УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Київ

07.08.2020справа № 910/10068/20

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., розглянувши матеріали позовної заяви громадської організації «Громадська рада доброчесності» (04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, буд. 4Б; ідентифікаційний код 41711320)

до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (01601, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5; ідентифікаційний код 37316378)

про зобов`язання припинити порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №263387 та заборону використання знака для товарів і послуг за свідоцтвом України №263387,

без виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація «Громадська рада доброчесності» (далі - Організація) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - Комісія) про:

- зобов`язання відповідача припинити порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №263387, власником якого є Організація;

- заборонити відповідачу використовувати знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №263387 та схожих з ним позначень без дозволу позивача всіма такими способами: застосування його в мережі Інтернет; застосування його в назві доменних імен.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.07.2020 позовну заяву залишено без руху; встановлено позивачу семиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання суду документа, який підтверджує сплату судового збору у сумі 4 204 грн.

Ухвала господарського суду міста Києва від 22.07.2020 була надіслана позивачу 23.07.2020 на адресу: 04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, буд. 4Б.

Позивач отримав вказану ухвалу 28.07.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором №866.

Таким чином, Організація повинна була усунути недоліки до 03.08.2020 включно.

Організація вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 22.07.2020 у визначений строк не виконала, проте подала суду заяву про усунення недоліків, в якій просила суд « 1. Продовжити Громадській організації «Громадська рада доброчесності» строк на усунення недоліків позовної заяви. 2. Зменшити Громадській організації «Громадська рада доброчесності» розмір судового збору за подання позову до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про припинення порушення прав інтелектуальної власності до 2 102 грн. 00 коп.».

Так, заява про усунення недоліків не містить обґрунтування необхідності продовження Організації процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви.

Відповідно до частини першої статті 113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з частинами першою та другою статті 114 ГПК України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Частиною другою статті 174 ГПК України передбачено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з частиною другою статті 4 Закону за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2 102 грн.

Так, позивачем по суті заявлено дві вимоги немайнового характеру (зобов`язання припинити порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №263387 та заборону використання знака для товарів і послуг за свідоцтвом України №263387),

Таким чином, за подання даної позовної заяви необхідно було сплатити судовий збір у сумі 4 204 грн. (2 102 грн. + 2 102 грн.), про що було зазначено в ухвалі господарського суду міста Києва від 22.07.2020 про залишення позову без розгляду і встановлено позивачу строк у 7 днів для усунення недоліків, який відповідає приписам статті 174 ГПК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

За приписом частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною четвертою статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на відсутність мотивів позивача щодо продовження останньому процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви, суд відмовляє у задоволенні клопотання Організації про продовження процесуального строку на усунення недоліків позовної заяви.

Натомість Організація у заяві про усунення недоліків позовній заяві просить суд зменшити розмір судового збору з огляду на те, що відповідно до пункту 1.1 статуту Організації вона є неприбутковою організацією та утримується за рахунок членських внесків, благодійної допомоги та не отримує доходи.

Згідно з частинами першою та другою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 8 Закону передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Вказаною статтею передбачено умови за яких суд може зменшити розмір судового збору; до числа відповідних умов не належить статус позивача як громадської неприбуткової організації.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для зменшити розмір судового збору Організації.

Водночас, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття рішення у справі.

Тобто, передбачена законодавчо можливість зменшення розмір судового збору не є безумовною підставою для її застосування судом у разі самого лише заявлення відповідного клопотання без підтвердження викладених доводів належними доказами.

Пунктом 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 №01-06/2093/15 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» роз`яснено, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади).

Відтак, відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком. При цьому, це право суду закон пов`язує із встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

Разом з тим, Законом не визначено обставин, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов`язку вчинення відповідних дій, а обґрунтування відповідних обставин покладається на заінтересовану сторону.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади. Отже, самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 8 Закону господарський суд міста Києва позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні зменшенні розміру судового збору.

Суд також зазначає, що позивачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність належних підстав для зменшення розміру судового збору, саме ж лише посилання, що позивач є неприбутковою організацією та забезпечується за рахунок членських внесків, не може вважатися підставою для зменшення розміру судового збору.

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

Згідно з частинами четвертою, шостою - восьмою статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Оскільки позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі господарського суду міста Києва від 22.07.2020, то є підстави для повернення позову на підставі частини четвертої статті 174 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234 та 235 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути громадській організації «Громадська рада доброчесності» (04053, м. Київ, пров. Бехтерівський, буд. 4Б; ідентифікаційний код 41711320).

Копію позовної заяви залишити в суді.

Ухвала набрала законної сили 07.08.2020 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва.

Суддя О.В. Марченко