ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" серпня 2020 р. Справа № 911/238/20

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маруся бевереджиз юкрейн»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Коневласник»

про стягнення 10 379,42 гривень

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Маруся бевереджиз юкрейн» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Коневласник» про стягнення 10 379,42 грн основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані обставинами порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором №232/Н-19 від 02.07.2019, що виразилось у частковій сплаті вартості отриманого за вказаним правочином товару.

Ухвалою Господарського суду Київської області 30.01.2020 у справі №911/238/20 відкрито провадження, постановлено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Згідно наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення про відкриття провадження у справі та відповідні процесуальні права і обов`язки, строки для їх реалізації і виконання, сторони були повідомлені належним чином.

У встановлений судом строк відповідач не скористався правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав, як і не надав жодних доказів у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

02.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маруся бевереджиз юкрейн» (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Коневласник» (далі - покупець) укладено договір №232/Н-19 (далі - договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до пп. 5.2., 6.1. та 10.1. договору сторони погодили, що датою поставки й моментом переходу права власності на товар вважається дата підписання накладної представниками сторін. Покупець оплачує постачальникові 100% вартості поставленого товару протягом чотирнадцяти календарних днів, починаючи з дати поставки.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання та діє до 2020 року.

Копія вищезазначеного договору наявна в матеріалах справи.

Відповідно до викладених у позові обставин позивач поставив відповідачу товар загальною вартістю 21 279,42 грн згідно видаткових накладних:

- №РН000004772 від 31.07.2019 на суму 15 020,22 грн;

- №РН000005383 від 29.08.2019 на суму 6259,20 грн, який відповідач частково оплатив у розмірі 10 900,00 грн, тоді як решту вартості отриманого товару у розмірі 10 379,42 грн відповідач не оплатив, як наслідок у відповідача перед позивачем виникло 10 379,42 грн основного боргу.

В підтвердження вищевказаних обставин поставки відповідачу товару позивачем надано копії відповідних видаткових накладних, скріплених підписами та печатками обох сторін.

Також, в підтвердження обставин часткової сплати відповідачем вартості отриманого товару позивач надав копії платіжних доручень №186 від 27.08.2019 на суму 7500,00 грн та №191 від 02.09.2019 на суму 3400,00 грн.

Отже, посилаючись на те, що відповідач повного розрахунку за отриманий договір не провів, позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Коневласник» 10 379,42 грн.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами .

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд у відповідності до ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, подані докази і письмові пояснення позивача, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ч. 1 ст. 265, ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Приписами ст. ст. 655, 692, 627, 530 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду вищезазначеного, суд дійшов висновку, що підписання відповідачем видаткових накладних №РН000004772 від 31.07.2019 та №РН000005383 від 29.08.2019 без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості поставленого товару свідчить про прийняття відповідачем цього товару за вказаними накладними та, відповідно, породжує для ТОВ «Ресторан «Коневласник» обов`язок по сплаті вартості отриманого товару у строк: за видатковою накладною №РН000004772 від 31.07.2019 на суму 15 020,22 грн до 14.08.2019; за видатковою накладною №РН000005383 від 29.08.2019 на суму 6259,20 грн до 12.09.2019.

Згідно з ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Однак, належних та допустимих доказів сплати відповідачем решти вартості отриманого за договором товару на суму 10 379,42 грн суду не надано.

За таких обставин, беручи до уваги наведені нормативні приписи, оскільки відповідач взяті на себе грошові зобов`язання не виконав, залишок заборгованості за договором не сплатив, враховуючи арифметичну відповідність суми боргу обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з ТОВ «Ресторан «Коневласник» 10 379,42 грн підлягає задоволенню як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Витрати позивача по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 12, 129, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ресторан «Коневласник» (08344, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Проців, вул. Комсомольська, 12-А, ідентифікаційний код 35319953) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Маруся бевереджиз юкрейн» (04201, м. Київ, вул. Юрія Кондратюка, буд. 4-В, оф. 72, ідентифікаційний код 33399843) 10 379 (десять тисяч триста сімдесят дев`ять) грн 42 коп. та 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням пункту 4 Прикінцевих положень Господарського процесуального кодексу України.

Рішення складено та підписано 10.08.2020.

Суддя В.А. Ярема