УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

11.08.2020Справа № 910/11448/20

За позовом Приватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма «Агро» (Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Гвардійський, буд. 10-Б, оф. 2, 93400; Поштова адреса: м. Київ, вул. Іллінська, 8 (3 під`їзд, 4 поверх), 04070, ідентифікаційний код: 30877035)

До Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів /АРМА/ (01001, вул. Бориса Грінченка, буд. 1, м. Київ, ідентифікаційний код: 41037901)

Про спонукання певних дій та стягнення суми компенсації витрат по зберіганню майна

Суддя Бондаренко-Легких Г.П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство сільськогосподарська виробнича фірма «Агро» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів /АРМА/ (далі-відповідач) про спонукання певних дій та стягнення суми компенсації витрат по зберіганню майна.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач зазначає, що між ним (управителем) та відповідачем (установником управління), якому на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 17.01.2018 по справі 757/1883/18-к (кримінальне провадження № 0000273 від 10.11.2015 було передано в управління нерухоме майно - Новоайдарський елеватор, розташоване за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях (Октябрьська), 42а., за результатами конкурсу проведеного 06.04.2018 було укладено договір управління майном (активами), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прівальцевою Я.В. 06.04.2018 за реєстраційним № 967.

Дія Договору (з урахуванням всіх змін та доповнень) закінчилася 30.06.2019, з боку відповідача договір не продовжувався і майно за актом приймання-передачі не передавалося від управителя до установника управління цього часу, а на неодноразові звернення з боку позивача до відповідача щдо прийнятття майна назад, останній жодним чином не реагував та не реагує.

За твердженням позивача, в період з 07.07.2019 до тепер позивач забезпечує належну схоронність активів (майна), переданих йому в управління, не зважаючи на закінчення договору.

У зв`язку з цим позивач просить:

- зобов`язати відповідача прийняти (за місцем зберігання) від позивача нерухоме майно з укладенням акту приймання- передачі;

- стягнути з відповідача компенсацію витрат понесених позивачем за фактичний час зберігання майна після закінчення строку Договору управління майном (активами), посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прівальцевою Я.В. 06.04.2018 р. за реєстраційним № 967, та до моменту подачі позовної заяви у сумі 435 615 (чотириста тридцять п`ять тисяч шістсот п`ятнадцять) гривень 86 копійок.

Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102 грн за вимогу немайнового характеру і 6 534, 24 грн за вимогу майнового характеру.

Розглянувши подану позовну заяву, Суд зазначає, що наявні підстави для залишення її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Суд встановив, що позовна заява підписана генеральним директором - Т.М. Лаптою.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Т.М. Лапта є керівником та підписантом підприємства з обмеженнями згідно статуту з 05.08.2011.

Натомість копії Статуту Приватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма «Агро» до позовної заяви додано не було, що унеможливлює перевірки судом обставин таких обмежень, в тому числі чи не стосуються відповідні обмеження зверненнь до суду.

Таким чином, з метою перевірки повноважень особи, яка підписала позовну заяву, Суд вважає за необхідне запропонувати позивачу надати копію Статуту підприємства.

Згідно з частиною 1 статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Пунктом 5 частини 3 вказаної статті визначено, що позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України, якою визначена виключна підсудність справ, внормовано, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Нерухоме майно, яке позивач просить суд зобов`язати відповідача прийняти (за місцем зберігання), розташоване за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, смт. Новоайдар, вул. Великий шлях (Октябрьська), 42а, отже фактично існує спір щодо нерухомого майна, і відповідно до положень ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України такий спір належить до виключної підсудності господарського суду за місцезнаходженням майна.

Водночас позивач звернувся із позовом до Господарського суду міста Києва не навівши при цьому жодних обґрунтувань щодо наявності у нього підстав для звернення з таким позовом саме до Господарського суду міста Києва.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявником позову не додержано вимог, встановлених п. 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, а саме не викладено обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, в тому числі щодо розгляду даної справи Господарським судом міста Києва.

Відповідно до частини 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України позивач або особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Правилами надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, а саме абзацом 27 пункту 2 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Отже, на підтвердження направлення учасникам справи позовної заяви з додатками до позову обов`язково мають додаватися описи вкладення, чеки (квитанції) поштового відділення, що підтверджують факт оплати відправником та надання відділенням зв`язку послуг з пересилання листів з описом вкладення.

Всупереч встановленим вимогам, позивач не надав суду належних доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів. Додані позивачем докази направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів, суд не визнає належними, оскільки, із наданого позивачем службового чеку (накладна 284) вбачається, що позовна заява та додані до неї документи були направлені за адресою: 01001, м. Київ, в той час, як в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача визначена адреса: 01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1, відповідно наданий службовий чек не підтверджує факт направлення позивачем відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Таким чином, Суд дійшов висновку про відсутність в матеріалах позовної заяви підтвердження відправлення копії позовної заяви з додатками відповідачу.

Стаття 164 Господарського процесуального кодексу України встановлює вимоги до документів, що додаються до позовної заяви, та ч. 2 указаної статті зазначає, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який заходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Разом з цим, як убачається із позову Приватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма «Агро», останній поніс витрати по зберіганню майна Новоайдарського елеватора за період з 01.07.2019 до 30.06.2020 на загальну суму 435 615, 86 грн, проте жодних доказів понесення таких витрат, крім розрахунку, позивач до матеріалів позовної заяви не додав.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що заявником позову не додержано вимог, встановлених ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, а саме до позову не додано всіх доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Згідно з частиною 1 статті 162 Господарського процесуального кодексу України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Пунктом 3 частини 3 вказаної статті визначено, що позовна заява має містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Позивач просить суд стягнути з відповідача, в тому числі 435 615, 86 грн витрат по зберіганню майна Новоайдарського елеватора за період з 01.07.2019 до 30.06.2020, при цьому, в позовній заяві позивач не наводить жодних обгрунтувань саме такої суми понесених витрат на зберігання майна. Доданий позивачм до позовної заяви розрахунок витрат суд не визнає обгрунтованим розрахунком, оскільки останній не містить жодних вихідних даних та їх підтверджень із яких би суд міг достеменно встановити, необхідність понесення витрат на зберігання майна саме в такій сумі, а не в будь - якій іншій (зокрема, щодо кількості людей задійних у зберіганні майна, тощо).

Таким чином позивачу необхідно надати обґрунтований розрахунок позовних вимог.

Згідно з частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до частини 3 статті 174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Приватного підприємства сільськогосподарська виробнича фірма «Агро» без руху.

2. Встановити позивачеві строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

3. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків у позовній заяві шляхом:

- надати належним чином засвідчену копію Статуту підприємства;

- надати пояснення із зазначенням підстав для звернення з таким позовом саме до Господарського суду міста Києва;

- надати належні докази направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів (опис вкладення, накладну на відправку та фіскальний (розрахунковий) чек);

- надати всі докази понесення позивачем витрат по зберіганню майна Новоайдарського елеватора за період з 01.07.2019 до 30.06.2020 на загальну суму 435 615, 86 грн;

- обґрунтований розрахунок позовних вимог.

4. Попередити позивача, що відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили 11.08.2020 та оскарженню не підлягає.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких