ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2020 Справа № 904/1854/20

м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) - Кузнецової І.Л.,

суддів - Кощеєва І.М., Чус О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Амфітеатр" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020 у справі №904/1854/20 (суддя Бондарєв Е.М.)

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Амфітеатр", м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Таймпроджект", м. Київ

про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 27 571 грн 25 коп.

ВСТАНОВИВ:

- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020 у справі №904/1854/20 позовну заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) "Амфітеатр" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Таймпроджект" заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 25 571 грн 25 коп. направлено за територіальною підсудністю до Господарського суду м. Києва;

- при винесенні ухвали господарський суд виходив з обставин щодо відсутності підстав для вибору виключної підсудності в порядку ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, оскільки позовні вимоги ОСББ "Амфітеатр" стосуються виключно стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги і не мають ознак, притаманних позовам, що виникають з приводу нерухомого майна та щодо належності матеріалів даної позовної заяви до територіальної підсудності Господарського суду міста Києва;

- не погодившись з ухвалою суду, ОСББ "Амфітеатр" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування судом ст. 30 Господарського процесуального кодексу України просить цю ухвалу скасувати та направити справу до Господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду;

- у поданій скарзі йдеться про те, що наведена в ухвалі господарського суду постанова Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 640/16548/16-ц не містить висновку про застосування норм з приводу підсудності спорів саме за позовними вимогами про стягнення заборгованості за комунальні послуги, пов`язані із утриманням нерухомого майна, адже вказана справа розглядалась з приводу вимог про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова щодо реконструкції квартири, про те, що господарським судом не надано оцінки правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 10.04.2019 у справі №638/1988/17, від 04.03.2020 у справі №757/91/19-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за комунальні послуги;

- відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, про розгляд справи апеляційним судом позивач повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСББ "Амфітеатр" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з ТОВ "Таймпроджект" заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 27 571 грн 25 коп., посилаючись на те, що відповідач є співвласником в Об`єднанні співвласників багатоквартирних будинків № 35-Т і 35-Л та володіє квартирою АДРЕСА_1 , на те, що загальними зборами ОСББ "Амфітеатр" прийняті рішення щодо сплати загальнообов`язкових внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, а також на те, що з моменту набуття права власності на вказану вище квартиру відповідач не виконував обов`язки зі сплати внесків та платежів, визначених рішеннями загальних зборів ОСББ "Амфітеатр", а саме: внеску на утримання приміщень та прибудинкової території, послуг з обмеження доступу сторонніх осіб і утримання паркової зони, вивозу твердих побутових відходів та їх знешкодження, а також цільового внеску, покладені на нього як на власника квартири, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість в загальній сумі 27 571 грн 25 коп. за період з серпня 2019 року по лютий 2020 року.

Як правову підставу для звернення з позовом до Господарського суду Дніпропетровської області позивач зазначив положення ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі господарським судом винесена оскаржувана ухвала.

Ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 30 Кодексу спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

За приписами ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Таким чином, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно.

Щодо досліджуваної справи, то предметом позову є зобов`язання, які виникають з надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території. Такі послуги надаються за місцезнаходженням нерухомого майна, яким є: місто Дніпро, вулиця Володимира Вернадського, будинок 35Л, квартира 31.

З урахуванням наведеного позов про стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 638/1988/17, від 04.03.2020 у справі № 757/91/19-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира, з моменту набуття права власності на яку у відповідача виникла заборгованість за надання вказаних вище послуг, знаходиться в межах територіальної юрисдикції Господарського суду Дніпропетровської області.

При винесенні оскаржуваної ухвали господарський суд наведеного не врахував та дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для передачі позовної заяви на розгляд Господарському суду м. Києва за територіальною підсудністю.

Таким чином, ухвала господарського суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 271, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

- ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2020 у справі №904/1854/20 скасувати;

- справу №904/1854/20 передати на розгляд Господарському суду Дніпропетровської області;

- постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку;

- повна постанова складена 14.08.2020

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус