ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 серпня 2020 року Справа № 903/290/20

за позовом: Державного підприємства "Ковельське лісове господарство", м.Ковель, Волинська обл.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвуд", м.Луцьк

про стягнення 107 032 грн. 24 коп.

Суддя Кравчук А. М.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

27.04.2020 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Державного підприємства "Ковельське лісове господарство" №251 від 24.04.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвуд" про стягнення 107 032 грн. 24 коп., з яких: 88 000 грн. 00 коп. основного боргу, 6 160 грн. 00 коп. 7% штрафу, 12 872 грн. 24 коп. пені та судових витрат по справі.

Позовна заява обґрунтована неналежним виконанням відповідачем зобов`язань згідно договору купівлі-продажу необробленої деревини №1399/1399/л/2019 від 24.09.2019 щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 04.05.2020 позовну заяву Державного підприємства "Ковельське лісове господарство" №251 від 24.04.2020 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Промвуд" про стягнення 107 032 грн. 24 коп. залишено без руху, зобов`язано позивача не пізніше 5-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви та подати суду докази надіслання позовної заяви з додатками відповідачу (оригінали фіскального чеку та накладної, опису вкладення у цінний лист); оригінал платіжного доручення №18267 від 24.04.2020 про сплату судового збору в сумі 2 102 грн. 00 коп.

На адресу суду надійшло клопотання ДП "Ковельське лісове господарство" від 12.05.2020 про усунення недоліків позовної заяви та долучення доказів надіслання позовної заяви з додатками відповідачу, платіжного доручення про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 18.05.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу та третій особі, докази чого подати суду; у разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження запропоновано відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, позивачу - протягом 5 днів з дня отримання відзиву. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу; відповідачу - заперечення на відповідь позивача, протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу.

Ч.5 ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Частинами 2, 4, 7 ст. 120 ГПК України передбачено, що суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

За приписами ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцем реєстрації відповідача ТзОВ "Промбуд" є вул. Електроапаратна буд. 3 офіс 15, м. Луцьк, Волинська область (а.с. 36-38).

Така ж адреса зазначена у позовній заяві.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 18.05.2020 направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на юридичну адресу відповідача.

Однак, судова повістка повернута об`єктом поштового зв`язку з позначкою "за закінченням встановленого строку зберігання" (а.с. 30-33). 23.07.2020 ухвалу суду від 18.05.2020 повторно було направлено відповідачу, яку останній отримав 29.07.2020.

Пунктом 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року роз`яснено, що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі, а саме - 27.05.2020.

Крім того відповідач надіслану повторно ухвалу суду від 18.05.2020 отримав. Отже був обізнаний про встановлений строк для подання відзиву.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18.06.2020 визначено, що процесуальні строки у визначених ГПК України випадках не зупиняються, не поновлюються, а автоматично продовжуються. Процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Згідно ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958 Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень" встановлено такі нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку):

1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1;

2) у межах області та між обласними центрами України (в тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя)- Д+3, пріоритетної - Д+1;

3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3;

4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4,

де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції вищезазначені нормативні строки пересилання збільшуються на 1 день.

Згідно з п.117 Правил надання послуг поштового зв`язку поштові відправлення, поштові перекази повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі його письмової заяви, письмової відмови адресата від одержання чи закінчення встановленого строку зберігання.

Враховуючи вищевикладене, набрання чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" 17.07.2020, строки пересилання поштової кореспонденції, суд дійшов висновку про закінчення строку на подання відзиву.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

24.09.2019 року між Державним підприємством Ковельське лісове господарство та Товариством з обмеженою відповідальністю ПРОМВУД укладено договір №1399/1399/л/2019 купівлі - продажу необробленої деревини (далі - Договір).

За умовами Договору за результатами проведення аукціону із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 3 кварталу 2019 року, який відбувся 24.09.2019, продавець передає у власність на умовах франко-склад продавця лісопродукцію, за номерами лотів /п.4.1/, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначенні в цьому договору (п.1.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору сторони передбачили, що ціна на товар встановлена в гривнях за 1 куб. м. на умовах франко проміжний - склад Продавця згідно аукціонного свідоцтва про результати проведення аукціону від 24.09.2019 та становить: сосна звичайна клас С, діаметр 15-19 см., довжина 1.0-6.0 м., кількість 100 куб м. - 1 060 грн. 50 коп. та сосна звичайна клас С, діаметр 20-24 см., довжина 1.0-6.0 м., кількість 100 куб м. - 1 161 грн. 50 коп. Загальна сума договору - 222 200грн. 00коп.

Згідно з п. 5.4. Договору, датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки, вважається дата товарно- транспортної накладної.

Пунктом 6.1 Договору передбачено, що платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів Покупцем Продавцю за кожну партію товару згідно виставленого рахунку - фактури на протязі 5 календарних днів з дати пред`явлення рахунку до сплати.

Відповідно до п. 6.3 договору сума гарантійного внеску, перерахована покупцем на рахунок біржі для участі в аукціоні із продажу ресурсів необробленої деревини, зараховується продавцю в якості частини оплати за проданий товар.

Згідно п. 8.3 договору за прострочення оплати за товар на умовах з даним договором покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 1 % від партії поставленої продукції та пеню у розмірі 0,1% за кожен день прострочення оплати.

Договір діє з 24.09.2019 по 30.09.2020 (п.12.2. договору).

Договір не був предметом судового розгляду, докази про його розірвання чи зміну умов в матеріалах справи відсутні, отже є чинним на день розгляду справи.

Згідно товарно - транспортних накладних:

- серії ВЛГ №101128 від 22.11.2019 позивач передав відповідачу сосну діаметром 20-24 в кількості 25 шт. - 3,6760м3, діаметром 25-29 в кількості 104шт. - 23,3180 м3 на суму 40 645грн.76коп. (з ПДВ);

- серії ВЛГ №101133 від 25.11.2019 позивач передав відповідачу сосну діаметром 20-24 в кількості 32 шт. - 4,6640 м3, діаметром 25-29 в кількості 103шт. - 23,4730 м3 на суму 42 035грн. 14коп.,

- серії ВЛГ №101143 від 27.11.2019 позивач передав відповідачу сосну діаметром 20-24 в кількості 14 шт. - 2,0240 м3, діаметром 25-29 в кількості 106шт. - 24,3460 м3 на суму 40 330грн. 64коп. (а.с. 7-8)

З матеріалів справи встановлено, що Позивачем поставлено Відповідачу товару на загальну суму 123 011 грн. 54 грн.

Як зазначає позивач відповідач частково оплатив вартість отриманого товару в сумі 35 011грн. 54 коп. по ТТН ВЛГ №101128 від 22.11.2019.

Позивач долучив до матеріалів спроави претензію №122 від 26.12.2019, відповідно до якої ДП "Ковельське лісове господарство" звернулося до ТзОВ "ПРОМВУД" з вимогою погасити борг у сумі 95 857 грн. 13 коп. проте докази її надіслання у матеріалах справи відсутні.

Як зазначив позивач в січні 2020 відповідач погасив частково заборгованість в сумі 7 857 грн. 13 коп.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Предметом даного судового розгляду є стягнення заборгованості за поставлений товар на умовах договору №1399/1399/л/2019 від 24.09.2019 на підставі товарно-транспортних накладних.

Проте, поставка сосни діаметром 25-29 умовами договору не передбачена.

Відповідно до ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Підписання сторонами видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Отже отримавши відпущену позивачем деревину на підставі товарно - транспортних накладних сторони уклали договір купівлі-продажу у спрощений спосіб.

Отже поставка лісоматеріалів відповідачу здійснена на підставі договору № 1399/1399/л/2019р від 24.09.2019 та у спрощений спосіб за товарно транспортними накладними.

Як зазначає позивач, відповідач частково оплатив отриманий товар на суму 35 011 грн. 54 коп.

Заборгованість відповідача складає 88 000 грн. 00коп. підтверджена матеріалами справи, відповідачем не оспорюється, підставна і підлягає до стягнення відповідно до ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 12 872 грн. 24 коп. пені та 6 160 грн. 00 коп. 7% штрафу згідно ст. 231 ГК України суд зазначає таке.

Штрафні санкції, передбачені абзацом третім частини другої статті 231 ГК України, застосовуються за допущене прострочення виконання лише не грошового зобов`язання, пов`язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 20.06.2020 у справі № 906/550/16.

У зв`язку з наведеним у позові в частині стягнення 12 872 грн. 24 коп. пені та 6 160 грн. 00 коп. штрафу слід відмовити у зв`язку з їх нарахуванням на грошові зобов`язання. Не грошові зобов`язання виникли за договором у позивача. Передбачені п. 8.3. договору санкції до стягнення не заявлені, проте можуть бути предметом окремого позову.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог в сумі 1 728 грн. 23 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 86, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промвуд» (м. Луцьк, вул. Електроапаратна 3/15, ) на користь Державного підприємства "Ковельське лісове господарство" (45006, Волинська область, м. Ковель, вул. Холмська 46, )

- 88 000 грн. 00 коп. основного боргу, 1 728грн. 23коп. витрат по сплаті судового збору, а всього 89 728грн. 23 коп. (вісімдесят дев`ять тисяч сімсот двадцять вісім грн. 23 коп.)

3. У позові на суму 19 032 грн. 24 коп. відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до

Північно-західного апеляційного господарського суду

відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя А. М. Кравчук