ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2020 р. Справа№ 920/874/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

за участю секретаря судового засідання Котенка О.О.

за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 15.07.2020

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сумської міської ради

на рішення Господарського суду Сумської області

від 03.03.2020 (суддя Котельницька В.Л.)

у справі №920/874/19

за позовом Комунального підприємства "Паркінг" Сумської міської ради

до відповідачів:

1) Приватного виробничо-комерційного малого підприємства "Агро"

2) Сумської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Сумської міської ради

2) Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Бурбики Тамари Анатоліївни

про визнання договорів купівлі-продажу недійсними,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Паркінг" Сумської міської ради звернулося до Господарського суду Сумської області з позовною заявою до Приватного виробничо-комерційного малого підприємства "Агро" та до Сумської обласної організації Всеукраїнської спілки автомобілістів, в якій просив суд першої інстанції:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу автостоянки № 3 "Пролісок" укладений 20.02.2019 між Приватним виробничо-комерційним малим підприємством "Агро" та Сумською обласною організацією всеукраїнської спілки автомобілістів, який був посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 733;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу автостоянки № 5 "Зарічна" укладений 20.02.2019 між Приватним виробничо-комерційним малим підприємством "Агро" та Сумською обласною організацією всеукраїнської спілки автомобілістів, який був посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 734.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Сумської області від 03.03.2020 у позові відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано відсутністю підстав для визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Сумська міська рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2020 у справі №920/874/19. Прийняти нове судове рішення, яким позов Комунального підприємства "Паркінг" Сумської міської ради задовольнити, а саме:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу автостоянки № 3 "Пролісок" укладений 20.02.2019 між Приватним виробничо-комерційним малим підприємством "Агро" та Сумською обласною організацією всеукраїнської спілки автомобілістів, який був посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 733;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу автостоянки № 5 "Зарічна" укладений 20.02.2019 між Приватним виробничо-комерційним малим підприємством "Агро" та Сумською обласною організацією всеукраїнської спілки автомобілістів, який був посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу та зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 734.

Також в апеляційній скарзі міститься клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2020 у справі № 920/874/19. Клопотання обґрунтоване тим, що копію оскаржуваного рішення суду отримано скаржником нарочно 16.03.2020.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача зазначає, що при вирішенні справи судом першої інстанції неправильно застосовано норми статтей 16, 203, 215 та 658 Цивільного кодексу України в частині правових наслідків недодержання відповідачами при вчиненні правочинів вимог закону та прав на укладення спірних договорів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що укладені між відповідачами договори купівлі-продажу автостоянок суперечать вимогам чинного законодавства та підлягають визнанню недійсними в судовому порядку, оскільки відповідачем-2 було продано відповідачу-1 за договорами купівлі-продажу від 20.02.2019 майно (автостоянки), яке на момент укладення цих договорів вже перебувало у власності територіальної громаді міста Суми та перебувало у користуванні позивача.

За твердженням скаржника, договори купівлі-продажу автостоянок від 20.02.2019 підлягають визнанню недійсними на підставі ч. 1 ст. 215, ст. 203 Цивільного кодексу України, оскільки укладаючи оспорювані договори з відповідачем-1, відповідач-2 не був власником цих автостоянок, що також суперечить вимогам ст. 658 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст відзиву відповідача-1 на апеляційну скаргу, та узагальнення його доводів

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-1 просив суд апеляційної інстанції рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в ній щодо скасування рішення суду є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства.

Короткий зміст відзиву відповідача-2 на апеляційну скаргу, та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів викладених в апеляційній скарзі, відповідач-2 зазначає, що судом першої інстанції зроблений правильний висновок про те, що позивачем належних та допустимих доказів державної реєстрації за ним права користування нерухомим майном автостоянок №3 "Пролісок" та №5 "Зарічна" не надано, що насамперед свідчить про відсутність у позивача права на звернення до суду з даним позовом, оскільки позивач у встановленому законом порядку не набув права користування майном, яке є предметом оспорюваних договорів.

Короткий зміст відзиву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів на апеляційну скаргу, та узагальнення її доводів

В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу, третя особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів наголошує на тому, що жодної обставини, яка б слугувала підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії, а саме, посвідчення оспорюваних договорів від 20.02.2019 продажу від австоянок №3 "Пролісок" та №5 "Зарічна" встановлено не було.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2020 апеляційну скаргу Сумської міської ради передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Тарасанко К.В., Шаптали Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2020 поновлено Сумській міській раді строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2020 у справі №920/874/19; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2020 у справі №920/874/19; призначено апеляційну скаргу до розгляду на 10.06.2020.

02.06.2020 до Північного апеляційного господарського суду від Сумської міської ради надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2020 клопотання Сумської міської ради про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №920/874/19 задоволено; розгляд справи №920/874/19 призначено в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2020 задоволено клопотання Комунального підприємства "Паркінг" Сумської міської ради про відкладення розгляду справи; розгляд справи відкладено до 15.07.2020.

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 14.07.2020 у справі №920/874/19 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №920/874/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя - доповідач) Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.07.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2020 у справі №920/874/19 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів Михальської Ю.Б., Тарасенко К.В. Розгляд справи вирішено здійснювати за раніше визначеною датою та часом.

В судове засідання, яке відбулося 15.07.2020 з`явилися представники відповідача-1 та третіх осіб на стороні позивача, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги Сумської міської ради.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання належним чином були повідомлені, оскільки явка представників позивача, відповідача-2, та третьої особи на стороні відповідачів у судове засідання не була визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим здійснювати розгляд апеляційної скарги у даній справі за відсутності вищевказаних представників.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Комунальне підприємство "Паркінг" Сумської міської ради (позивач у справі) утворене внаслідок припинення юридичної особи Дочірнього підприємства "Паркінг" Комунального оптово-роздрібного підприємства "Дрібнооптовий" Сумської міської ради та є правонаступником останнього (держану реєстрацію позивача проведено 25.11.2017). Засновником позивача згідно з даними Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є Сумська міська рада.

16.12.2015 Сумською міською радою прийнято рішення №112-МР "Про зарахування до комунальної власності територіальної громади міста Суми нерухомого майна". Пунктом 1 цього рішення №112-МР вирішено зарахувати до комунальної власності територіальної громади міста Суми будівлі, розташовані на території автостоянок за адресами: вул. Матюшенка, 47 в м. Суми; вул. Прокоф`єва, 16/1 в м. Суми; вул. Прокоф`єва, 16/2 в м. Суми; вул. Дем`яна Коротченка (на даний час Івана Сірка), 11 в м. Суми; вул. Дем`яна Коротченка, 30 в м. Суми.

27.04.2016 Сумською міською радою було прийняте рішення № 692-МР "Про передачу в користування та на баланс Дочірньому підприємству "Паркінг" Комунального оптово-роздрібного підприємства "Дрібнооптовий" Сумської міської ради майна комунальної власності територіальної громади міста Суми.

Спірні об`єкти нерухомого майна - автостоянки, що є предметами оспорюваних договорів, увійшли до Переліку майна комунальної власності територіальної громади міста Суми, яке було передано на баланс Дочірнього підприємства "Паркінг" Комунального оптово-роздрібного підприємства "Дрібнооптовий" Сумської міської ради.

Земельні ділянки під розташованими на них об`єктами нерухомого майна - автостоянками № 3 "Пролісок" та № 5 "Зарічна" перебувають у постійному користуванні позивача згідно рішення Сумської міської ради № 2047-МР від 26.12.2012.

04.05.2016 на виконання п.3 рішення Сумської міської ради №692-МР від 27.04.2016 "Про передачу в користування та на баланс Дочірньому підприємству "Паркінг" Комунального оптово-роздрібного підприємства "Дрібнооптовий" Сумської міської ради майна комунальної власності територіальної громади міста Суми" між Управлінням майна комунальної власності Сумської міської ради та Дочірнім підприємством "Паркінг" Комунального оптово-роздрібного підприємства "Дрібнооптовий" Сумської міської ради було укладено договори користування майном №УМКВк-0948, №УМКВк-0949, №УМКВк-0950, №УМКВк-0951 та №УМКВк-0952.

Згідно умов зазначених договорів користування майном Дочірньому підприємству "Паркінг" Комунального оптово-роздрібного підприємства "Дрібнооптовий" Сумської міської ради в користування та на баланс було передане майно комунальної власності територіальної громади міста Суми, у тому числі і таке, що знаходилося за адресами м. Суми, вул. Прокоф`єва, 16/1 (літери: "А" адміністративна будівля - 47,7 кв.м; "Б" гараж; "Д" убиральня; "Л" контейнер; № 1-4- огорожа; "І" замощення) та м. Суми, вул. Прокоф`єва, 16/2 (літери: "А" адміністративна будівля - 49,3 кв.м; № 1-5 - огорожа; "І" замощення).

Рішенням Сумської міської ради від 26.04.2017 №2065-МР було припинено юридичну особу Дочірнє підприємство "Паркінг" Комунального оптово-роздрібного підприємства "Дрібнооптовий" Сумської міської ради шляхом перетворення у Комунальне підприємство "Паркінг" Сумської міської ради.

08.05.2018 за територіальною громадою м. Суми в особі Сумської міської ради було зареєстровано право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на вищезазначені об`єкти нежитлової нерухомості (комплекс споруд, що використовується для розміщення автомобілів - стоянка автотранспорту), зокрема: по вул. Матюшенка, буд. 47 у м. Сумах, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 27534287 від 08.05.2018; по вул. Прокоф`єва, буд. 16/1 у м. Сумах, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 26090152 від 08.05.2018; по вул. Івана Сірка, буд. 11 у м. Сумах, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 27536030 від 08.05.2018; по вул. Прокоф`єва, буд. 16/2 у м. Сумах, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, запис про право власності № 27542152 від 08.05.2018; по вул. Івана Сірка, буд. 30 у м. Сумах, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; запис про право власності № 27542077 від 08.05.2018.

20.02.2019 між відповідачами у справі укладений договір купівлі-продажу автостоянки №3 "Пролісок", який був посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №733.

Відповідно до п. 1.2 даного договору купівлі-продажу, його предметом є: автостоянка №3 "Пролісок", з відповідними складовими частинами: будинок чергового "А", навіс "Б", навіс "В", навіс "Г", навіс "Д", огорожа "1-3", покриття, 1, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Прокоф`єва, будинок б/н.

Також 20.02.2019 між відповідачами укладений договір купівлі-продажу автостоянки №5 "Зарічна", який був посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу та зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №734.

Відповідно до п. 1.2 даного договору купівлі-продажу, його предметом є: автостоянка № 5 "Зарічна", з відповідними складовими частинами: будинок чергового "А", навіс "Б", навіс "В", навіс "Г", навіс "Д", навіс "Е", вбиральня "Ж", огорожа "1-3", покриття, 1, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Прокоф`єва, будинок б/н.

Причиною виникнення даного судового спору стало питання про наявність або відсутність підстав для визнання договорів купівлі-продажу від 20.02.2019 укладених між Приватним виробничо-комерційним малим підприємством "Агро" та Сумською обласною організацією всеукраїнської спілки автомобілістів недійсними.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 03.03.2020 у позові відмовлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Статтею 203 Цивільного кодексу України, передбачено загальні вимоги, додержання яких є для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із частин 1, 2 статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Отже, чинним законодавством визначено, що договір може бути визнаний недійсним лише з підстав, передбачених законом.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Таким чином для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Тобто, виходячи з наведених приписів позивач, звертаючись із даним позовом до суду з вимогою про визнання недійсним договору зобов`язаний довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків (п. 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.13 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з умовами договорів купівлі-продажу автостоянок від 20.02.2019 відповідач-2 передав у власність відповідачеві-1 нерухоме майно - автостоянки (пункти 1.1 договорів).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України права володіння, користування та розпоряджання своїм майном належать власникові, а право власності на об`єкти нежитлової нерухомості (комплекс споруд, що використовується для розміщення автомобілів - стоянка автотранспорту) виникло у Сумської міської ради з моменту державної реєстрації цього права - з 08.05.2018, тому користування КП "Паркінг" майном автостоянок могло б вважатися правомірним, якби таке майно було передане останньому Сумською міською радою після реєстрації за нею права власності, тобто після 08.05.2018.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази стосовно того, що нежитлова нерухомість (комплекс споруд, що використовується для розміщення автомобілів - стоянка автотранспорту) були передані в користування КП "Паркінг" на підставі рішень законного власника майна - Сумської міської ради, прийнятих у відповідності до ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" після реєстрації за Сумською міською радою права власності.

Як встановлено у ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно з вимогами ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають: право власності; речові права, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; іпотека; право довірчої власності; інші речові права відповідно до закону; право власності на об`єкт незавершеного будівництва; заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Зважаючи на викладене, право КП "Паркінг" Сумської міської ради на користування майном автостоянок підлягає державній реєстрації.

За наведених обставин ненадання позивачем належних та допустимих доказів державної реєстрації за ним права користування нерухомим майном автостоянок №3 "Пролісок" та №5 "Зарічна" свідчить про відсутність у позивача права на звернення до суду з даним позовом, оскільки позивач у встановленому законом порядку не набув права користування майном, яке є предметом оспорюваних договорів.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як встановлено у ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За правилами ч. 1, ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Пунктом 1) ч. 1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2018 №142984200 за Сумською обласною організацією Всеукраїнської спілки автомобілістів, зареєстроване право власності на автостоянку №3 "Пролісок" за адресою м. Суми, вул. Прокоф`єва, буд. б/н, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Відповідно до даних Витягу у власності другого відповідача перебувають наступні об`єкти: будинок чергового "А", навіс "Б" навіс "В", навіс "Г" навіс "Д", огорожа "1-3", покриття, 1.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2018 №142982923 за Сумською обласною організацією Всеукраїнської спілки автомобілістів, зареєстроване право власності на автостоянку №5 "Зарічна" за адресою м. Суми, вул. Прокоф`єва, буд. б/н, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Відповідно до до даних Витягу у власності другого відповідача перебувають наступні об`єкти: будинок чергового "А", навіс "Б", навіс "В" навіс "Г" навіс "Д", навіс "Е", вбиральня "Ж", огорожа "1-3", покриття, 1.

Наведені вище обставини та докази на їх підтвердження доводять, що станом на 27.10.2018 Сумська обласна організація Всеукраїнської спілки автомобілістів, була законним власником майна автостоянок №3 "Пролісок" за адресою: м. Суми, вул. Прокоф`єва, буд. б/н та №5 "Зарічна" за адресою: м. Суми, вул. Прокоф`єва, буд. б/н, і таке право власності було зареєстроване у встановленому законом порядку.

Вказане у витягах з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.10.2018 №142984200 та від 27.10.2018 №142982923 майно автостоянок №3 "Пролісок" та №5 "Зарічна" є предметом оспорюваних договорів купівлі-продажу, укладених 20.02.2019 між Сумською обласною організацією Всеукраїнської спілки автомобілістів та ПВКМП "Агро".

Доказів встановлення незаконності набуття Сумською обласною організацією Всеукраїнської спілки автомобілістів права власності на майно автостоянок №3 "Пролісок" та №5 "Зарічна" матеріали даної справи не містять.

При посвідченні оспорюваних договорів купівлі-продажу нотаріусом були виконані вимоги п.п. 2.1 п. 2 Глави 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а саме перевірено відсутність податкової застави, заборони відчуження або арешту нерухомого майна, яке є предметом договорів купівлі-продажу.

Тобто нотаріусом дотримано процедуру посвідчення договорів купівлі-продажу автостоянок №3 "Пролісок" та №5 "Зарічна", укладених 20.02.2019, у т.ч. перевірені усі обставини, про які зазначалося вище, що свідчить про укладення цих договорів у встановленому чинним законодавством порядку.

Підсумовуючи вищевикладене, колегією суддів за наслідками розгляду справи в апеляційному порядку встановлено, що оспорювані правочини жодним чином не порушують права та інтереси позивача, так як він не є власником нерухомого майна за вищевказаними договорами, тому підстав для захисту цих прав і інтересів у спірних правовідносинах у розумінні статті 15 Цивільного кодексу України шляхом подання цього позову (частина 1 статті 16 Цивільного кодексу України) у позивача немає.

Неведене узгоджується з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду викладеною у постанові від 12.03.2019 у справі № 910/22422/17.

За таких обставин колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Сумської міської ради є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Сумської міської ради залишити без задоволення, рішення Господарського суду Сумської області від 03.03.2020 у справі №920/874/19 - без змін.

Матеріали справи №920/874/19 повернути до Господарського суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано головуючим суддею Іонніковою І.А., суддею Михальською Ю.Б. - 07.08.2020 та суддею Тарасенко К.В. - 10.08.2020, після виходу з відпустки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко