`язків покупця частки у статутному капіталі Товариства за договором, є сторони договору, на підставі якого відбулось відчуження корпоративних прав, проте ТОВ «Укргаз» не є стороною договору дарування від 27.03.2019 р., а є особою, частка в статутному капіталі якої відчужена, тобто за своїм процесуальним статусом мав бути третьою особою у справі, проте позивачем він визначений як відповідач-1. Отже, відповідач-1 не є належним відповідачем у даному спорі.

Таким чином, суд дійшов висновку що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час згідно з пунктом 17.5 Перехідних Положень ГПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 07.08.2020 р.

Суддя О.О. Рябцева