ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" серпня 2020 р. м. ХарківСправа № 922/2420/20

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Приватного підприємства «Оілтранс», місто Сватове,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Агродар», місто Харків,

про стягнення 120 473,09 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство «Оілтранс», звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Агродар», про стягнення основного боргу в сумі 109 456,00 грн., пені в сумі 7 335,05 грн., 3% річних у сумі 1 367,00 грн., інфляційних втрат у сумі 2 315,04 грн., а також витрат на оплату професійної правничої допомоги у сумі 22 500,00 грн.

Крім того, просить витребувати у відповідача оригінал договору про надання транспортних послуг по перевезенню вантажу, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Агродар» та Приватним підприємством «Оілтранс» № 110220/1 від 11 лютого 2020 року та оригінали наступних товарно-транспортних накладних: № РА40072 від 25 лютого 2020 року, № РА40073 від 25 лютого 2020 року, №142298 від 25 лютого 2020 року, № 142299 від 25 лютого 2020 року.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

Приписами пункту 5 та 8 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення доказів, що підтверджують обставини обґрунтування позовних вимог з переліком документів та інших доказів, які додаються до заяви. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (частина 2 статті 164 Господарського процесуального кодексу України).

Суд звертає увагу заявника на те, що стаття 91 Господарського процесуального кодексу України містить загальні вимоги щодо оформлення письмових доказів, зокрема, письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Пунктом 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинний від 01 вересня 2003 року) встановлено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.

При огляді додатків до позовної заяви, судом встановлено, що копії наданих до неї документів не відповідають вище викладеним вимогам, оскільки не містять зазначення назви посади особи, яка засвідчує копії документів, її ініціалів та прізвища.

За висновком щодо застосування норм права, який викладений у постанові Верховного суду від 11 липня 2018 року у справі № 904/8549/17, неналежним чином засвідчені документи є недопустимими доказами у справі.

Таким чином, додані до матеріалів заяви у якості доказів в обґрунтування своєї правової позиції документи не можуть вважатися судом належними доказами.

В розрізі вище зазначеного, позивачем не було виконано імперативні вимоги процесуального законодавства щодо обов`язкових відомостей, які має містити позовна заява (в даному випадку норми статті 162 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно статті 174 ГПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162 та 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

З метою усунення вище вказаних недоліків позовної заяви, позивачу необхідно належним чином здійснити оформлення додатків до позовної заяви, шляхом зазначення на копії письмових документів всіх необхідних відміток, а саме: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Дані вимоги встановлені, як зазначено вище, у статі 91 Господарського процесуального кодексу України та Вимозі до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003, чинний від 01 вересня 2003 року.

На підставі викладеного та керуючись статтями 91, 162, 174, 232-236 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Харківської області, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства «Оілтранс» - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви - до 17 серпня 2020 (включно) шляхом надання до суду: належним чином засвідчених копій документів, які додані до позовної заяви.

Попередити позивача, що не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, є підставою для її повернення (частина 4 статті 174 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 05 серпня 2020 року.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/2420/20