УХВАЛА

06.08.2020Справа № 910/3914/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Філон І.М., розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Грандвіс" на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у господарській справі

за заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Грандвіс»

до Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське»

про видачу судового наказу

Представники:

від позивача (стягувач): не з`явився;

від відповідача (боржник): не з`явився.

від Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків): не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Грандвіс» звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу про стягнення з боржника Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське» заборгованості у розмірі 2430,24 грн., яка виникла внаслідок порушення відповідачем умов договору щодо здійснення функцій з урегулювання подій, що мають ознаки страхових випадків від 10.11.2010.

10.04.2018 Господарським судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Грандвіс" заборгованості за договором щодо здійснення функцій з урегулювання подій, що мають ознаки страхових випадків від 10.11.2010 у розмірі 2 430 грн. 24 коп. та судові витрати у розмірі 176 грн. 20 коп.

22.07.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Грандвіс» надійшла скарга на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало А.О., в якій скаржник просить суд:

- визнати рішення (повідомлення) старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало А.О. від 17.06.2020 про повернення виконавчого документа № 910/3914/18 від 21.05.2018 стягувачу без прийняття до виконання неправомірним;

- скасувати рішення (повідомлення) старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало А.О. від 17.06.2020 про повернення виконавчого документа № 910/3914/18 від 21.05.2018 стягувачу без прийняття до виконання;

- зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрити виконавче провадження про примусове виконання судового наказу, виданого 21.05.2018 Господарським судом міста Києва по справі № 910/3914/18 щодо стягнення боргу з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське».

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва від 22.07.2020 № 05-23/824 у зв`язку з відпусткою судді Бондаренко-Легких Г.П., проведено повторний автоматичний розподіл скарги, за результатами якого скаргу передано на розгляд судді Щербакова С.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2020 прийнято до розгляду скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Грандвіс" на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало А.О. у справі № 910/3914/18. Розгляд скарги призначено на 06.08.2020.

04.08.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду від Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Грандвіс" надійшло клопотання, відповідно до якою позивач (стягувач) підтримує подану скаргу та просить суд здійснювати розгляд скарги без участі представника позивача (стягувача).

У дане судове засідання представник позивача (стягувач) не з`явився, 06.08.2020 через відділ автоматизованого документообігу суду подав клопотання про розгляд скарги за відсутності представника Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Грандвіс".

Представники відповідача (боржника) та Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явилися, причин неявки суду не повідомили, однак про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Обґрунтовуючи подану скаргу, позивач (стягувач) зазначає, що звернувся до державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення суду за місцем знаходження майна боржника відповідно до приписів ч. 1 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", проте старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було неправомірно повернуто виконавчий документ з підстав його пред`явленням не за місцем виконання та/або не за підвідомчістю.

Розглянувши скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Грандвіс», суд зазначає наступне.

Згідно ст. 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Приписами частин 1 та 2 статті 18 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Зазначена процесуальна норма узгоджується з положеннями ст. 1291 Конституції України, згідно з якою судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.05.2020 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Грандвіс» звернулося до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про примусове виконання рішенні № 261 від 18.05.2020, в якій просило, зокрема відкрити виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/3914/18.

Однак, 17.06.2020 старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало А.О. винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, відповідно до якого судовий наказ Господарського суду міста Києва № 910/3914/18 повернуто Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Грандвіс» у зв`язку з пред`явленням не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Як зазначає позивач (стягувач), Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Грандвіс» звернулося до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з заявою про примусове виконання судового наказу за місцем знаходження майна боржника.

З матеріалів справи вбачається, що боржнику - Приватному акціонерному товариству «Страхове товариство «Іллічівське» на праві спільної часткової власності належить нерухоме майно, а саме: 7/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Казанцева, буд. 20, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 201315794 від 21.02.2020.

При цьому, суд зазначає, що у поданій до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заяві про відкриття виконавчого провадження Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Грандвіс» було зазначено, що заява подається за місцем знаходженя майна боржника: 7/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Казанцева, буд. 20

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч. 5 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

Таким чином, суд зазначає, що державний виконавець не був обмежений у праві самостійно встановити достовірність інформації щодо належності на праві власності вказаного у заяві нерухомого майна боржнику та місця розташування такого майна.

Крім того, суд зазначає, що згідно відомостей з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням боржника станом на дату винесення оскаржуваного повідомлення державної виконавчої служби про повернення виконавчого документу стягувачу від 17.06.2020, є: Донецька область, м. Маріуполь, проспект Нікопольський, 54.

Тобто, з викладеного вище слідує, що підстав для повернення державною виконавчою службою наказу Господарського суду міста Києва від 10.04.2018 у справі №910/3914/18 без прийняття до виконання стягувачу на підставі п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" не було, оскільки боржник - Приватне акціонерне товариство "Страхове товариство "Іллічівське" має майно у місті Маріуполі, Донецької області, а також його місцезнаходженням та юридичною адресою станом на 17.06.2020 є м. Маріуполь, Донецька область.

Тож, в даному випадку дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документа № 910/3914/18 стягувачу без прийняття до виконання від 17.06.2020 не можуть вважатися правомірними та такими, що відповідали вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак суд приходить до висновку, що всупереч приписам Закону України «Про виконавче провадження» старшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало А.О. не було належним чином вжито необхідних заходів щодо своєчасного і повного виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 10.04.2018 № 910/3914/18.

За змістом ст. 343 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З огляду на встановлені обставини, суд вважає обґрунтованими вимоги скаржника в частині визнання неправомірним та скасування повідомлення старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало А.О. від 17.06.2020 про повернення виконавчого документа № 910/3914/18 стягувачу без прийняття до виконання.

Щодо вимоги позивача (стягувача) про зобов`язання Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрити виконавче провадження про примусове виконання судового наказу, виданого 21.05.2018 Господарським судом міста Києва по справі № 910/3914/18 щодо стягнення боргу з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Іллічівське», суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов`язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов`язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Таким чином, враховуючи що позивач (стягувач) звернувся до державної виконавчої служби з заявою при примусове виконання рішення суду за місцем знаходження майна, що відповідає приписам ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження та страшим державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було неправомірно повернуто виконавчий документ, у зв`язку з чим вимога скарги в цій частині визнається судом обґрунтованою та задовольняється частково шляхом зобов`язання Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вжити всі належні та передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи з примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/3914/18.

Керуючись ст.ст. 234, 235, ст.ст. 339, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Грандвіс" на дії старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - задовольнити частково.

2. Визнати повідомлення старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало А.О. від 17.06.2020 про повернення виконавчого документа № 910/3914/18 стягувачу без прийняття до виконання - неправомірним.

3. Скасувати повідомлення старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Шастало А.О. від 17.06.2020 про повернення виконавчого документа № 910/3914/18 стягувачу без прийняття до виконання.

4. Зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) вжити всі належні та передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи з примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва у справі № 910/3914/18.

5. В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 11.08.2020.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, протягом десяти днів з дня її проголошення, з урахуванням вимог ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Щербаков С.О.