07.08.2020Справа № 910/3438/20
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., розглянувши
заяву Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"
про стягнення судових витрат
у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча"
до Акціонерного товариства "Українська залізниця"
про стягнення 88 564, 19 грн.
без повідомлення учасників справи
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - ПрАТ "ММК імені Ілліча") до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця") про стягнення збитків у сумі 88 564, 19 грн. Справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 ГПК України. За результатами розгляду вказаної справи рішенням Господарського суду міста Києва від 18.05.2020 р. позов ПрАТ "ММК імені Ілліча" було задоволено, стягнуто з АТ "Українська залізниця" збитки у сумі 88 564,19 грн. та витрати по сплату судового збору у сумі 2 102,00 грн.
Після ухвалення судового рішення, 07.07.2020 р., до Господарського суду міста Києва надійшла заява ПрАТ "ММК імені Ілліча" про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, у якій заявник просить стягнути з АТ "Українська залізниця" судові витрати з правничої допомоги у сумі 2462,14 грн., які він поніс під час розгляду даної справи. Разом із заявою позивач подав клопотання про поновлення процесуального строку на її подачу.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.07.2020 р. заявнику був поновлений пропущений процесуальний строк на звернення з такою заявою, а сама заява про розподіл судових витрат - прийнята до розгляду.
За змістом 221 ГПК України суд за заявою сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1, 2 ст. 221 ГПК України).
Відповідно до ч. 3 ст. 221 ГПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Розглянувши подану заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що витрати на правничу допомогу стягненню не підлягають, виходячи з наступного.
Як вбачається із позовної заяви, розглянутої судом, ПрАТ "ММК імені Ілліча" просило стягнути з відповідача судові витрати по сплаті професійної правничої допомоги у сумі 2 462,14 грн. Проте, оскільки доказів понесення таких витрат матеріали справи не містили, рішенням суду від 18.05.2020 р. вказана вимога була залишена без задоволення.
За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Звертаючись до суду із даною заявою про розподіл судових витрат, позивач посилається на: договір про надання правової допомоги № 845 від 30.03.2018 р., укладений ПрАТ "ММК ім. Ілліча" з Адвокатським об`єднанням "Всеукраїнська адвокатська допомога", відповідно до якого адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу з питань, що виникають у процесі господарської діяльності клієнта в порядку та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1); додаткову угоду № 126 від 03.03.2020 р. до вказаного договору, акт № 1 від 23.04.2020 р. приймання-передачі наданих послуг, згідно із яким вартість послуг адвокатського об`єднання за цим актом становить 2462,14 грн.; розрахунок розміру винагороди адвоката, свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю, виданого адвокату Щербаковій Н. В. (серія ДН № 4916 від 29.11.2017 р.).
При цьому з п. 3.1 додаткової угоди № 1 від 23.04.2020 р. до договору про надання правової допомоги вбачається, що оплата послуг адвоката здійснюється протягом 15 календарних днів після підписання сторонами акту надання послуг і отримання клієнтом рахунків від адвокатського об`єднання.
Разом з тим, судом встановлено, що акт приймання-передачі наданих послуг правничої допомоги № 1 був підписаний між ПрАТ "ММК ім. Ілліча" та АО "Всеукраїнська адвокатська допомога" 23.04.2020 р., проте, на час розгляду даної заяви (07.08.2020 р.) доказів фактичної оплати понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач не надав.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Таким чином, зважаючи на те, що доказів понесення фактичних витрат на правову допомогу позивач суду не надав і їх фактична сума невідома, заява ПрАТ "ММК ім. Ілліча" про розподіл судових витрат задоволенню не підлягає.
Посилання позивача на позицію Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, яка на його думку повинна бути застосована при розгляді даної заяви, суд до уваги не приймає, оскільки заявник використовує висновки касаційного суду, виокремлені з контексту вказаної постанови (щодо відсутності оплати послуг адвоката), і повністю ігнорує частину, у якій касаційний суд вказував, що розподіл майбутніх судових витрат можливий у разі, якщо строк оплати правничої допомоги за умовами відповідного договору ще не настав. У той же час, у даному випадку згідно із домовленостями сторін строк сплати вартості послуг наданих адвокатським об`єднанням ПрАТ "ММК ім. Ілліча" вже настав.
Отже, оскільки позивачем не надано доказів понесення позивачем витрат на правничу допомогу, суд ухвалює додаткове рішення, яким вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 2 462,14 грн. залишає без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Ухвалити додаткове рішення про залишення без задоволення заяви Приватного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" про стягнення судових витрат.
Повний текст додаткового рішення складений 7 серпня 2020 року.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення до суду апеляційної інстанції.
Суддя Головіна К. І.