ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" серпня 2020 р. Справа№ 910/11974/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Іоннікової І.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал-страхування»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020

у справі №910/11974/18 (суддя Головіна К.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Cтрахова компанія «Арсенал Страхування»

до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»

про стягнення 11 355,73 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Cтрахова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування у сумі 11 355,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» позивачу перейшло право вимоги до відповідача у зв`язку з відшкодуванням своєму страхувальнику матеріальної шкоди, завданої страхувальником відповідача, визнаного винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 16.03.2018 у місті Херсоні. Внаслідок вказаної ДТП застрахований у позивача транспортний засіб був пошкоджений, у зв`язку з чим позивач сплатив потерпілій особі страхове відшкодування на суму 19 600,00 грн. Зі свого боку, відповідач здійснив лише часткову оплату страхового відшкодування в сумі 8 244,27 грн, а тому у позові ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» просить компенсувати йому несплачену суму страхового відшкодування в розмірі 11 355,73 грн та стягнути її з відповідача.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що суд вважав доведеною суму збитків і розмірі 8 244,27 грн, яку вже було сплачено відповідачем, а тому позивач не довів підстав для компенсації йому несплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 11 355,73 грн.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал-страхування» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» зі змінами та доповненнями на усій території України запроваджено карантин.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/11974/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Кропивна Л.В. Поляк О.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2020 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал-страхування» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/11974/18 було залишено без руху на підставі ст. 260 ГПК України, у зв`язку з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу та запропоновано апелянту сплатити судовий збір у встановленому відповідним законодавством розмірі (2881,50 грн).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2020 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал-страхування» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/11974/18. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал-страхування» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі №910/11974/18 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду №09.1-07/194/20 від 29.04.2020 відповідно до підпунктів 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/11974/18 у зв`язку рішенням Вищої ради правосуддя від 09.04.2020 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2020 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Шаптала Є.Ю., Іоннікова І.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.05.2020 відкрито апеляційне провадження у справі №910/11974/18 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал-страхування» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Шаптала Є.Ю., Іоннікова І.А. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження. Надано строк на подачу відзивів, заяв, клопотань.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з чим судом неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів.

Апелянт зазначає, що сума страхового відшкодування була визначена позивачем на підставі рахунку-фактури № 1826 від 26.04.2018 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу деталей пошкодженого автомобіля, в розмірі 19 600,00 грн, а тому суд першої інстанції безпідставно погодився з доводами відповідача, що сплативши 8 244,27 грн відповідач виконав наявне у нього зобов`язання, як страховиком особи винної у ДТП.

Водночас, позивач вказує, що відповідач ухилився від оплати експертизи, а тому у суду були наявні підстави визнати обставини, які були предметом дослідження експертизи встановленими.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач своїм правом на надання відзиву не скористався.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

Відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № 804/17-Т/ХР від 29.09.2017, укладеного між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 , були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Із матеріалів справи вбачається, що 16.03.2018 у місті Херсоні сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 .

Згідно з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротокол) від 16.03.2018 р. ОСОБА_5 є винною особою у скоєнні ДТП.

Відповідно до звіту про оцінку транспортного засобу від 28.03.2018, наданого позивачем, вартість відновлювального ремонту, завданого власнику автомобіля марки «Фольксваген», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 24 972,47 грн., а рахунку СТО № 1826 від 26.04.2018 р. - 19 600,00 грн. (із урахування коефіцієнту зносу).

У подальшому, на підставі страхового акту № 006.00362518-1 від 08.05.2018 згідно з платіжним дорученням № 994547 від 08.05.2018 позивач відшкодував страхувальнику (потерпілій особі) матеріальний збиток у загальній сумі 19 600,00 грн, що був заподіяний страхувальником ПАТ «СК «Євроінс Україна».

Цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль «Мазда», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована у ПАТ «СК «Євроінс Україна» згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2364911.

Відповідно до наявних у справі доказів, а саме платіжного доручення № 10295 від 15.06.2018, відповідач сплатив на користь позивача страхове відшкодування в сумі 8 244,27 грн.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Звертаючись з даним позовом позивач просив стягнути суму реальних збитків, 11 355,73 грн (19 600,00 грн - 8 244,27 грн), які заподіяні застрахованій особі в результаті ДТП.

Водночас, на підтвердження вказаних обставин позивачем надано рахунок-фактуру № 1826 від 26.04.2018 наданий станцією техобслуговування (т. 1 а.с. 18) в якому зазначено вартість робіт 8 100,00 грн та вартість запасних частин 11 500,00 грн (диск легкосплавний).

Згідно наданого позивачем звіту про оцінку вартості матеріального збитку (т. 1 а.с. 23-27) вбачається, вартість запасних частин необхідних для відновлювального ремонту (диск колеса передній лівий) 12 984,63 грн.

Водночас, згідно акту огляду транспортного засобу наданого відповідачем (т. 1 а.с. 63) вбачається, що серед пошкоджень значиться «Диск лівого переднього колеса має подряпину покриття приблизно 1,5 дм та рекомендовано «полірування», а в наданому відповідачем звіті щодо вартості матеріального збитку в результаті ДТП (т. 1 а.с. 55-74) зазначено: Диск лівого переднього колеса, полірування, складова має неглибоку подряпину довжиною 1,5 дм (п.п. 4.27.3 Методики-14).

Дослідивши всі наявні в матеріалах докази, колегія суддів дійшла, що позивач обґрунтовуючи суму заподіяних збитків не довів необхідності придбання нової деталі, диску легко сплавного, вартістю 11 500,00 грн, і саме відповідна сума викликає розбіжність між сумою страхового відшкодування сплаченою позивачем та фактичним відшкодуванням матеріального збитку здійсненим відповідачем.

Водночас, враховуючи вік автомобіля та відсутність доказів, що автомобіль відновлювався після ДТП, колегія суддів погоджується з поясненнями учасників процесу, що коефіцієнт фізичного зносу становить 0.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, але виходячи з вартості відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу деталей, ПДВ та з вирахуванням франшизи (вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 06.07.2018 р. у справі № 924/675/17), натомість позивачем не доведено, що легкосплавний диск підлягав заміні чи було втрачено потерпілою особою.

Питання стягнення величини втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля судом не розглядаються, оскільки вказані суми не були предметом позову у даній справі.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Враховуючи, обставини справи у їх сукупності, позивач не довів належними та допустимими доказами, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання, яке випливає з договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, щодо відшкодування збитків заподіяних в результаті ДТП, а отже не довів наявність порушеного права, яке підлягає захисту.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Позивачем за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів не доведено наявності у відповідача обов`язку по відшкодуванню позивачу несплаченої суми страхового відшкодування (11 355,73 грн) виплаченого позивачем потерпілій особі.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З урахуванням вищенаведених норм, судова колегія приходить до висновку, що до страховика за договором майнового страхування (позивача у справі) після виплати страхового відшкодування потерпілій особі у межах фактичних витрат, які не можуть перевищувати розміру реальних збитків, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У відповідності до п. 36.4. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої пунктом «а» пункту 41.1. статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України «Про страхування» за договором страхування страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до положень статті 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах вартості майна за цінами і тарифами, що діють на момент укладання договору, якщо інше не передбачено договором страхування.

Статтею 25 Закону України «Про страхування» передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Також відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з пунктом 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 р. № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу (далі - КТЗ), з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до п. 7.37. Методики значення коефіцієнту фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує, зокрема, 7 років - для інших легкових КТЗ (до яких відноситься пошкоджений автомобіль).

Також відповідно до пункту 8.3 Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості. Втрата товарної вартості транспортного засобу розглядається в Методиці як економічне поняття, що охоплює, серед іншого, і втрату товарного (зовнішнього) вигляду.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено, що сума, яка міститься в рахунку-фактурі № 1826 від 26.04.2018 та яка була виплачена позивачем (перерахована на рахунок СТО) є тією сумою збитків, яка заподіяна потерпілій особі в результаті ДТП, а отже у відповідача, як страховика винної особи, не виник обов`язок по сплаті саме вказаної суми, водночас, як правильно вказав суд першої інстанції, відповідач, сплативши 8 244,27 грн, виконав наявне у нього зобов`язання, як страховика особи винної у ДТП.

Щодо посилань позивача на ухилення відповідача від оплати експертизи, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення дійсних обставин справи та вирішення спору по суті з дотриманням норм чинного законодавства, а тому невиконання експертизи не призвело до негативних наслідків.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі № 910/11974/18 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал-страхування» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі № 910/11974/18 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал-страхування» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі № 910/11974/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2020 у справі № 910/11974/18 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал-страхування».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Є.Ю. Шаптала

І.А. Іоннікова