УХВАЛА

про визнання дій зловживанням процесуальними правами

03.08.2020Справа № 910/17424/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Лук`янчук Д.Ю., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаенерго"

про відвід судді

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тисагаз"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаенерго"

про стягнення 14 802 557,44 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаенерго" до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Тисагаз";

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс"

про визнання поруки припиненою

за участю представників сторін:

від позивача (за первісним позовом) - Карапетян А.Р.;

від відповідача-1 (за первісним позовом) - не з`явився;

від відповідача-2 (за первісним позовом) - Яковюк Л.Ю.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Тисагаз" (далі - ТОВ "Тисагаз", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогаз-Альянс" (далі - ТОВ "Нафтогаз-Альянс", відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаенерго" (далі - ТОВ "Альфаенерго", відповідач-2) про солідарне стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № ПГ-20/12/16 від 20.12.2016 р. та договором поруки № 01-18 від 28.09.2018 р. у сумі 14 802 557,44 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.01.2020 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання. Цією ж ухвалою сторонам надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки, судом визначено строк для подання заяв, клопотань, пояснень, передбачений законом.

У підготовчому засіданні відповідач-2 - ТОВ "Альфаенерго" подав зустрічний позов до ТОВ "Тисагаз" та ТОВ "Нафтогаз-Альянс" про визнання поруки за договором № 01-18 від 28.09.2018 р. припиненою. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2020 р указаний позов був прийнятий судом до розгляду разом із первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2020 р., постановленою у формі протоколу судового засідання, підготовче провадження у справі було закрите, розгляд справи призначено по суті на 15.06.2020 р.

Після закриття підготовчого засідання від ТОВ "Нафтогаз-Альянс" (відповідача-1 за первісним позовом) надійшла зустрічна позовна заява до ТОВ "Тисагаз" та ТОВ "Альфаенерго" про визнання недійсним договору купівлі-продажу природного газу № ПГ-20/12/16 від 20.12.2016 р. Проте, вказаний зустрічний позов був повернутий ухвалою суду від 20.05.2020 р. заявнику без розгляду у зв`язку із пропуском процесуального строку для його подачі.

Не погодившись з указаною ухвалою, відповідач-1 (за первісним позовом) подав на неї апеляційну скаргу, тому суд направив до апеляційного суду копії відповідних матеріалів оскарження, як це передбачено п.п. 17.10, 17.12 Перехідних положень ГПК України (в редакції внесених змін, згідно з якими у разі оскарження ухвали про повернення зустрічного позову, до суду апеляційної інстанції направляються лише копії матеріалів оскарження, необхідних для розгляду апеляційної скарги) та розпочав розгляд справи по суті 15.06.2020 р.

У судовому засіданні 15.06.2020 р. представник ТОВ "Нафтогаз-Альянс" заявив клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з необхідністю направлення матеріалів справи до суду апеляційної інстанції для розгляду його апеляційної скарги на ухвалу суду від 20.05.2020 р. про повернення зустрічного позову. За результатами розгляду цього клопотання ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 15.06.2020 р., відповідачу-1 було відмовлено у його задоволенні як необґрунтованому та такому, що свідчить про зловживання ТОВ "Нафтогаз-Альянс" своїми процесуальними правами.

Указане засідання у зв`язку із неявкою представника відповідача-2 за первісним позовом (ТОВ "Альфаенерго") було відкладене до 20.07.2020 р., про що були повідомлені під розписку учасники справи, присутні у судовому засіданні, зокрема, й представник відповідача-1 за первісним позовом (ТОВ "Нафтогаз-Альянс").

Проте, у судове засідання, призначене на 20.07.2020 р., представник відповідача-1 за первісним позовом, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. У той же час, відповідач-1 подав заяву по відвід головуючого судді у справі Головіної К. І., у якій зазначив, що ТОВ "Нафтогаз-Альянс" стало відомо про ненаправлення суддею справи за його апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції, а продовжено її розгляд у порушення п. 17.12 Перехідних положень ГПК України, що на думку відповідача-1 свідчить про упередженість головуючого судді у вирішенні спору та є підставою для його відводу.

За результатами розгляду вказаного відводу судом була постановлена ухвала від 20.07.2020 р., якою відвід судді Головіної К. І. визнано необґрунтованим, відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Нафтогаз-Альянс" про відвід головуючого у справі. Цією ж ухвалою дії ТОВ "Нафтогаз-Альянс" щодо заявлення відводу судді визнано зловживанням своїми процесуальними правами та попереджено ТОВ "Нафтогаз-Альянс" про те, що при повторному зловживанні в подальшому своїми процесуальними правами до нього можуть бути застосовані заходи процесуального примусу, передбачені ст. 132 ГПК України.

У тому ж судовому засіданні (20.07.2020 р.) за зухвалу поведінку представника відповідача-2 (ТОВ "Альфаенерго") - адвоката Яковюк Л. Ю. під час розгляду справи, що виявилась у порушенні порядку ведення судового засідання, встановленого головуючим суддею, некоректних висловлюваннях вказаного представника та прояві неповаги до суду, головуючий у справі був змушений застосувати заходи процесуального примусу до представника відповідача-2, передбачені ст. 132 ГПК України, у вигляді попередження, а у подальшому - за повторне вчинення таких дій - видалення із зали судового засідання.

У наступному судовому засіданні, призначеному на 03.08.2020 р., представник відповідача-2 (ТОВ "Альфаенерго") Яковюк Л. Ю. подав заяву про відвід головуючого судді у справі Головіної К. І., яка була мотивована аналогічними підставами для відводу, що були викладені у заяві ТОВ "Нафтогаз-Альянс" від 20.07.2020 р., а саме - не направлення до суду апеляційної інстанції усіх матеріалів справи за апеляційною скаргою ТОВ "Нафтогаз-Альянс" на ухвалу суду від 20.05.2020 р. про повернення зустрічного позову.

У судовому засіданні представник відповідача-2 за первісним позовом (ТОВ "Альфаенерго") підтримав заявлений відвід, просив його задовольнити.

Представник позивача (за первісним позовом) - ТОВ "Тисагаз" проти задоволення заяви про відвід судді заперечив, вказав на чергове зловживання відповідачем-2 своїми процесуальними правами та затягування розгляду даної справи, а тому просив застосувати заходи процесуального примусу до вказаного учасника справи.

Представник відповідача-1 за первісним позовом, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із продовженням карантину, запровадженого постановою Кабінетом міністрів України № 211 від 11.03.2020 р., що спричинило неможливість забезпечити явку в судове засідання представника, у якому судом було відмовлено як у необґрунтованому.

При цьому суд виходив з того, що дійсно, з 12.03.2020 р. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" та постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" (із внесеними до неї змінами) на всій території України було запроваджено карантин.

Проте, постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Києві). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 - перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, у тому числі, брати участь у судових засіданнях. А згідно з положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Водночас, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України). Про вказаний правовий висновок зазначив Верховний Суд у постанові КГС від 16.07.2020 р. по справі № 924/369/19.

Отже, дослідивши заяву ТОВ "Альфаенерго" від 03.08.2020 р. про відвід головуючого у справі, суд дійшов висновку, що відповідач-2 зловживає своїми процесуальними правами, виходячи з наступного.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід судді. Зокрема, згідно зі ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 ГПК України якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

За змістом частини 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Слід зазначити, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право (вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 08.05.2018 р. у справі № 910/1873/17).

Відповідно до пункту 11 частини 3 статті 2 ГПК України однією із основних засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Частиною 2 статті 43 ГПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин, суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, а саме: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин,заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п. 1).

Як вже було зазначено, 20.07.2020 р. відповідачем-1 - ТОВ "Нафтогаз-Альянс" був заявлений відвід судді Господарського суду міста Києва Головіній К. І. від розгляду даної справи з підстав не направлення до суду апеляційної інстанції усіх матеріалів справи у зв`язку з поданням апеляційної скарги ТОВ "Нафтогаз-Альянс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.05.2020 р. про повернення зустрічного позову. За результатами розгляду вказаної заяви у задоволенні відводу судді було відмовлено ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2020 р.

Проте, не зважаючи на такі обставини, відповідач-2 - ТОВ "Альфаенерго" 03.08.2020р. знову подало заяву про відвід судді по справі, мотивуючи його тими самими підставами та обґрунтовуючи тими самими обставинами.

Суд вважає, що подання ТОВ "Альфаенерго" заяви про відвід судді Головіної К. І. від 03.08.2020 р. є зловживанням процесуальними правами, що виражається у заявленні завідомо безпідставного відводу, оскільки заявник, будучи обізнаним про результати вирішення попередньої заяви про відвід, знаючи, що за змістом ч. 5 ст. 38 ГПК України у разі заявлення повторного відводу з підстав, розглянутих раніше, суд залишає таку заяву без розгляду, а також з положеннями частини 4 статті 35 ГПК України, відповідно до якої незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу, вчиняє дії, які зумовлюють затягування розгляду даної справи, що виключає можливість своєчасного її розгляду.

Водночас, статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названої Конвенції.

При вирішенні питання про наявність в діях відповідача-2 ознак зловживання правами, суд враховує також поведінку представника відповідача-2 - ТОВ "Альфаенерго" (адвоката Яковюк Л. Ю., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю КС № 8798/10 від 07.02.2020 р., видане за рішенням Ради адвокатів Київської області, який є повноважним представником відповідача-2 на представництво його інтересів в суді), у минулому судовому засіданні від 20.07.2020 р., за що до вказаної особи протокольними ухвалами суду були застосовані заходи процесуального примусу у вигляді попередження та видалення із зали судового засідання, що потягло відкладення розгляду справи.

Вищевказані дії відповідача-2, зокрема подання заяви про відвід судді від 03.08.2020р., спрямовані на умисне затягування судового процесу, порушують права інших учасників судового процесу та суперечать вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна.

Відповідно до ч. 3 ст. 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

На підставі викладеного, зважаючи на встановлений факт зловживання відповідачем-2 своїми процесуальними правами, суд дійшов висновку, що заяву ТОВ "Альфаенерго" про відвід судді необхідно залишити без розгляду.

Крім того, суд враховує положення частини 4 ст. 43 ГПК України, відповідно до яких суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"; рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010; рішення Суду у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011).

Отже, суд зобов`язаний виявляти зловживання сторонами своїми процесуальними правами, а також протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи.

Відповідно до частини 1 статті 131 ГПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Згідно зі статтею 132 ГПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 2 частини 1 статті 135 ГПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Частиною 3 статті 135 ГПК України у випадку невиконання процесуальних обов`язків, зловживання процесуальними правами представником учасника справи суд, з урахуванням конкретних обставин справи може стягнути штраф як з учасника справи, так і з його представника.

Враховуючи те, що заява про відвід судді від 03.08.2020 була підписана директором ТОВ "Альфаенерго", а вищевказані дії у судовому засіданні від 20.07.2020 р. вчиняв представник цього товариства (Яковюк Л. Ю.), суд вважає за необхідне застосувати заходи процесуального примусу за зловживання процесуальними правами до сторони спору - ТОВ "Альфаенерго", яке видало довіреність вказаній особі на представництво своїх інтересів, а тому застосовує до відповідача-2 штраф у розмірі 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 10 510,00 грн., який стягується у дохід Державного бюджету України.

Згідно приписів частини 5 статті 135 ГПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, 132, 135, 234 ГПК України, Господарський суд м. Києва -

УХВАЛИВ:

Визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаенерго", вчинені 03.08.2020 р. шляхом подання завідомо безпідставного відводу судді, спрямованого на перешкоджання розгляду даної справ - зловживанням своїми процесуальними правами.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаенерго" про відвід судді Головіної К. І. залишити без розгляду.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфаенерго" (04114, м. Київ, вул. Пріорська, 14, ідентифікаційний код 37401908) в дохід Державного бюджету України штраф у розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн. 00 коп. за зловживання процесуальними правами.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті та проголошена її вступна та резолютивна частина в судовому засіданні 3 серпня 2020 року.

Повний текст ухвали підписаний 10 серпня 2020 року.

Дана ухвала в частині абзацу 3 є виконавчим документом відповідно до частини 5 статті 135 Господарського процесуального кодексу України.

Строк пред`явлення даної ухвали до виконання - до 03.11.2020 р.

Стягувачем за даною ухвалою є: Державна судова адміністрація України (01021, м. Київ, вул. Липська, буд. 18/5; ідентифікаційний код 26255795).

Боржником за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфаенерго" (04114, м. Київ, вул. Пріорська, 14, ідентифікаційний код: 37401908).

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, визначеними ст.ст. 256-259 ГПК України.

Суддя Головіна К. І.