ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. ОдесаСправа № 916/2092/14
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Колоколова С.І., Головея В.М.

(склад колегії змінено відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з перебуванням судді Савицького Я.Ф. у відпустці)

при секретарі судового засідання Федорончукі Д.О.

за участю представника від скаржника в порядку самопредставництва начальника юрвідділу Вірта С.О. за положенням, наказом №65/04-ОД від 5.06.2020 та довіреністю № 300-122/01-41 від 22.07.2020;/інша сторона не скористалась правом на участь в судовому засіданні та заявила клопотання про розгляд справи за відсутності представника (див. відзив від 4.08.2020)/,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.05.2020, проголошену о 13:01 суддею Малярчук І.А. у м. Одесі,

про відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення наказу до виконання та видачі дублікату наказу

у справі № 916/2092/14

за позовом скаржника

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виноробний завод КВЗ»

про стягнення 600 000грн.,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Одеської області від 31.10.2014, яке залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.12.2014, позовні вимоги Антимонопольного комітету України (далі - АМКУ) задоволено повністю та з Товариства з обмеженою відповідальністю /далі ТОВ/ "Котовський винзавод", яке в подальшому змінило назву на ТОВ «Виноробний завод КВЗ», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.07.2020, стягнуто в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби штраф у розмірі 300000 грн. та пеню у розмірі 300000 грн. через Антимонопольний комітет України та до Державного бюджету України судовий збір у сумі 12000 грн. через ДПІ у Приморському районі м. Одеси.

На виконання вищезазначеного рішення місцевим господарським судом 22.12.2014 були видані відповідні накази.

23.03.2020 до місцевого господарського суду від АМКУ надійшла заява, в якій останній просив суд відновити строк для пред`явлення наказу Господарського суду Одеської області від 22.12.2014 у справі №916/2092/14 до виконання та видати дублікат зазначеного наказу на підставі ст. 329 ГПК України, п.п. 19.4 п.19 Перехідних положень ГПК України.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що наказ суду від 22.12.2014 був пред`явлений до виконання до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби /далі-ДВС/ Одеського міського управління юстиції /далі-МУЮ/ разом із заявою про відкриття виконавчого провадження від 20.04.2015 № 300-20.3/09-4109. Постановою Відділу ДВС МУЮ в Одеській області від 04.11.2015 відкрито виконавче провадження №49250974 з примусового виконання зазначеного наказу, який в подальшому знаходився на виконанні у різних виконавчих службах, про що стягувача повідомлено листами від 04.07.2016 №11015/02-35/14, від 29.03.2018 № 10272/3043/2, від 03.04.2018 № 0-0/2833. Останнім Відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції /далі- ГТУЮ/ в Одеській області повідомлено позивача про винесення постанови від 03.04.2018 ВП №49250974 про прийняття виконавчого провадження з примусового виконання наказу суду від 22.12.2014. Листом від 04.11.2019 №300-29/01-14237 Антимонопольний комітет України звернувся до Відділу примусового виконання рішень /ПВР/ управління ДВС ГТУЮ в Одеській області, в якому просив надати інформацію про хід виконавчого провадження з примусового виконання наказу, а також повідомити про вжиті заходи по виконанню наказу. 02.12.2019 Комітет отримав лист Відділу ПВР Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області від 20.11.2019 №09.1-7386, з якого йому стало відомо про винесення державним виконавцем 01.08.2018 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу. Ознайомившись 19.12.2019 з матеріалами справи №916/2092/14 та 27.01.2020 з матеріалами виконавчого провадження № 49250974, позивач встановив відсутність в них оригіналу наказу. АМКУ зазначає, що не отримував від виконавчої служби ані постанови від 01.08.2018 ВП № 49250974 про повернення виконавчого документа стягувачу, ані оригіналу наказу Господарського суду Одеської області від 22.12.2014 у даній справі.

При цьому позивач зазначив, що саме з моменту одержання ним 02.12.2019 листа Відділу ПВР Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області від 20.11.2019 № 09.1-7386 йому стало відомо, що наказ на теперішній час не перебуває на виконанні.

З огляду на зазначене, та те, що строк пред`явлення до виконання наказу суду від 22.12.2014 у даній справі пропущено з незалежних від нього причин, Комітет просив поновити пропущений з поважних причин строк та видати дублікат виконавчого документа, який втрачено.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.05.2020 у задоволенні заяви АМКУ про поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Одеської області від 22.12.2014 та видачу дублікату вказаного наказу відмовлено.

Ухвала обґрунтована посиланням на норми ст.ст. ч.1,4, 5 ст.12 , п.5 розділу ХІІІ ,,Прикінцеві та перехідні положення" Закону України ,,Про виконавче провадження" від 02.06.2016, ст. 329, п.19.4 Розділу ХІ ,,Перехідні положення" ГПК України та вмотивована тим, що будучи вже 02.12.2019 напевно обізнаним стосовно незнаходження наказу на виконанні з 01.08.2018, а, відтак, про значний пропуск тримісячного строку пред`явлення наказу, встановленого ст.12 чинного Закону України ,,Про виконавче провадження", стягувач лише 18.03.2020, тобто через три з половиною місяці, направив поштою до суду заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату наказу, жодних поважних причин для поновлення строку, пропущеного внаслідок неналежного ставлення працівників Комітету до своїх обов`язків немає, у зв`язку з чим у задоволенні заяви в цій частині відмовлено. При цьому, місцевим господарським судом зазначено, що обов`язковою умовою видачі дублікату наказу є звернення до суду із відповідною заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення наказу до виконання, який на момент подання заяви про видачу дублікату виконавчого документу закінчився. Оскільки названі стягувачем причини пропуску строку пред`явлення наказу до виконання після його повернення суд не визнав поважними і не відновив його, то й у задоволенні заяви в частині видачі дублікату виконавчого документа суд також відмовив.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, АМКУ звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нову, якою задовольнити його заяву про поновлення строку для пред`явлення до виконання наказу Господарського суду Одеської області від 22.12.2014, відновити строк для пред`явлення зазначено наказу до виконання та видати дублікат наказу Господарського суду Одеської області від 22.12.2014 №916/2092/14.

На думку скаржника, ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки її прийнято із суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, скаржник вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що АМКУ був обізнаний про повернення йому наказу Господарського суду Одеської області від 22.12.2014 №916/2092/14 і при цьому безпідставно вживав заходи з його розшуку, оскільки відповідний наказ не отримував і докази направлення йому постанови про повернення виконавчого документу матеріали справи не містять.

За твердженням апелянта, йому стало достовірно відомо про відсутність наказу Господарського суду Одеської області від 22.12.2014 №916/2092/14 лише після ознайомлення з матеріалами даної справи та матеріалами виконавчого провадження, зокрема 27.01.2020, відтак тримісячний строк пред`явлення наказу почав відраховуватись саме з цієї дати, а не 02.12.2019, як зазначено в ухвалі місцевого господарського суду, і на момент надходження до суду відповідної заяви не сплив.

Крім того, апелянт посилається на правову позицію, викладену у низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного суду, в яких судом визнавалось неотримання постанови про повернення виконавчого документа стягувачу разом з оригіналом наказу, поважними та достатніми підставами для видачі його дублікату та поновлення процесуального строку для його пред`явлення у зв`язку з не надсиланням та не отриманням стягувачем наказу суду.

Відповідач надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін. Крім того, відповідачем було надіслано до суду апеляційної інстанції повідомлення про зміну назви підприємства з ТОВ "Котовський винзавод" на ТОВ «Виноробний завод КВЗ» та докази на підтвердження зазначеного.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї заслухавши пояснення представника скаржника у судовому засіданні, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Одеської області від 31.10.2014, яке постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 залишено без змін, позовні вимоги АКМУ задоволено повністю, стягнуто з відповідача в дохід загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби штраф у розмірі 300000 грн. та пеню у розмірі 300000 грн. через Антимонопольний комітет України та стягнуто з ТОВ «Виноробний завод КВЗ» до Державного бюджету України судовий збір у сумі 12000 грн. через ДПІ у Приморському районі м. Одеси.

На виконання вищезазначеного рішення місцевим господарським судом 22.12.2014 були видані відповідні накази, які листами від 22.12.2014 суд направив Антимонопольному комітету України та Державній податковій інспекції у Приморському районі м.Одеса.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2015 постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі №916/2092/14 залишено без змін, а касаційну скаргу ТОВ «Виноробний завод КВЗ» без задоволення.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.01.2015 заяву відповідача від 22.12.2014 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2014 у справі № 916/2092/14 задоволено, рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2014 року у справі №916/2092/14 скасовано, у задоволені позову відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.04.2015, яка Постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2015 залишена без змін, апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України задоволено, рішення Господарського суду Одеської області від 16.01.2015 у справі №916/2092/14 скасовано, у задоволенні заяви відповідача про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2014 у справі №916/2092/14 за нововиявленими обставинами відмовлено.

20.04.2015 АМКУ звернувся до Першого Приморського відділу ДВС Одеського МУЮ з заявою №300-20-3/09-4109 про відкриття виконавчого провадження, в якій просив відкрити виконавче провадження, вжити заходів щодо виконання рішення Господарського суду Одеської області від 31.10.2014 у справі №916/2092/14; про вжиті заходи повідомити АМКУ.

Згідно переліку додатків, які додаються до заяви, заявником направлено органу ДВС, крім іншого, оригінал наказу Господарського суду Одеської області про примусове виконання рішення від 22.12.2014 №916/2092/14.

Вказана заява, з додатками отримана Приморським відділом ДВС Одеського МУЮ 24.04.2015, що вбачається з наявної в матеріалах копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

04.11.2015 старшим державним виконавцем Відділу ДВС Котовського МУЮ в Одеській області Яворським Г.В. ухвалено постанову про відкриття виконавчого провадження №49250974 з виконання наказу №916/2092/14, виданого 22.12.2014 Господарським судом Одеської області.

04.07.2016 Котовський міжрайонний відділ ДВС ГУЮ в Одеській області листом №11015/02-35/14 повідомлено позивача про винесення державним виконавцем постанови від 13.11.2015 про приєднання виконавчого провадження у зведене виконавче провадження.

29.03.2018 начальником відділу Подільського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області ухвалено постанову про виведення виконавчого провадження №49250974 із зведеного виконавчого провадження, яку листом №10272/3043/2 від 29.03.2018 направлено стягувачу.

Вказану постанову отримано АМКУ 04.04.2018, що підтверджується штемпелем на листі Подільського міжрайонного відділу ДВС.

29.03.2018 начальником відділу Подільського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ в Одеській області в межах виконавчого провадження №49250974 винесено постанову, якою передано виконавчий документ - наказ №916/2092/14, виданий 22.12.2014 Господарським судом Одеської області, до відділу ПВР управління ДВС ГТУЮ в Одеській області.

03.04.2018 головним державним виконавцем Відділу ПВР управління ДВС ГТУЮ в Одеській області на виконання постанови від 29.03.2018 про передачу виконавчого провадження винесено постанову, якою прийнято виконавче провадження №49250974 з примусового виконання наказу №916/2092/14, виданого 22.12.2014 Господарським судом Одеської області.

01.08.2018 головним державним виконавцем Відділу ПВР Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області на підставі п.2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу виконавчий документ - наказ №916/2092/14, виданий 22.12.2014 Господарським судом Одеської області, який АМКУ не отримано.

Проте, 04.11.2019 АМКУ звернувся до Відділу ПВР Управління ДВС ГТУЮ в Одеській області з листом №300-29/01-14237, в якому з посиланням на норми ст.ст. 3, 15, 18, 19, 26, 28 ЗУ «Про виконавче провадження» просив надати інформацію про хід виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду Одеської області від 22.12.2014 №916/2092/14 та повідомити Комітет про вжиті заходи зі своєчасного та повного виконання зазначеного наказу суду, оскільки станом на 04.11.2019 Відділ не надав інформацію про вжиті заходи щодо своєчасного і повного виконання наказу суду.

У відповіді від 20.11.2019 №09.1-7386 на вказаний лист Відділ ПВР управління ДВС ГТУЮ в Одеській області повідомив, що 01.08.2018 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п.2 ч.1 та того ж дня вказану постанову разом з оригіналом наказу Господарського суду Одеської області №916/2092/14 від 22.12.2014 направлено до АМКУ за адресою: м. Київ, вул. Урицького 45за вих.. №09.1-6371, №09.1-6373.

До вказаної відповіді Відділ надав у додатках копію реєстру рекомендованих поштових відправлень та список згрупованих поштових відправлень.

Відповідно до цих додатків 03.08.2019 на адресу АМКУ м.Київ, вул. Урицького 45 (наразі- вул. Митрополита Василя Липківського) були направлені замовні листи 6373, 6371/В2 рекомендованою кореспонденцією Відділом ПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області.

Зазначену відповідь АМКУ, як сам зазначає в заяві, поясненнях та апеляційній скарзі, отримав 02.12.2019, отже висновок суду, що саме з зазначеної дати йому достаменно стало відомо про втрату наказу відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 22 ЗУ "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент видачі судового наказу) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом. Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для: 1) виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення; 2) виконання рішень комісій по трудових спорах - з дня видачі посвідчення на примусове виконання рішення; 3) інших виконавчих документів з наступного дня після набрання ними юридичної сили, якщо інше не передбачено законом. Рішення про стягнення періодичних платежів (у справах про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втратою годувальника тощо) можуть бути пред`явлені для виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі. Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлюються для кожного платежу окремо.

Відповідно до ст. 23 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції чинній на момент видачі судового наказу) строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Матеріалами справи підтверджується, що наказ Господарського суду Одеської області від 22.12.2014 №916/2092/14 вперше був пред`явлений до виконання АМКУ 20.04.2015, тобто в межах установлених ст.22 ЗУ «Про виконавче провадження» строків, а відтак, строк пред`явлення до виконання наказу перервався у зв`язку з пред`явленням стягувачем вказаного наказу до виконання.

На час повернення наказу вже діяв Закон України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016.

Пунктом 5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 визначено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з частиною першої ст. 12 ЗУ "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до ч.5 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" у редакції від 02.06.2016 у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Таким чином, у даному випадку підлягають застосуванню приписи п.5 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 та положення статті 12 зазначеного Закону, виходячи з яких перебіг 3-х місячного строку для пред`явлення до виконання наказу розпочався 01.08.2018.

За таких обставин місцевим господарським судом правомірно зазначено, що повернутий постановою Відділу ПВР управління ДВС 01.08.2018 наказ Господарського суду Одеської області від 22.12.2014 у справі №916/2092/14 відповідно до ч.5 ст. 12 Закону міг бути пред`явлений до виконання повторно у строк до 01.11.2018.

Антимонопольний комітет України звернувся до господарського суду із заявою про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання 18.03.2020, тобто за межами встановленого строку для пред`явлення наказу до виконання.

Відповідно до ч.6 ст.12 ЗУ "Про виконавче провадження" у редакції від 02.06.2016р. стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з ч. 1ст. 329 ГПК України у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Водночас поважною причиною визнається така обставина, яка є об`єктивно непереборною та пов`язаною з дійсними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Питання щодо поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання (у розумінні частини першої статті 329 ГПК України), тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від стягувача підстав унеможливили або істотно утруднювали своєчасне пред`явлення наказу до виконання, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини; при цьому визначальним при оцінці поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання є встановлення моменту, з якого стягувач мав реальну можливість пред`явити відповідний наказ до виконання.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.05.2018 у справі № 917/1431/14.

АМКУ в обґрунтування поважності причин пропуску строку для пред`явлення наказу до виконання зазначив, що наказ господарського суду Антимонопольний комітет України не отримував та про його повернення Комітет дізнався лише 02.12.2019 після отримання листа ВПВР від 20.11.2019, оскільки тримісячний строк з зазначеної дати також сплинув 2.03.2020, а заяву подано лише 18.03.2020, судом зроблено обгрунтований висновок про відсутність поважних причин пропуску строку пред`явлення наказу до виконання. Вчинення скаржником будь-яких інших дій, окрім вчасного звернення до суду, не може призвести до позитивного вирішення питання про видачу дублікату наказу, крім того скаржник дії з розшуку втраченого наказу цілком міг здійснювати паралельно зі зверненням до суду.

Відповідно до п. 19.4 Перехідних положень ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження » (в редакції чинній на момент ухвалення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення. Документи виконавчого провадження державним органам, органам місцевого самоврядування, банкам, іншим фінансовим установам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим чи службовим особам можуть надсилатися у формі електронних документів. . За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами. У разі якщо у виконавчому документі зазначено адреси електронної пошти стягувача та/або боржника, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та/або боржнику також електронною поштою. На підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку. Документи виконавчого провадження, надіслані каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку, вважаються врученими, за наявності належного підтвердження їх одержання адресатами. Виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

Матеріалами справи підтверджується, що 03.08.2018 ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області було направлено Антимонопольному комітету України рекомендований лист за адресою м. Київ, вул. Урицького 45, тобто на адресу стягувача, яка була ним зазначена у заяві про відкриття провадження. Докази означеного (список згрупованих відправлень та реєстр на відправлення рекомендованої кореспонденції за 03.08.2018) надані самим АМКУ із заявою про поновлення строку в якості додатків до листа Відділу ПВР управління ДВС ГТУЮ від 20.11.2019., а відтак органом ДВС виконано передбачений ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» обов`язок з вчасного направлення стягувачу постанови про повернення виконавчого документа, докази протилежного заявником не надані.

В силу положень ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а відтак саме на Антимонопольний комітет України покладено обов`язок доказування обставини неотримання ним постанови від 01.08.2018 про повернення виконавчого документа разом з оригіналом наказу.

Разом з тим, заперечуючи обставину отримання постанови Відділу ПВР управління ДВС ГТУЮ в Одеській області від 01.08.2018 про повернення виконавчого документа стягувачу, АМКУ не надав доказів в підтвердження своїх доводів, зокрема виписок з журналів вхідної кореспонденції за серпень 2018 року, пояснень щодо порядку реєстрації вхідних документів, звернення до АТ «Укрпошта» за інформацією щодо поштового відправлення №051 від 03.08.2018.

Означене свідчить про те, що стягувачем, як державним органом, не було здійснено контролю за ходом виконавчого провадження, не відстежено дійсні обставини надсилання йому постанови від 01.08.2018 з оригіналом наказу, що й призвело до суттєвого пропуску строку для повторного пред`явлення означеного наказу до виконання (який в даному випадку закінчився 01.11.2018), оскільки для АМКУ, як державного органу, згідно із Законом становить лише 3 місяці.

Навіть прийнявши до уваги доводи позивача про те, що ним був встановлений факт повернення наказу лише 02.12.2019р, стягувач надав заяву про поновлення строку його пред`явлення зі сплином 3-х місяців - 18.03.2020р., проявивши недбалість у цьому питанні.

З урахуванням вищевикладеного та за відсутності в матеріалах справи доказів вжиття Комітетом заходів з реалізації у повному обсязі своїх прав у виконавчому провадженні, встановлених ЗУ "Про виконавче провадження", зокрема знайомитися з матеріалами виконавчого провадження з метою з`ясування причин тривалого невиконання наказу суду, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що АМКУ не наведено обставин, які підтверджують поважність причин пропуску строку пред`явлення наказу Господарського суду Одеської області від 22.12.2014 у справі №916/2092/14 до виконання.

При цьому на думку судової колегії недоречними є викладені АМКУ в апеляційній скарзі доводи про те, ним вживались заходи з розшуку наказу від 22.12.2014, що зайняло певний час і лише після ознайомлення з матеріалами даної справи та матеріалами виконавчого провадження, зокрема 27.01.2020 комітету стало достовірно відомо про відсутність відповідного наказу, оскільки незрозумілими є причини, з яких АМКУ після отриманні листа Відділу від 20.11.2019 замість з`ясування надходження до АМКУ постанови від 01.08.2018 разом з оригіналом наказу, збирання належних доказів щодо дійсності обставин їх неотримання та звернення до суду, вдався до пошуку наказу шляхом ознайомлення з матеріалами справи №916/2835/13 та матеріалами виконавчого провадження, де він і не мав знаходитися.

Таким чином, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки Комітетом допущено пропуск строку для пред`явлення наказу до виконання з причин, які не визнані судом поважними, то відсутні правові підстави для задоволення заяви стягувача в частині видачі дубліката виконавчого документа виходячи з норм п.п. 19.4 п.19 Перехідних положень ГПК України.

Щодо посилання скаржника на правову позицію викладену у низці зазначених ним постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного суду щодо визнання неотримання постанови про повернення виконавчого документа стягувачем разом з оригіналом наказу, поважними та достатніми підставами для видачі його дублікату та поновлення процесуального строку для його пред`явлення у зв`язку з не надсиланням та не отриманням стягувачем, то воно колегією суддів не приймаються до уваги враховуючи той факт, що у відповідних справах на відміну від даної справи заяви про видачу дублікату наказу були подані до спливу строку пред`явлення його до виконання.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що скаржником не обґрунтована наявність підстав для скасування чи зміни оскарженої ухвали господарського суду першої інстанції. Доводи апеляційної скарги не містять важливих та доречних аргументів на користь позиції скаржника та не впливають на оцінку правильності висновку місцевого господарського суду про відмову у задоволенні заяви АМКУ про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату наказу, а відтак ухвала Господарського суду Одеської області від 27.05.2020 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Судові втрати, пов`язані з апеляційним розглядом відповідно до правил ст. 129 ГПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269 - 271, 275, 276, 282, 288 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 27.05.2020 у справі № 916/2092/14 без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 11.08.2019 о 12:50.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Головей В.М.

Суддя Колоколов С.І.