ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2020 р.м. ХарківСправа № 922/1182/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватне акціонерне товариство "Концерн АВЕК ТА КО", 61002, м. Харків, вул. Сумська, 70, код 22649344
до Харківська міська рада, 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, код 04059243
про визнання договору укладеним
за участю представників:

позивача - Єлісєєв М.І. (ордер АХ 31013582 від 15.05.2020)

відповідача - Коваль Г.Ю.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Концерн АВЕК ТА КО" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Харківської міської ради (відповідач) в якому просить суд визнати укладеним договір оренди землі в редакції позовної заяви.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2020, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.04.2020 було залишено позовну заяву без руху.

05.05.2020 позивач подав до господарського суду Харківської області заяву (вх. № 10246) про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 07.05.2020 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та розпочато підготовче провадження.

Відповідач надав відзив на позовну заяву (вх. №11933 від 27.05.2020) в якому проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні, вказуючи на те, що позивачем порушено термін укладання договору, вимог Положення про оренду землі, відсутність правильного розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки та відомостей щодо категорії землі.

Позивачем надано відповідь на відзив відповідача (вх. № 12919 від 09.06.2020), а відповідачем заперечення (вх. № 13551 від 16.06.2020) до яких останнім додано акт обстеження земельної ділянки від 28.05.2020.

22.06.2020 позивач звернувся до суду з клопотанням (вх. №14061) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

13.07.2020 позивач звернувся до суду з клопотанням (вх. №15895) про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Згідно вимог статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства зокрема є: 1) верховенство права, 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, 4) змагальність сторін, 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення.

Згідно ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи вимоги зазначених норм, судом, з метою дотримання завдань господарського судочинства та здійснення всіх дій, що необхідні для реалізації завдань підготовчого провадження (остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті) були прийняті та долучені всі подані сторонами докази протокольною ухвалою від 22.06.2020 та протокольною ухвалою від 13.07.2020.

Ухвалою суду від 13.07.2020 було закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 22.07.2020.

В судовому засіданні, яке розпочалося 22.07.2020 було оголошено перерву до 27.07.2020.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримував позовні вимоги.

Представник відповідача, в судовому засіданні, проти позову заперечував.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання відповідача.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 27.07.2020 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

На підставі рішення Господарського суду Харківської області від 16.04.2007 р. у справі №37/549-06 ПрАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» (далі - позивач) є власником нежитлової будівлі літ. «А-2» по вул. Академіка Павлова, 165-В у м. Харкові. Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.05.2007 р. №14447310, реєстраційний номер 2П6750, номер запису 4514 в книзі 1.

Пунктом 16 додатку 4 до рішення 22 сесії Харківської міської ради (далі - відповідач) 7 скликання від 17.10.2018 р. №1241/18 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» Публічному акціонерному товариству «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО»:

- змінено вид використання земельної ділянки площею 0,3014 га (кадастровий номер :09:002:0081) по вул. Академіка Павлова, 165-В з «для реконструкції нежитлової будівлі літ. «А-2» під кафе з офісними приміщеннями та об`єктами соціальної інфраструктури та будівництва гостьової автостоянки з тимчасовими місцями для торгівлі» на «для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-2».

- надано в оренду строком до 01.11.2025 земельну ділянку площею 0,3014 га (кадастровий номер :09:002:0081) комунальної власності за рахунок земель житлової та громадської забудови для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-2» по вул. Академіка Павлова, 165-В (Київський район).

Рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» від 28.08.2017 р. змінено тип товариства з «публічне акціонерне товариство» на «приватне акціонерне товариство».

Рішенням загальних зборів акціонерів ПрАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» від 17.12.2019 р. (протокол №3/19 позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» від 17.12.2019 р.) внесені зміни до статуту ПрАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» шляхом викладення його у новій редакції.

19.12.2019 р. проведено державну реєстрацію змін до статуту ПрАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО». Згідно ст. 18 нової редакції статуту ПрАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» змінено назву одноособового виконавчого органу ПрАТ «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» з «генеральний директор» на «президент».

Пунктом 3 додатку 3 до рішення 24 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 19.12.2018 р. №1370/18 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» внесено зміни до пункту 16 додатку 4 до рішення 22 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 17.10.2018 № 1241/18, замінено слова «Публічне акціонерне товариство» словами «Приватне акціонерне товариство».

Відповідно до вказаних рішень Харківської міської ради, позивач засобами поштового зв`язку (трек-номер 324) направив до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради лист від 21.02.2019 р. №124/1 з доданням до нього договору оренди землі з метою його підписання відповідачем. Договір оренди землі направлений відповідачу у двох примірниках, підписаних генеральним директором позивача ОСОБА_1 . Будь-якої реакції на це з боку відповідача не відбулось.

Зміст цього договору оренди землі був підготовлений і наданий позивачу Департаментом земельних відносин Харківської міської ради та був підписаний позивачем і направлений відповідачу без жодних змін. При підготовці договору оренди Департаментом земельних відносин Харківської міської ради 12.11.2018 р. був підготовлений Розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, грошова оцінка яких проведена станом на 01.01.2013 року №б/н, який також був погоджений позивачем.

06.09.2019 р. позивач повторно звернувся до відповідача листом №625, у якому просив надіслати на адресу позивача підписаний двома сторонами примірник договору оренди землі (об`єкт оренди - земельна ділянка, несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови, яка знаходиться м. Харків, вул. Академіка Павлова, 165-В, кадастровий номер :09:002:0081 загальною площею 0,3014 га.). На це листом від 20.09.2019 р. №7018/0/225-19 Департамент земельних відносин Харківської міської ради повідомив позивача про те, що рішенням 26 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 17.04.2019 р. №1554/19 затверджено Положення про оренду землі в м. Харкові, і що відповідно до п. 7.2 цього Положення невиконані рішення Харківської міської ради про надання в оренду земельних ділянок, поновлення договорів, прийняті до введення в дію цього Положення, підлягають виконанню шляхом укладення договорів оренди землі за типовою формою (що додається) протягом 4 місяців із моменту набрання чинності вказаним Положенням. Також у цьому листі зазначено, що враховуючи викладене питання щодо оформлення договору оренди землі вивчається на предмет відповідності діючому законодавству.

Як вказує позивач, будь-яких інших повідомлень, у т.ч. заперечень, стосовно підписання договору оренди землі від відповідача не надходило.

За змістом ст. 14 Конституції України, з якою кореспондуються приписи ч. 1, 2 ст. 373 Цивільного кодексу України та ст. 1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами ЗК України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Згідно ч.ч. 1 - 3 ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Частинами 1, 2 ст. 83 ЗК України визначено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

За змістом ст. 144 Конституції України, ст.ст. 12, 122 ЗК України, ст. 26 Закону України від 21 травня 1997 року N 280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції, зокрема, міських рад належить вирішення питань про надання у користування земельних ділянок із земель комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відтак вирішення питання про надання у користування спірної земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 165-В, належить до компетенції Харківської міської ради.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 та ч. 2 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

При цьому ч. 1 ст. 93 ЗК України, приписи якої кореспондуються зі ст. 1 Закону України від 06.10.1998 р. N 161-ХІV «Про оренду землі», визначено, що засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності, є правом оренди земельної ділянки.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про оренду землі», законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (за змістом ч. 9 ст. 93 ЗК України та ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі»).

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про оренду землі», орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду визначено ст. 124 ЗК України, за змістом ч. 1 якої передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу.

Згідно з абзацами 1 і 2 ч. 2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі розташування на земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб.

Оскільки позивач є власником нежитлової будівлі літ. «А-2», що розташована на земельній ділянці площею 0,3014 га з кадастровим номером :09:002:0081 по вул. Академіка Павлова, 165-В у м. Харкові, положення ЗК України щодо обов`язковості продажу на конкурентних засадах прав на цю земельну ділянку застосуванню не підлягають.

З наведеного вбачається, що передача земельної ділянки в оренду здійснюється на підставі рішення органу місцевого самоврядування шляхом укладення відповідного договору оренди.

Велика Палата Верховного Суду в п. 43 постанови в від 04.12.2018 р. у справі

№32/563 зазначила, що «прийняття уповноваженим органом місцевого самоврядування рішення про передачу в користування (оренду) земельної ділянки, яка перебуває у комунальній власності, є необхідною умовою для передачі такої земельної ділянки в оренду».

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Ця норма не містить жодних виключень стосовно обов`язковості цих актів для органів та посадових осіб, що входять до системи місцевого самоврядування.

Таким чином, відповідач, прийнявши вищевказане рішення від 17.10.2018 р. №1241/18 про надання земельної ділянки позивачу в оренду та не підписуючи при цьому договір оренди землі, безпідставно ухиляється не тільки від виконання наведених вище приписів ЗК України і Закону України «Про оренду землі», але й власного рішення.

Відповідно до ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальний порядок укладання господарських договорів врегульований ст. 181 ГК України, згідно з якою проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні" в ст. 26 передбачає вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Статтею 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

В силу ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

З аналізу вказаних норм, які регулюють земельні правовідносини, вбачається, що надання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності в оренду шляхом укладення відповідного договору здійснюється на підставі рішення ради, розпорядження райдержадміністрації, прийнятих за результатами розгляду заяви (клопотання) особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду, поданої відповідно до ст. 16 Закону України «Про оренду землі». При цьому підставою набуття відповідного права є саме рішення ради (розпорядження райдержадміністрації ), яке відповідно до ч. 2 ст. 126 ЗК України лише оформляється договором як документом, що посвідчує право на земельну ділянку.

Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальний порядок укладання господарських договорів врегульований ст. 181 ГК України, згідно з якою проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох І примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобов`язання особи до укладення відповідних договорів).

Разом з тим виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов`язків (ст. ст. З, 6, 12 -15, 20 ЦК України, ст. ст. З - 5 ЦПК України) можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачеві права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово-комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов`язкової дії

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються у т.ч. Цивільним кодексом України.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

За приписами ч. З ст. 509 ЦК України, зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ч. З ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1 - 4 ст. 13 ЦК України:

«1. Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

2. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

3. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

4. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства».

Відповідно до п. п. 41, 44, 52 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86 му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одними з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є "юридична визначеність" та "заборона свавілля".

Принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права. Він є істотно важливим також і для плідності бізнесової діяльності, з тим щоб генерувати розвиток та економічний поступ. Аби досягти цієї довіри, держава повинна зробити текст закону (їке Іам?) легко доступним. Вона також зобов`язана дотримуватись законів (їке Іам>$), які запровадила, і застосовувати їх у передбачуваний спосіб та з логічною послідовністю. Передбачуваність означає, що закон має бути, за можливості, проголошений наперед - до його застосування, та має бути передбачуваним щодо його наслідків: він має бути сформульований з достатньою мірою чіткості, аби особа мала можливість скерувати свою поведінку.

Заборона свавілля означає, що хоча дискреційні повноваження є необхідними для здійснення всього діапазону владних функцій у сучасних складних суспільствах, ці повноваження не мають здійснюватися у свавільний спосіб. їх здійснення у такий спосіб уможливлює ухвалення суттєво несправедливих, необґрунтованих, нерозумних чи деспотичних рішень, що є несумісним із поняттям верховенства права.

Крім того, принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний та якомога послідовніший спосіб; зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які постять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помток, сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (пункт 70 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України").

Виходячи з наведеного слід визнати, що зазначена поведінка відповідача, який безпідставно більше року ухиляється від підписання договору оренди землі, не тільки порушує зазначені приписи ЗК України і Закону України «Про оренду землі», визначені ст. З ЦК України загальні засади цивільного законодавства та власне рішення відповідача, але й суперечить наведеним принципам «юридичної визначеності», заборони свавілля» та «належного врядування», а також є порушенням майнових прав позивача.

Суд зазначає, що зміст договору оренди землі, наведений у прохальній частині позовної заяви, повністю відповідає змісту зазначеного в п. 5 цієї позовної заяви договору оренди землі, що 21.02.2019 р. листом №124/1 був надісланий позивачем відповідачу.

У відзиві відповідач зазначає, що позивач порушив «термін укладання договору оренди землі встановлений рішенням Харківської міської ради від 17.10.2018 №1241/18 у зв`язку із чим п. 16 Додатку 4 до рішення Харківської міської ради від 17.10.2018 №1241/18 втрачає чинність, як не виконаний».

Суд не погоджується з таким твердженням відповідача, виходячи з наступного.

У відзиві відповідач зазначає, що позивач порушив «термін укладання договору оренди землі встановлений рішенням Харківської міської ради від 17.10.2018 №1241/18 у зв`язку із чим п. 16 Додатку 4 до рішення Харківської міської ради від 17.10.2018 №1241/18 втрачає чинність, як не виконаний».

Це твердження спростовується наступним.

Пунктом 5 рішення Харківської міської ради від 17.10.2018 р. №1241/18 зобов`язано позивача не пізніше ніж у місячний термін з дня прийняття цього рішення звернутись до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради для оформлення договорів оренди землі.

Також цей пункт рішення зобов`язує у 4-х місячний термін з дня його прийняття оформити договори оренди землі. Цей припис стосується вже не тільки позивача, але й самого відповідача і його структурних підрозділів та посадових осіб.

Додатком 75 до рішення 1 сесії Харківської міської ради 7 скликання «Про затвердження положень виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» від 20.11.2015 р. № 7/15 затверджене Положення про Департамент земельних відносин Харківської міської ради (нова редакція).

Підпунктом 4.1.13 п. 4.1 цього Положення до функцій цього Департаменту віднесена підготовка проектів договорів та договорів оренди земельних ділянок, які надаються в оренду на підставі рішень Харківської міської ради.

Також, згідно пп. 4.1.11 п. 4.1 цього Положення до функцій вказаного Департаменту належить виконання розрахунку орендної плати для оформлення договорів оренди землі.

Позивач звернувся до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради для оформлення договору оренди землі у встановлений рішенням від 17.10.2018 р. №1241/18 місячний строк.

Про це свідчить виконаний цим Департаментом в процесі оформлення договору оренди землі та погоджений позивачем Розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, грошова оцінка яких проведена станом на 01.01.2013 року №517/18 від 12.11.2018 р.

Направлення позивачем листом від 21.02.2019 р. №124/1 на адресу Департаменту земельних відносин Харківської міської ради примірників підписаного договору оренди землі жодним чином не свідчить про порушення позивачем вказаного рішення.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, направлений на адресу Департаменту земельних відносин Харківської міської ради договір оренди землі був підготовлений і наданий позивачу цим Департаментом та був підписаний позивачем і направлений відповідачу без жодних змін.

Твердження відповідача про втрату чинності п. 16 додатку 4 до рішення Харківської міської ради від 17.10.2018 р. №1241/18 у зв`язку з не укладенням договору оренди землі у 4-х місячний строк не обґрунтовано нічим.

Воно суперечить іншим рішенням відповідача та іншим аргументам, наведеним у його відзиві.

По-перше, п. 7 рішення від 17.10.2018 р. №1241/18, що включає у себе попередження для осіб, яких стосується це рішення, не містить жодного застереження про втрату рішенням чинності при недотриманні встановлених строків.

При цьому, встановлений рішенням місячний строк для звернення до Департаменту земельних відносин дотриманий позивачем. Проте, як 4-х місячний строк для оформлення договору не дотриманий внаслідок протиправної бездіяльності самого відповідача, в результаті чого позивач й вимушений був звернутись до суду за захистом своїх прав.

По-друге, пунктом 4 рішення 26 сесії Харківської міської ради 7 скликання від

17.04.2019 р. №1554/19 «Про затвердження Положення про оренду землі в м. Харкові», на яке посилається у відзиві відповідач, доручено Департаменту земельних відносин Харківської міської ради: проаналізувати стан виконання рішень міської ради про надання земельних ділянок у користування; надати постійно діючій комісії матеріали щодо невиконаних рішень про надання земельних ділянок у користування, з метою розгляду питання щодо наявності правових підстав для скасування таких рішень; підготувати проекти рішень про скасування невиконаних рішень про надання земельних ділянок в оренду для розгляду на сесії міської ради.

Також пп. 7.2.1 п. 7.2 вказаного Положення передбачено, що у разі не укладення договорів оренди землі у 4-х місячний з дня набрання чинності Положенням відповідні рішення міської ради підлягають скасуванню.

Це прямо спростовує наведені у відзиві аргументи відповідача, що п. 16 додатку 4 до рішення Харківської міської ради від 17.10.2018 р. №1241/18 є таким, що втратив чинність.

По-третє, наведена у відзиві позиція відповідача є невизначеною і суперечливою. Він то зазначає, що п. 16 додатку 4 до рішення від 17.10.2018 р. №1241/18 втратив чинність, як не виконаний, то пише, що цей пункт рішення підлягає скасуванню.

Відповідач у відзиві зазначає, що «Позивачем не надано доказів направлення на ім`я міського голови заяви про надання земельної ділянки в оренду разом з додатками встановленими п. 2.2. Положення.

Отже, у Департаменту земельних відносин не було визначеної Положенням можливості підготувати та укласти з ПАТ «Концерн АВЕК та Ко» договір оренди землі.

Вищенаведене вказує, що ПАТ «Концерн АВЕК та Ко» порушило термін укладання договору оренди землі передбачений п. 7.2. Положення».

З цього приводу суд зазначає наступне.

Пунктом 7.2 Положення про оренду землі в м. Харкові передбачено, що невиконані рішення Харківської міської ради про надання в оренду земельних ділянок прийняті до введення в дію цього Положення, підлягають виконанню шляхом укладення договорів оренди землі за типовою формою, (що додається) протягом 4 місяців із моменту набрання чинності вказаним Положенням.

Отже, Положенням прямо визначено спосіб виконання невиконаних рішень - укладення договору оренди землі за доданою до Положення типовою формою, а не повторне проходження всієї процедури надання земельної ділянки.

Як зазначено вище, нормативні акти Харківської міської ради є обов`язковими у т.ч. і для самої Харківської міської ради, її підрозділів та посадових осіб.

Також вище вже зазначено, що підготовка проектів договорів та договорів оренди земельних ділянок, які надаються в оренду на підставі рішень Харківської міської ради, є функцією Департаменту земельних відносин Харківської міської ради (пп. 4.1.13 п. 4.1 Положення про цей Департамент).

Підготовка договорів оренди землі віднесена до компетенції Департаменту земельних відносин Харківської міської ради також розділом II Положення про оренду землі в м. Харкові.

Таким чином, відповідач порушив вимоги рішення Харківської міської ради від 17.10.2018 р. №1241/18 не уклавши з позивачем договір оренди землі у визначений цим рішенням строк.

Після цього відповідач порушив вимоги п. 7.2 затвердженого рішенням Харківської міської ради від 17.04.2019 р. №1554/19 Положення про оренду землі в м. Харкові, не підготувавши та не уклавши з позивачем у 4-х місячний строк договір оренди землі за доданою до Положення типовою формою.

Посилання відповідача на недотримання позивачем вимог розділу II Положення про оренду землі в м. Харкові, зокрема п. 2.2 Положення, є хибними також з огляду на наступне.

Розділ II Положення встановлює порядок підготовки та укладення договорів оренди землі. Пунктом 2.1 цього розділу встановлено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки, подає на ім`я міського голови відповідну заяву про затвердження документації із землеустрою та/або надання земельної ділянки в оренду.

До такої заяви додаються документи, визначені п. 2.2 Положення, на який посилається відповідач.

Пунктом 2.7 Положення передбачено, що після підписання заявником проекту договору оренди землі, процедура підготовки якого визначена пунктами 2.3 - 2.6 Положення, відповідальний департамент готує проект рішення міської ради про надання земельної ділянки в оренду, який передається на розгляд наступної чергової сесії міської ради.

Отже, така процедура стосується передбаченого статтями 123, 124 Земельного кодексу України порядку одержання земельної ділянки в оренду у разі первісного звернення зацікавленої в одержанні земельної ділянки особи.

Застосування цієї процедури на спірні правовідносини, прямо суперечитиме нормам Земельного кодексу України, яким не передбачено, що за наявності прийнятого органом місцевого самоврядування рішення про надання земельної ділянки у користування цей орган має вдруге прийняти таке саме рішення.

Відповідно до п. 2.9 Положення про оренду землі в м. Харкові, після прийняття рішення міською радою про надання земельної ділянки в оренду підписаний заявником проект договору оренди землі у двох примірниках подається на підпис міському голові.

На час набрання чинності вказаним Положенням рішення про надання спірної земельної ділянки в оренду позивачу було прийняте та не скасоване. Відповідач мав підписані позивачем примірники договору оренди землі. Позивач не тільки не ухилявся, але й активними діями висловлював зацікавленість в укладенні спірного договору. З огляду на ці обставини, відповідач мав всі підстави та можливості для своєчасного оформлення договору оренди.

Також, у відзиві відповідач вказує, що станом на теперішній час немає правильного розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки площею 0,3014 га (кадастровий номер :09:002:0081) по вул. Академіка Павлова, 165-В у м. Харкові та як наслідок правильного розрахунку розміру орендної плати навіть на 2020 рік. Враховуючи викладене п. 9 проекту договору суперечить рішенню Харківської міської ради від 27.02.2019 р. №1474/19 та ст. 15 Закону України «Про оренду землі». Отже, укласти договір оренди землі на умовах запропонованих позивачем не вбачається можливім.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Пунктом 7.2 Положення про оренду землі в м. Харкові передбачено, що невиконані рішення Харківської міської ради про надання в оренду земельних ділянок, прийняті до введення в дію цього Положення, підлягають виконанню шляхом укладення договорів оренди землі за типовою формою, (що додається) протягом 4 місяців із моменту набрання чинності вказаним Положенням.

Згідно розділу II цього Положення підготовка проекту договору оренди землі та - організація його підписання є обов`язком Департаменту земельних відносин Харківської міської ради.

У т.ч. обов`язком цього Департаменту є виконання розрахунку орендної плати для оформлення договору оренди землі (пп. 2.5.1 п. 2.5 розділу II Положення про оренду землі в м. Харкові, а також пп. 4.1.11 п.4.1 Положення про вказаний Департамент).

Відповідач, на виконання п. 5 власного рішення від 17.10.2018 р. №1241/18, мав укласти з позивачем договір оренди землі у строк не пізніше 17.02.2019 р. При цьому застосуванню підлягав вказаний вище Розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, грошова оцінка яких проведена станом на 01.01.2013 року 2517/18 від 12.11.2018 р.

Порушивши власне рішення, відповідач договір у визначений ним самим строк не уклав.

Позивач листом від 21.02.2019 р. 124/1 направив до Департаменту земельних відносин Харківської міської ради два примірники договору для підписання.

27.02.2019 р. Харківською міською радою прийняте рішення №1474/19, яким затверджена Технічна документація з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2018 р. Це рішення, згідно його п. 2, вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка станом на 01.01.2018р. застосовується з 01.01.2020 р.

06.09. 2019 р. позивач листом №625 повторно звернувся до казаного Департаменту з тим самим проханням - організувати підписання договору оренди землі.

Отже, Департамент земельних відносин Харківської міської ради мав виконаний ним самим розрахунок орендної плати на 2019 рік. Також в нього були підстави і можливість виконати розрахунок орендної плати на 2020 та наступні роки.

Проте, Департамент всупереч своїм обов`язкам не зробив такий розрахунок.

20.09.2019 р., тобто майже через 7 місяців з моменту затвердження нової нормативної грошової оцінки та більш ніж через 5 місяців з моменту затвердження Положення про оренду землі в м. Харкові, Департамент земельних відносин листом №7018/0/225-19 повідомив позивача лише про те, що ним досі вивчається на предмет відповідності діючому законодавству питання щодо оформлення договору оренди землі.

Жодних заперечень, зауважень тощо стосовно розміру орендної плати чи будь-яких інших умов договору Департамент земельних відносин не навів.

Окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Як вказано вище, заперечуючи проти позову відповідач зазначив у відзиві, що «станом на теперішній час немає правильного розрахунку нормативної грошової оцінки земельної ділянки ... та як наслідок правильного розрахунку розміру орендної плати навіть на 2020 рік».

У той самий час, позивачем отриманий щодо спірної земельної ділянки витяг від 15.05.2020 р. №3946 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки з використанням нормативної грошової оцінки земель м. Харкова станом на 01.01.2018 р.

Отже, відповідач, заперечуючи проти зазначеного в п. 9 проекту договору оренди землі розміру орендної плати, не мав жодних перешкод для отримання витягу з нової нормативної грошової оцінки, здійснення розрахунку орендної плати та надання його суду для всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин справи та вирішення спору.

Всупереч наведеним процесуальним приписам, відповідач обмежився зазначенням нібито відсутність нормативної грошової оцінки та розрахунку орендної плати та не навів в своєї редакції п. 9 договору оренди з іншим розміром орендної плати.

Позивач не заперечує проти визнання договору оренди землі укладеним із застосуванням у ньому розміру орендної плати, що розрахований виходячи з затвердженої рішенням Харківської міської ради від 27.02.2019 р. №1474/19 нормативної грошової оцінки.

Також, у відзиві відповідач зазначає, що у наданому позивачем проекті договору оренди землі пункти 1 і 16 не містять відомостей щодо категорії землі та підрозділу коду КВЦПЗ, як це передбачено типовою формою договору оренди землі згідно з додатком 1 до Положення про оренду землі в м. Харкові.

Твердження відповідача про відсутність відомостей щодо категорії землі суперечить дійсності.

В п. 1 так само, як і в п. 16 наданого позивачем проекту договору міститься інформація про категорію землі - землі житлової та громадської забудови.

Щодо відсутності у наданому позивачем проекті договору підрозділу коду КВЦПЗ слід зазначити, що це є прямим наслідком невиконання самим позивачем своїх обов`язків. Процес оформлення цього договору був розпочатий до затвердження вищевказаного Положення про оренду землі в м. Харкові.

Текст цього договору був підготовлений саме Департаментом земельних відносин і у наступному, внаслідок вищевказаної протиправної бездіяльності цього Департаменту, не був приведений у відповідність до вимог цього Положення.

У той самий час, підрозділ коду КВЦПЗ (03.07 - Для будівництва та обслуговування будівель торгівлі) зазначений у приєднаному до матеріалів цієї справи розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, грошова оцінка яких проведена станом на 01.01.2013 року №517/18 від 12.11.2018 р.

Відповідач, так само, як і стосовно розміру орендної плати, в порушення ст. 42 ГПК України, обмежився зазначенням про відсутність у проекті договору цих відомостей та не надав суду редакцію умов договору, яку він вважає правильною.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими, такими, що підтверджують поданими до матеріалів справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір, відповідно приписів ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, ст. ст. 236-239, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК ТА КО" до Харківської міської ради задовольнити.

Визнати укладеним між Приватним акціонерним товариством "Концерн АВЕК ТА КО" та Харківською міською радою договір оренди землі в наступній редакції:

«ДОГОВІР ОРЕНДИ ЗЕМЛІ

м. Харків ____________________ року.

Орендодавець Харківська міська рада в особі міського голови Кернеса Геннадія Адольфовича, діючого у відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Земельного кодексу України, Закону України «Про оренду землі», з одного боку, та Орендар ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» в особі президента Вінакова Андрія Вікторовича, який діє на підставі статуту ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОНЦЕРН АВЕК ТА КО» (дата державної реєстрації 11.07.1994 року, дата та номер запису 23.02.2005 року за № 1 007057, ідентифікаційний код 22649344), з другого, уклали цей договір про нижченаведене:

Предмет договору

1. Орендодавець на підставі рішення 22 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 17.10.2018 року № 1241/18 «Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд»; рішення 24 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 19.12.2018 року № 1370/18 «Про падання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд» надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови. яка знаходиться м. Харків, вул. Академіка Павлова, 165-В.

Об`єкт оренди

2. В оренду передається земельна ділянка (кадастровий номер :09:002:0081) загальною площею 0,3014 га, у тому числі: ріллі - га, багаторічних насаджень - га, сіножатей - га, пасовищ - га, лісів - га, під забудовою - га, інших угідь 0,3014 га (площа забудови земельної ділянки зазначена у плані земельної ділянки згідно з експлікацією земельних угідь).

3. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна - нежитлова будівля літ. «А- 2». а також інші об`єкти інфраструктури - немає.

4. Земельна ділянка передається в оренду разом з: немає.

5. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору згідно з витягом (дата формування витягу 14.09.2018 року) становить: 14270115 гривень (чотирнадцять мільйонів двісті сімдесят тисяч сто п`ятнадцять гривень).

При змінах в нормативній грошовій оцінці земель за рішенням міської ради Орендар за свій рахунок виконує розрахунок оновленої грошової оцінки земельної ділянки і направляє один екземпляр відповідному органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.

6. Земельна ділянка, яка передається в оренду, має такі недоліки, що можуть перешкоджати її ефективному використанню недоліків, які б могли перешкоджати ефективному використанню земельної ділянки за кільовим призначенням. не виявлено.

7. Інші особливості об`єкту оренди, які можуть вплинути на орендні відносини будь-яке будівництво, реконструкція існуючих будівель на наданій у користування земельній ділянці та зміна цільового використання цієї земельної ділянки без відповідного дозволу, передбаченого законодавством, не допускається.

Строк дії договору

8. Договір укладено строком: до 01.11.2025 року. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити Орендодавці про намір продовжити його дію листом-повідомленням.

Орендна плата

9. Орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок Державного казначейства у Харківський області. Інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.

Розмір орендної плати за земельну ділянку на рік згідно з розрахунком № 517/18 від 12.11.2018 року становить:

8% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки і складає: 1141609,20 гривень (один мільйон сто сорок одна тисяча шістсот дев`ять гривень двадцять копійок);

розмір орендної плати за земельну ділянку в місяць становить:

95134,10 гривень (дев`яносто п`ять тисяч сто тридцять чотири гривні десять копійок).

10. Орендар самостійно здійснює обчислення орендної плати за землю з урахуванням індексації нормативної грошової оцінки, визначеної законодавством, за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами.

11. Орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частками щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця або в строки визначені чинним законодавством.

12. Платіжне доручення або квитанція мають містити в кодовому рядку обов`язкову інформацію про номер державної реєстрації договору оренди земельної ділянки, за яку справляється плата, та строк, за який здійснюється платіж.

13. Розмір орендної плати переглядається у разі:

а) зміни умов господарювання, передбачених договором;

б) зміни граничних розмірів орендної плати, визначених Податковим кодексом України, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

в) зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної та комунальної власності;

г) погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджено документами;

д) в інших випадках, передбачених законом.

14. У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором:

у 10-денний строк сплачується штраф у розмірі 100 відсотків річної орендної плати, встановленої цим договором;

стягується пеня у розмірі, визначеному згідно діючого законодавства.

Умови використання земельної ділянки

15. Земельна ділянка передається в оренду для експлуатації та обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-2».

16. Цільове призначення земельної ділянки землі житлової та громадської забудови.

17. Умови збереження стану об`єкта оренди забороняється самовільна забудова земельної ділянки.

Розділ «Умови і строки передачі земельної ділянки в оренду» разом з п. п. 18, 19, 20 виключено па підставі ст. 17 Закону України «Про оренду землі» та Постанови КМУ № 843 від 23.11.2016\

Умови повернення земельної ділянки

21. Після припинення дії договору Орендар за актом приймання-передачі повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Орендодавець, у разі погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки, пов`язаних із зміною її стану, має право на відшкодування збитків у розмірі, визначеному сторонами. Якщо сторонами не досягнуто згоди про розмір відшкодування збитків, спір розв`язується у судовому порядку.

У разі погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей орендованої земельної ділянки або приведення її у непридатний для використання за цільовим призначенням стан збитки, що підлягають відшкодуванню, визначаються відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 М» 284.

22. Здійснені Орендарем без згоди Орендодавця витрати на поліпшення орендованої земельної ділянки, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди цій ділянці, не підлягають відшкодуванню.

23. Питання щодо можливості компенсації поліпшення стану земельної ділянки, проведені Орендарем відповідно до письмової згоди з Орендодавцем землі, вирішуються за окремою угодою.

24. Орендар має право на відшкодування збитків, заподіяних унаслідок невиконання Орендодавцем зобов`язань, передбачених цим договором.

Збитками вважаються:

а) фактичні втрати, яких Орендар зазнав у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням умов договору Орендодавцем, а також витрати, які Орендар здійснив або повинен здійснити для відновлення свого порушеного права;

б) доходи, які Орендар міг би реально отримати в разі належного виконання Орендодавцем умов договору.

25. Розмір фактичних витрат Орендаря визначається на підставі документально підтверджених даних.

Обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки

26. На орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) - згідно з кадастровим планом земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів, а також зміна цільового використання. Інші права третіх осіб - немає.

21. Передача в оренду земельної ділянки не є підставою для припинення або зміни обмежень (обтяжень) та інших прав третіх осіб на цю ділянку.

Інші права та обов`язки сторін

28. Орендодавець має право вимагати:

а) використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно договору оренди;

б) дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил, у тому числі місцевих правил забудови населених пунктів;

в) дотримання режиму водоохоронних зон, прибережних захисних смуг, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон, зон особливого режиму використання земель та територій, які особливо охороняються;

г) своєчасного внесення орендної плати.

д) в разі ухилення Орендаря від перерахунку орендної плати при настанні умов, передбачених п.13 договору, Орендодавець має право звернутися до суду для визнання додаткової угоди до договору укладеним в зміненій редакції;

29. Обов`язки Орендодавця:

а) передати в користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам договору оренди;

б) при передачі земельної ділянки в оренду забезпечувати відповідно до закону реалізацію прав третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки;

в) не вчиняти дій, які б перешкоджали Орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою;

г) відшкодувати Орендарю капітальні витрати, пов`язані з поліпшенням стану об`єкту оренди, яке проводилося Орендарем за згодою Орендодавця;

д) попередити Орендаря про особливі властивості та недоліки земельної ділянки, які в процесі її використання можуть спричинити екологічно небезпечні наслідки для довкілля або призвести до погіршення стану самого об`єкту оренди.

30. Права Орендаря:

а) самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі;

б) за письмовою згодою Орендодавця зводити у встановленому законодавством порядку житлові, виробничі, торгівельні, культурно-побутові та інші будинки та споруди і закладати багаторічні насадження;

в) отримувати продукцію і доходи;

г) звертатися у відповідні органи щодо витребування орендованої земельної ділянки з будь-якого незаконного володіння і користування, усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування збитків, заподіяних земельній ділянці громадянами та юридичними особами, в тому числі Орендодавцем;

д) в разі належного виконання своїх обов`язків відповідно до умов договору має за інших рівних умов переважне право на поновлення цього договору після закінчення строку його дії у порядку, визначеному у пункті 8 договору;

е) передавати земельну ділянку або її частини в суборенду без зміни цільового призначення за письмовою згодою Орендодавця.

Умови договору суборенди земельної ділянки мають бути визначені в межах договору оренди земельної ділянки і не суперечити йому. Строк договору суборенди не може перевищувати строку дії договору оренди земельної ділянки. У разі припинення або розірвання договору оренди чинність договору суборенди припиняється, що не потребує складання будь-яких угод з цього приводу.

Договір суборенди підлягає державній реєстрації.

є) Орендар, який відповідно до закону може мати у власності орендовану земельну ділянку, має переважне право на придбання її у власність у разі продажу цієї земельної ділянки, за умови, що він сплачує ціну, за якою вона продається, а у разі продажу на конкурсі (аукціоні) - якщо його пропозиція є рівною з пропозицією, яка є найбільшою із запропонованих учасниками конкурсу (аукціону).

31. Обов`язки Орендаря:

а) приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку;

б) сплачувати орендну плату в строки та розмірах, встановленими цим договором;

в) в разі зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки в місячний термін звернутися до Орендодавця щодо перерахунку розміру орендної плати;

г) виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі;

д) дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення;

е) використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно з договором;

є) дотримуватися екологічної безпеки землекористування і зберігання родючості ґрунтів, не допускати погіршення екологічного стану земельної ділянки в результаті своєї господарської діяльності;

ж) дотримуватися правил добросусідства, державних норм і правил, проектних рішень, правил забудови міста Харкова, чинного законодавства України;

з) дотримуватися санітарних і протипожежних норм, забезпечити зберігання інженерних комунікацій і споруд, що знаходяться на орендованій земельній ділянці та під її поверхнею;

и) при передачі земельної ділянки Орендодавцю до підписання акту прийому-передачі привести земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан, у тому числі усунути недоліки, вказані Орендодавцем. Приведення земельної ділянки у придатний стан включає в себе благоустрій території та інші дії за необхідністю, при цьому за Орендарем залишається право власності на всі будівлі, які збудовані на ділянці у відповідності до вимог чинного законодавства України;

і) у разі зміни своїх реквізитів, юридичної адреси, назви, організаційно-правової форми тощо, Орендар у 10-денний строк з моменту настання таких змін повинен письмово повідомити про це Орендодавця та орган, який провів державну реєстрацію цього договору;

ї) у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати нотаріально завірену копію договору відповідному органу державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки у разі необхідності. Орендар зобов`язується уточнювати платіжні реквізити отримувача орендної плати перед внесенням платежу;

к) надавати згоду на передачу інформації по платежах за оренду землі органами ДПІ до Департаменту земельних відносин;

л) неповернення земельної ділянки в зазначений термін не звільняє Орендаря від плати за фактичне користування земельною ділянкою. Плата за землю у цьому випадку - вноситься у розмірах, визначених цим договором.

32. Орендар не має права передавати в заставу або вносити до статутного фонду право оренди земельної ділянки, що є предметом даного Договору.

Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкту оренди чи його частини

33. Ризик випадкового знищення або пошкодження об`єкту оренди чи його частини несе Орендар. У разі прострочення Орендодавцем або Орендарем установлених договором строків передачі об`єкту оренди ризик його випадкового знищення або пошкодження у цей період несе сторона, яка допустила прострочення його передачі.

Страхування об`єкту оренди

34. Згідно цього договору об`єкт оренди не підлягає страхуванню на весь період дії цього договору.

35. Страхування об`єкту оренди не здійснюється.

Зміна умов договору і припинення його дії

36. Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку.

37. Дія договору припиняється уразі:

а) закінчення строку, на який його було укладено;

б) придбання Орендарем земельної ділянки у власність;

в) викупу земельної ділянки, для суспільних потреб або примусового відчуження, земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

г) ліквідації юридичної особи - Орендаря,

д) смерті фізичної особи - Орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

38. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за:

а) взаємною згодою сторін;

б) рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, що істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

39. Перехід права власності на будівлі та споруди, які розташовані на орендованій земельній ділянці, до другої особи є підставою для розірвання договору та укладення договору оренди з новим власником будинків та споруд.

Перехід прав та обов`язків Орендаря до іншої юридичної особи є підставою для укладання додаткової угоди до цього договору.

Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи - Орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду, переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з Орендарем.

Відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору

40. За невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність, відповідно до закону та цього договору.

41. Сторона, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося не з її вини.

Прикінцеві положення

42. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Цей договір укладено у двох примірниках, що мають однакову юридичну силу один з яких знаходиться в орендодавця, другий - в орендаря.

Невід`ємними частинами договору є: план або схема земельної ділянки;

кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів;

РЕКВІЗИТИ СТОРІН

ОРЕНДОДАВЕЦЬ

Харківська міська рада

ідентифікаційний код 04059243

м. Харків, м-н Конституції, 7

В особі міського голови

/підпис/ /М.П./ Г.А. Кернес

ОРЕНДАР

ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО

«КОНЦЕРН АВЕК ТА КО»

ідентифікаційний код 002,

м. Харків, вул. Сумська, буд. 70

В особі президента

/підпис/ /М.П./ А.В. Вінаков

Судові витрати позивача пов`язані з розглядом справи покласти на відповідача.

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, код 04059243) на користь Приватного акціонерного товариства "Концерн АВЕК ТА КО" (61002, м. Харків, вул. Сумська, 70, код 22649344) 2 102,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

УЧАСНИКИ СПРАВИ

Позивач - Приватне акціонерне товариство "Концерн АВЕК ТА КО" (61002, м. Харків, вул. Сумська, 70, код 22649344).

Відповідач - Харківська міська рада (61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, код 04059243).

Повне рішення складено "05" серпня 2020 р.

Суддя С.А. Прохоров