СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2020 р. Справа № 905/2030/19 (905/1159/20)

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М.

за участю секретаря судового засідання Пронози А.П.

за участю представників:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Геркулес», м. Краматорськ (вх. № 1722 Д/3) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.06.2020 у справі № 905/2030/19 (905/1159/20) (суддя Чорненька І.К.), постановлену за результатами розгляду матеріалів за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Геркулес», м. Краматорськ до відповідача - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, м. Дніпро про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.02.2020 №, -

ВСТАНОВИЛА:

23.06.2020 до Господарського суду Донецької області надійшла позовна заява б/н від 09.06.2020 Приватного акціонерного товариства «Геркулес» до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.02.2020 № (вимога немайнового характеру).

Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач послався на здійснення відповідачем документальної позаплановою невиїзної перевірки, за результатом якої ГУ ДПС у Дніпропетровській області складений акт №2043/04-36-05-04/25117467 від 16.01.2020, з порушенням п.п.42.2, 42.4 ст. 42 та п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим, на думку позивача, дана перевірка є незаконною, акт перевірки складений з грубим порушенням вимог Податкового кодексу України, та просить визнати противоправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 14.02.2020 №.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.06.2020 у справі № 905/2030/19 (905/1159/20) відмовлено у відкритті провадження за позовною б/н від 09.06.2020 Приватного акціонерного товариства «Геркулес» до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.02.2020 № (вимога немайнового характеру) згідно пункту 1 частини першої статті 175 Господарського процесуального кодексу України та повернуто позовну заяву позивачу разом з доданими до неї документами.

Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що за своєю правовою природою заявлені ПрАТ «Геркулес» позовні вимоги про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.02.2020 №, є вимогами немайнового характеру, тобто вимогами, які не підлягають вартісній оцінці. Суд визначився, що вказані позовні вимоги:

-не відповідають визначеному частиною другою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства переліку спорів, які підлягають вирішенню в межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник;

-не містять ознаки предметної та суб`єктної юрисдикції господарського суду, а отже відносяться до юрисдикції адміністративного суду;

-не відповідають визначеному пунктом 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу переліку спорів, стороною в яких є боржник стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, які підвідомчі господарським судам.

Позивач із даною ухвалою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, зокрема статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, що призвело до постановлення незаконної ухвали, просить на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.06.2020 у справі № 905/2030/19 (905/1159/20) скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також скаржник просить поновити йому строк на апеляційне оскарження даної ухвали, посилаючись на частину другу статті 256 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначив, що в даному випадку відповідач має грошові вимоги до боржника (позивача), які виникли на підставі акту документальної позаплановою невиїзної перевірки №2043/04-36-05-04/25117467 від 16.01.2020 та податкового повідомлення-рішення від 14.02.2020 №, а абзацом четвертим частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що у разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи. Таким чином, на думку скаржника, Кодекс України з процедур банкрутства допускає, що відповідачем у спорі, який розглядається у межах справи про банкрутство може бути суб`єкт владних повноважень. На переконання позивача, закріплення у КУзПБ принципу офіційного з`ясування всіх обставин справи, притаманного виключно адміністративному судочинству, робить можливим та покликаний забезпечити розгляд всіх спорів, у т.ч. тих, що зазвичай розглядаються у порядку адміністративного судочинства, учасником яких є боржник, саме в рамках справи про банкрутство.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2020 для розгляду справи № 905/2030/19 (905/1159/20) сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пушай В.І.

Ухвалою суду від 20.07.2020 поновлено скаржнику строк на подання апеляційної скарги та відкрито апеляційне провадження у справі № 905/2030/19 (905/1159/20) з розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Геркулес», м. Краматорськ на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.06.2020. Відповідачу запропоновано надати суду у до 03.08.2020 відзиву на апеляційну скаргу. Розгляд справи призначено на 11.08.2020 об 11:00 год. Явку представників учасників справи вирішено визнати необов`язковою.

Відповідач у справі не скористався своїм правом, передбаченим частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України, та у строк, встановлений судом, не подав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до частини третьої статті 263 цього Кодексу не перешкоджає перегляду оскаржуваного додаткового рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Розпорядженням керівника апарату Східного апеляційного господарського суду від 10.08.2020 у зв`язку з відпусткою судді Пушай В.І., який входить до складу колегії суддів, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №905/2030/19 (905/1159/20).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2020 для розгляду справи № 905/2030/19 (905/1159/20) сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А., суддя Пелипенко Н.М.

Представники сторін в судове засідання 11.08.2020 не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про що свідчать відповідні повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень.

Відповідно до частин другої та третьої статей 120, 270 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що явка представників учасників справи судом обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників сторін, які належним чином повідомлені про судовий розгляд справи апеляційним господарським судом.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Геркулес», м. Краматорськ на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.06.2020 у справі № 905/2030/19 (905/1159/20) не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Донецької області від 18.11.2019 відкрито провадження у справі №905/2030/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Геркулес» ().

Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 21.10.2019 №2597-VIII.

Відповідно до частини першої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно частини першої статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Стаття 45 Господарського процесуального кодексу України визначає, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідно до частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Відповідно до частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів враховує, що за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси в тому числі майна, для забезпечення повного або часткового задоволення вимог кредиторів та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Концентрація спорів щодо майна банкрута в межах справи про банкрутство забезпечить реалізацію контролю суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, за діяльністю боржника є ефективним засобом юридичного захисту прав як банкрута, так і кредиторів та узгоджується з приписами норм Кодексу України з процедур банкрутства.

З огляду на положення законодавства України, чинного на теперішній момент, законодавець підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи (такі правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19 та від 28.01.2020 у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19)).

Як вбачається з матеріалів справи, 23.06.2020 Приватним акціонерним товариством «Геркулес» до господарського суду заявлено позовну вимогу немайнового характеру до відповідача - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.02.2020 №, тобто вимогу, що не підлягає вартісній оцінці, тому відсутні правові підставі стверджувати, що на позовні вимоги у даній справі поширюються положення щодо належності спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство.

Слід також зазначити, що хоча Кодекс України з процедур банкрутства і допускає можливість того, що відповідачем у спорі, який розглядається у межах справи про банкрутство, може бути суб`єкт владних повноважень, але цей спір повинен носити, зокрема, майновий характер. При цьому суд у спорі боржника із суб`єктом владних повноважень вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи, тому аргументи скаржника з цього приводу є помилковими.

Звідси, є вірними висновки суду першої інстанції про те, що заявлені у даній справі позовні вимоги позивача (боржника) ПрАТ «Геркулес» до податкового органу - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області не відповідають визначеному частиною другою статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства переліку спорів, які підлягають вирішенню в межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник, та не відповідають визначеному пункту 8 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу переліку спорів, стороною в яких є боржник стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, які підвідомчі господарським судам; не містять ознаки предметної та суб`єктної юрисдикції господарського суду, та відносяться до юрисдикції адміністративного суду.

Відповідно до пункту 1 частини першої, частини шостої статті 175 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із висновками місцевого господарського суду про відмову у прийнятті до розгляду позовної заяви Приватного акціонерного товариства «Геркулес» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання противоправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.02.2020 №.

При цьому, суд першої інстанції правомірно роз`яснив, що даний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Відповідно до частини першої статті 7 та частини першої статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктом владних повноважень є органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 р. № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу; та установлено, що: Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; Державна митна служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну митну політику, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування митного законодавства; Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності; Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Основні завдання та повноваження Державної податкової служби визначені в Положенні про Державну податкову службу, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227.

Згідно пункту 1 Положення Державна податкова служба України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом, предметом розгляду за яким, є перевірка законності рішення контролюючого органу та прийнятого за результатами проведення перевірки дотримання ПрАТ «Геркулес» вимог податкового законодавства відповідного податкового повідомлення-рішення.

Отже між сторонами у справі майнові, приватноправові відносини не виникли.

Спір про скасування податкового-повідомлення рішення є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який у спірних правовідносинах здійснює владні управлінські функції, а отже в даному випадку спір щодо оскарження його рішення належить до юрисдикції адміністративного суду.

Визначення терміну публічно-правовий спір наведено в пункті 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

За приписами цієї норми публічно-правовий спір - це спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, наявність хоча б однієї з ознак, перелічених у пункті 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для віднесення спору до категорії публічно - правових, які належать до юрисдикції адміністративних судів.

За наведеного колегією суддів відхиляються, як помилкові, доводи позивача, що даний позов підлягає розгляду в межах справи про банкрутство ПрАТ «Геркулес» в порядку господарського, а не адміністративного судочинства.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали Господарського суду Донецької області від 24.06.2020 у справі № 905/2030/19 (905/1159/20).

У зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Геркулес», м. Краматорськ на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.06.2020 у справі № 905/2030/19 (905/1159/20) залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.06.2020 у справі № 905/2030/19 (905/1159/20) залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на Приватне акціонерне товариство «Геркулес», м. Краматорськ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки касаційного оскарження передбачені статтями 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 13.08.2020.

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя Н.М. Пелипенко