ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"06" серпня 2020 р. Справа № 911/2145/20

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітязь 2010» від 20.07.2020 про видачу судового наказу

встановив:

До Господарського суду Київської області 27.07.2020 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Вітязь 2010» від 20.07.2020 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне об`єднання «Герц» заборгованості в розмірі 229150,00 грн, яка виникла за договором про надання послуг № 01/20 від 02.01.2020.

Розглянувши заяву вказану ТОВ «Вітязь 2010», суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

Приписами ч. ч. 2, 7 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно із приписами ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

ТОВ «Вітязь 2010» заявлено до стягнення з «Будівельне об`єднання «Герц» 229150,00 грн заборгованості.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2020 становить 2102,00 грн.

Отже сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 210200,00 грн.

Виходячи з приписів ч. 7 ст. 12 та ч. 1 ст. 148 ГПК України, суд зауважує, що заявлена до стягнення ТОВ «Вітязь 2010» сума заборгованості перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Приписами ч. 2 ст. 152 ГПК України врегульовано, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

За таких обставин суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу про стягнення з боржника 229150,00 грн заборгованості на підставі п. 3 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Водночас суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 148, п. 3 ч. 1 ст. 152, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вітязь 2010» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельне об`єднання «Герц» 229150,00 грн заборгованості.

Дана ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін