номер провадження справи 5/105/20
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020 Справа № 908/1550/20

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі Соколові А.А., розглянувши матеріали справи

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, буд. 3-5; ) в особі Відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 9а; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Авента-Січ" (69121, Запорізька область, с. Сонячне, вул. Товариська, буд. 1-А; )

про стягнення завданої майнової шкоди у розмірі 41 147,97 грн.,

Без участі представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

В провадженні Господарського суду Запорізької області перебуває справа № 908/1550/20 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" в особі Відділення реалізації нафтопродуктів по Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авента-Січ" про стягнення завданої майнової шкоди у розмірі 41 147,97 грн.

Ухвалою суду від 22.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1550/20 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 20.07.2020. Запропоновано сторонам здійснити відповідні процесуальні дії.

15.07.2020 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Авента-Січ" до Господарського суду Запорізької області надійшов відзив на позовну заяву № 15/07/2020 від 15.07.2020 (вх. № 13487/08-08/20 від 15.07.2020), в якому відповідач заперечив проти доводів викладених у позовній заяві та просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Крім цього, у відзиві на позовну заяву відповідач просив суд залучити до участі у справі в якості співвідповідача - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЕРША" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30; ).

Ухвалою від 20.07.2020 суд відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Авента-Січ" у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача - Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ПЕРША" (03150, м. Київ, вул. Фізкультури, буд. 30; ) та оголосив перерву у судовому засіданні до 06.08.2020.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Хід судового процесу фіксувався шляхом складання протоколу судового засідання, який долучений до матеріалів справи.

Згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У судовому засіданні 06.08.2020 судом прийнято вступну та резолютивну частини рішення.

Як вбачається з позовної заяви, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 19.06.2018 на АЗС № 07/084, що належить ПАТ «УКРНАФТА» сталася ДТП за участю автомобіля MAN 26410TGA, внаслідок чого пошкоджено облицювання банеру та навісу АЗС, чим спричинено ПАТ «УКРНАФТА» матеріальні збитки у сумі 48 291,34 грн. Вказаний транспортній засіб з 2015 року знаходиться в оренді у ТОВ «АВЕНТА -СІЧ». Факт завдання шкоди ПАТ «УКРНАФТА» ОСОБА_1 та його вина у завданні шкоди встановлено Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2018 по справі №334/5078/18. Роботи із усунення заподіяного пошкодження, ПАТ «УКРНАФТА» здійснювалися на підставі укладено з ТОВ «МІРА-Д» договору підряду № 014-19МД від 22.01.2019. Вартість матеріалів і робіт з ремонту становить 48 291,34 грн. 07.02.2019 ПАТ «УКРНАФТА» до страхової компанії ПрАТ «СК «Перша» була направлена заява про страхове відшкодування шкоди, яка заподіяна внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної події, за результатом розгляду якої заяви, 18.04.2019 ПАТ «СК «Перша» було виплачено ПАТ «УКРНАФТА» страхове відшкодування в сумі 5 786,14 грн. (платіжне доручення № 1017 від 18.04.2019) та 1 357,23 грн. (платіжне доручення № 3164 від 11.10.2019). З метою досудового врегулювання спірних відносин ПАТ «УКРНАФТА» 13.11.2019 на адресу ТОВ «АВЕНТА -СІЧ» направлена претензія з вимогою сплатити решту неоплаченої суми матеріальних збитків у розмірі 41 147,97 грн., яка залишена без задоволення.

В матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначив, що на час настання страхового випадку, цивільно-правова відповідальність ТОВ "Авента-Січ" була застрахована у ПрАТ «СК «ПЕРША». За вказаним полісом встановлена страхова сума (ліміт відповідальності) у розмірі 100 000,00 грн. та франшизи у розмірі 1 000,00 грн. Листом № 05/11-19 від 05.11.2019 відповідач повідомляв позивача про зазначений страховий поліс та зазначав, що з питань відшкодування шкоди позивачу потрібно звертатись само до ПрАТ «СК «Перша». Крім цього, у доданому до позову платіжному дорученні ПрАТ «СК «ПЕРША» № 3164 від 11.10.2019 у графі «Призначення платежу» міститься наступне: «страхове відшкодування, згідно страхового Акту № ЦВ0816789-1 від 04.10.2019 (ТЗ MAN 26/410 НОМЕР_2) без ПДВ». Однак, відповідачу на праві користування належить вантажний автомобіль MAN 26.410TGA д.н.з. НОМЕР_1 , а тому є незрозумілим яким чином страхові виплати по ТЗ MAN 26/410 НОМЕР_2 відносяться до страхового випадку з вантажівкою відповідача, що має інший номерний знак. На підставі викладеного, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Надані до матеріалів справи докази дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 19.06.2018 на АЗС № 07/084, що належить ПАТ «УКРНАФТА» та розташована за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. В. Вишиваного, 6 сталася ДТП за участю автомобіля MAN 26410TGA державний номер НОМЕР_1 .

Внаслідок ДТП пошкоджено облицювання банеру та навісу АЗС, чим спричинено ПАТ «УКРНАФТА» матеріальні збитки у сумі 48 291,34 грн.

Транспортній засіб MAN 26410TGA державний номер НОМЕР_1 з 2015 року знаходиться в оренді у ТОВ «АВЕНТА -СІЧ», що підтверджується листом ПП «Транспортно-комерційна фірма «Берегиня» № 1/04/11-2019 від 04.11.2019 та листом ТОВ «АВЕНТА-СІЧ» № 05/11-19 від 05.11.2019.

Автомобіль знаходився під керуванням ОСОБА_1 , який є працівником ТОВ «АВЕНТА - СІЧ» на посаді водій автотранспортних засобів (довідка ТОВ «АВЕНТА - СІЧ» № 04/11 від 04.11.2019)

Факт завдання шкоди ПАТ «УКРНАФТА» ОСОБА_1 та його вина у завданні шкоди встановлено Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2018 по справі №334/5078/18.

Роботи із усунення заподіяного пошкодження, ПАТ «УКРНАФТА» здійснювалися на підставі укладено з ТОВ «МІРА-Д» договору підряду № 014-19МД від 22.01.2019.

Вартість матеріалів і робіт з ремонту становить 48 291,34 грн. та підтверджується договором підряду № 014-19МД від 22.01.2019, додатковою угодою № 1 від 28.03.2019, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за березень 2019, актом приймання виконаних будівельних робіт за березень 2019.

Факт виконання умов договору з боку ПАТ «УКРНАФТА» підтверджується платіжним дорученням № 540 від 28.01.2019 в частині сплати передплати у розмірі 13 937,93 грн. та № 3970 від 26.06.2019р. в частині сплати остаточного розрахунку у розмірі 34 353,41 грн.

07.02.2019 ПАТ «УКРНАФТА» до страхової компанії ПрАТ «СК «Перша» була направлена заява про страхове відшкодування шкоди, яка заподіяна внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної події.

Як стверджує позивач, за результатом розгляду заяви про відшкодування, 18.04.2019 ПАТ «СК «Перша» було виплачено ПАТ «УКРНАФТА» страхове відшкодування в сумі 5 786,14 грн. (платіжне доручення № 1017 від 18.04.2019) та 1 357,23 грн. (платіжне доручення № 3164 від 11.10.2019)

З метою досудового врегулювання спірних відносин ПАТ «УКРНАФТА» 13.11.2019 на адресу ТОВ «АВЕНТА -СІЧ» направлена претензія з вимогою сплатити решту неоплаченої суми матеріальних збитків у розмірі 41 147,97 грн., яка залишена без задоволення.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи № 908/1550/20, суд при прийнятті рішення враховує наступне.

За загальним правилом встановленим ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України закріплено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як зазначено у позовній заяві, позивачу відомо про те, що цивільно-правова відповідальність Відповідача на час настання страхового випадку була застрахована у ПРАТ «СК «ПЕРША» (ідентифікаційний код юридичної особи 31681672) на підставі полісу №АК/7924182 (наявний у матеріалах справи). За вказаним полісом встановлена страхова сума (ліміт відповідальності) у розмірі 100 000,00 грн. та франшиза у розмірі 1 000,00 грн.

Відповідач листом Вих. № 05/11-19 від 05.11.2019 повідомляв позивача про зазначений вище страховий поліс та зазначав, що з питань щодо відшкодування шкоди останньому потрібно звертатися саме до ПРАТ «СК «ПЕРША».

Статтею 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, ще згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Позивач звертався 07.02.2019 до ПРАТ «СК «ПЕРША» з заявою про страхове відшкодування шкоди, що була заподіяна внаслідок ДТП. Однак, копії відповідної заяви до позовної заяви додано не було, а тому є недоведеним позивачем розмір страхового відшкодування, який було заявлено позивачем до стягнення та якими документами це підтверджувалося.

До позовної заяви додані договір підряду № 014-19МД від 22.01.2019, додаткова угода, акт приймання виконаних робіт докази сплати зазначених підрядних робіт.

Проте, з вказаних документів неможливо встановити, коли саме підписаний акт приймання виконаних робіт (дата підписання останнього відсутня) та чому позивачем остаточний розрахунок за роботи був здійснений у червні 2019 року (остаточний розрахунок здійснюється у строк 10 банківських днів з моменту підписання акту оплати акт приймання виконаних робіт (п. 5.1. Договору підряду № 014-19МД).

Статтею 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплено, що Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) (п. 36.1.). Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його (п. 36.2.).

З доданих документів до позовної заяви вбачається, що ПРАТ «СК «ПЕРША» було виплачене страхове відшкодування Позивачу у розмірі 7 143,37 гривень.

Позивачем не надано до позовної заяви рішення ПРАТ «СК «ПЕРША» про здійснення страхового відшкодування та не надано роз`яснень з яких саме підстав страховиком було частково здійснене страхове відшкодування, а не в повному обсязі.

Крім того, у доданому до позову платіжному дорученні ПРАТ «СК «ПЕРША» № 3164 від 11.10.2019 року у графі «Призначення платежу» міститься наступне: «страхове відшкодування, згідно страхового Акту № Ц80816789-1 від 04.10.2019 року (ТЗ MAN 26/410 НОМЕР_2) без ПДВ».

Проте, з матеріалів справи вбачається, що відповідачу на праві користування належить вантажний автомобіль MAN 26.410TGA д.н.з. НОМЕР_1 .

Тобто виплати стосувались іншого транспортного засобу, страховий Акт № Ц80816789-1 від 04.10.2019 позивачем суду не надано.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1). Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. ст. 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 78 ГПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження доводів викладених у позовній заяві.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано: 10.08.2020.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.