ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 рокуСправа № 912/753/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/753/20

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго", 25015, м. Кропивницький, Студентський бульвар, 15, в особі Новоукраїнського району електричних мереж, 27100, Кіровоградська область. м. Новоукраїнка, вул. В. Демченка, 4А

до: ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 в особі філії Новоукраїнський районний військовий комісаріат, АДРЕСА_2

про стягнення 6 510,17 грн

без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Приватне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго" (далі - ПрАТ "Кіровоградобленерго", позивач) в особі Новоукраїнського району електричних мереж, звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою, яка містить вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) в особі філії ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення 4 499,22 грн боргу за спожиту активну електроенергію, 1 670,83 грн пені, 188,92 грн інфляційних збитків, 151,20 грн - 3% річних, з покладенням на відповідача судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної та повної оплати за отримані послуги за Договором про постачання електричної енергії № 136 від 26.03.2009.

Ухвалою суду від 26.02.2020 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі № 912/753/20. Ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

20.03.2020 до господарського суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

У поданому відзиві відповідач просить залучити до участі у справі № 912/753/20, в якості співвідповідача за даним позовом - КЕВ м. Кропивницький (код ЄДР 08541051), оскільки останній здійснює оплату отриманих послуг ІНФОРМАЦІЯ_3 за Договором про постачання електричної енергії №136 від 26.03.2009.

30.03.2020 позивачем подано відповідь на відзив № 195/07 від 24.03.2020, відповідно до якої останній вказує, що розрахунки за електричну енергію проводяться Споживачем виключно грошовими коштами шляхом безготівкового перерахування за платіжними дорученнями через власний рахунок в установі банку на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії або шляхом внесення грошових коштів в касу Постачальника; договір про постачання електричної енергії № 136 від 26.03.2009 укладено між позивачем та відповідачем та підписано уповноваженими представниками сторін, а отже відповідач повинен відповідати за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Ухвалою від 07.08.2020 відмовлено у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про залучення співвідповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази встановив наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

26.03.2009 між Відкритим акціонерним товариством "Кіровоградобленерго", правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство "Кіровоградобленерго" в особі Новоукраїнського району електричних мереж (Постачальник) та Новоукраїнським районним військовим комісаріатом Кіровоградської області (Споживач) укладено договір №136 про постачання електричної енергії (далі - Договір), за умовами п. 1 якого Постачальник зобов`язався продати електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з загальною приєднаною в межах дозволеної потужності (кВт), величини якої по площадках вимірювання та точок продажу визначені в п. 6 додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а Споживач зобов`язався оплачувати Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно умов цього Договору.

У пункті 2.3.3 Договору сторони узгодили, що Споживач повинен оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії відповідно згідно з умовами додатків до договору "Порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Даний Договір набирає чинності з дня підписання і укладається на строк до 31.12.2009. Сторони узгодили умову про те, що договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 9.4. Договору).

Відповідно до Додатку № 1 до Договору "Порядок розрахунків" (а.с. 10) розрахунковим вважається період з 10 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться Споживачем виключно грошовими коштами шляхом безготівкового перерахування за платіжними дорученням через власний рахунок в установі банку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника електричної енергії або шляхом внесення грошових коштів в касу Постачальника (п. 1 Додатку № 1)

Обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за "Актом про використану електричну енергію" за показами розрахункових засобів обліку в точках обліку, перелік яких надано в п. 7 додатку до договору "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" (п. 2 Додатку №1).

Споживач самостійно на протязі 10 операційних днів після дати отримання рахунку здійснює повний розрахунок за активну електричну енергію, фактично спожиту протягом розрахункового періоду, шляхом оплати різниці між вартістю обсягу електричної енергії, фактично спожитої протягом розрахункового періоду, оплату за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, оплату нарахувань за протоколами порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної енергії, пеню, індекс інфляції та інші платежі, згідно з умовами цього Договору (п. 8 Додатку № 1 до Договору).

Договір та Додатки до нього підписано сторонами та скріплено печатками.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачеві у грудні 2018 року електричну енергію, а відповідачем у грудні 2018 було спожито 2995 кВт/год, що підтверджується "Актом № 136 про обсяги спожитої електроенергії підприємству Новоукраїнський РВК за грудень 2018 р." (а.с. 12).

На підставі вказаного акту, 13.12.2018 позивачем виставлено відповідачу рахунок-фактуру від 13.12.2018 № 136/1 на оплату спожитої в грудні 2018 активної енергії на суму 4 499,22 грн (з врахуванням здійсненої відповідачем в грудні 2018 часткової попередньої оплати) з терміном оплати до 28.12.2018 (а.с.13).

Вказаний рахунок отримано відповідачем 13.12.2018, свідченням чого є підпис посадової особи про отримання рахунку та відсутність заперечень відповідача щодо фактичного отримання.

Між тим, як повідомляє позивач, відповідач оплату згідно рахунку-фактури не здійснив, чим, на переконання позивача, в односторонньому порядку відмовився від виконання умов Договору, що і стало підставою для звернення ПрАТ "Кіровоградобленерго" з позовом у даній справі.

Норми права, які застосовано судом.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до частини першої, другої статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно із частиною першою статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що Відповідачем у грудні 2018 року було спожито 2995 кВт/год електричної енергії на загальну вартість 4 499,22 грн. у т.ч. ПДВ (з врахуванням здійсненої відповідачем в грудні 2018 часткової попередньої оплати), що підтверджується матеріалами справи.

Докази оплати Відповідачем заборгованості за Договором № 136 від 26.03.2009 про постачання електричної енергії в матеріалах справи відсутні.

Відповідач заперечуючи позов вказує, що оплату рахунків, виставлених Споживачу Постачальником, здійснює Платник - КЕВ м. Кропивницький.

В той час, відповідно до умов Договору та Додатків до нього, відповідальність щодо здійснення своєчасної оплати за електричну енергію та інших платежів покладено на Споживача, тобто в даному випадку на ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Позивач у відповіді на відзив зазначає, що із загального системного аналізу норм Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 16.07.97 N 300 зі змінами, яке крім іншого визначає порядок організації матеріально-технічного, аеродромно-технічного, ветеринарного, торговельно-побутового, квартирно-експлуатаційного, фінансового та іншого забезпечення, не вбачається заборони військовим частинам самостійно укладати договори із суб`єктами господарювання.

Відповідач не заперечує споживання у грудні 2018 року електричної енергії, постачальником якої є позивач. Відповідачем також не доведено вірогідними доказами, що спожиту Новоукраїнським районним військовим комісаріатом у грудні 2018 року електроенергію було оплачено, або що оплата спожитої електроенегії мала бути здійснена за умовами іншого договору.

З огляду на викладене, враховуючи умови Договору № 136 від 26.03.2009 про постачання електричної енергії, норми законодавства, якими врегульовано зобов`язальні правовідносини з постачання електричної енергії, господарський суд вважає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 4 499,22 грн обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Матеріали справи свідчать, що відповідач оплату за отриманий товар (спожиту електричну енергію) проводив із порушенням строків, встановлених умовами договору, та не у повному обсязі, чим порушив п. 2.3.3 Договору та п. 8 Додатку № 1 до Договору, норми ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, що слугувало підставою для нарахування позивачем пені в сумі 1 670,83 грн, 188,92 грн. інфляційних збитків та 151,20 грн - 3% річних.

У п. 4.2.1 Договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3 - 2.2.4 цього Договору, з порушенням термінів визначених додатком "Порядок розрахунків", Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню в розмірі 0,8%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на той період.

Пунктом 9 Додатку № 1 до Договору передбачено, що у разі несвоєчасного виконання розрахунків, обумовлених цим додатком, Постачальник електричної енергії здійснює нарахування на суму загального боргу пені у розмірі 0,8 % за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня. Сума боргу повинна бути сплачена з урахуванням 3% річних і встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом частини другої статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Господарським судом перевірено поданий позивачем розрахунок 3% річних (а.с.16) на суму основного боргу у розмірі 4 499,22 грн за період з 29.12.2018 по 10.02.2020 у розмірі 151,20 грн.

Сума основного боргу та період нарахування визначені позивачем правомірно, тому господарський суд задовольняє вимогу позивача щодо стягнення 3% річних в розмірі 151,20 грн.

Для розрахунку інфляційних нарахувань на суму заборгованості позивачем визначено періоди січень 2019 січень 2020 року (а.с.15).

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення становить місяць.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Господарським судом встановлено, що розрахунок індексу інфляції за період січень 2019 січень 2020 на суму 4 499,22 грн заявлений в межах можливих нарахувань, а тому позовні вимоги про стягнення 188,92 грн індексу інфляції підлягають задоволенню.

В силу вимог частини другої статті 193, статей 216, 218 Господарського кодексу України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

У сфері господарювання, згідно з частиною 2 статті 217, частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (стаття 547 Цивільного кодексу України).

За розрахунком позивача підлягає стягненню з відповідача пеня за період з 29.12.2018 по 10.02.2020 в сумі 1 670,83 грн.

Разом з цим, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Господарський суд враховує правову позицію, викладену у пункті 2.5. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", відповідно до якої щодо пені за порушення грошових зобов`язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Як зазначалося вище, у Договорі передбачено, що штрафні санкції нараховуються за кожний день прострочення платежу.

З аналізу вказаної норми та з врахуванням п. 2.5. Постанови, суд приходить до висновку, що сторонами в договорі не визначено іншого строку нарахування штрафної санкції (пені), ніж того, що передбачений ч. 6 ст. 232 ГК України, тобто, шести місяців. Відтак, позивачем неправомірно здійснено нарахування пені поза межами шестимісячного строку від дня прострочення зобов`язання.

З урахуванням наведеного, господарський суд здійснює власний розрахунок пені з урахуванням шестимісячного строку, встановленого ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України за період з 29.12.2018 по 29.06.2019 на суму заборгованості в розмірі 4 499,22 грн, що становить 804,07 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 804,07 грн. Підстави для задоволення позову про стягнення пені в іншій частині відсутні за наведених вище обставин.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають частковому задоволенню у розмірі 4 499,22 грн боргу за спожиту електроенергію, 804,07 грн пені, 151,20 грн 3% річних та 188,92 грн інфляційних втрат. У задоволенні позову в іншій часині господарський суд відмовляє.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 221, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в особі філії ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Кіровоградобленерго" (25015, м. Кропивницький, Студентський бульвар, 15, ідентифікаційний код 23226362) в особі Новоукраїнського району електричних мереж (27100, Кіровоградська область. м. Новоукраїнка, вул. В. Демченка, 4А) 4 499,22 грн боргу за спожиту електроенергію, 804,07 грн пені, 151,20 грн 3% річних та 188,92 грн інфляційних втрат, а також 1 822,22 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити Приватному акціонерному товариству "Кіровоградобленерго" за адресою: 25015, м. Кропивницький, Студентський бульвар, 15; Новоукраїнському району електричних мереж за адресою: 27100, Кіровоградська область. м. Новоукраїнка, вул. В. Демченка, 4А; ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; філії ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 07.08.2020.

Суддя В.В.Тимошевська