РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2020Справа № 910/7453/20

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» (вул. Герцена, буд. 10, м. Київ, 04050) до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (вул. Кирилівська, буд. 40, м. Київ, 04080) про відшкодування шкоди у розмірі 11713,16 грн,

Без виклику сторін

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування», звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», в якому просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» витрати по сплаті страхового відшкодування у розмірі 11713,16 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102,00 грн та 5000,00 грн судових витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 21.06.2019 між позивачем та ОСОБА_1 укладено договір страхування серії PVP.S № 1901913 майнових інтересів власника автомобіля «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 . 16.08.2019 в м. Івано-Франківськ по вул. Галицькій за участю застрахованого транспортного засобу, під керуванням водія ОСОБА_1 , та транспортного засобу «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до звіту № 139225 від 28.01.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 становить 11713,16 грн, а відповідно до рахунку № від 20.08.2019 вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу становить 24850,91 грн. Позивачем складено страховий акт № 139225, відповідно до якого страхове відшкодування становить 12964,53 грн, яке виплачено страхувальнику 16.09.2019. Зазначає, що фактичні витрати позивача, пов`язані з цим страховим випадком, складають 12964,53 грн. При цьому цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідачем згідно полісу АО/0050460 (ліміт за шкоду, заподіяну майну потерпілого - 100000,00 грн, франшиза - 0,00 грн). Вважає, що з урахуванням ст.ст. 93, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 3, 22.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач зобов`язаний відшкодувати страхове відшкодування у розмірі 11713,16 грн згідно Звіту № 139225 від 28.01.2020.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2020 позовна заява прийнята до розгляду, у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та запропоновано відповідачу у строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження подати до суду відзив на позовну заяву, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, позивачу запропоновано у строк не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, відповідачу надано строк протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив (якщо така буде подана) подати заперечення на відповідь на відзив.

Копію ухвали суду про відкриття провадження у справі отримано позивачем та відповідачем 09.06.2020, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач правом подання відзиву не скористався. В той же час 26.06.2020 до суду від відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі № 910/7453/20 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки 29.05.2020 відповідачем здійснено оплату на користь позивача 12964,53 грн страхового відшкодування, на підтвердження чого надано платіжне доручення № 10921 від 29.05.2020.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як вбачається зі змісту заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь суму страхового відшкодування у розмірі 11713,16 грн, визначеного Звітом № 139225 від 28.01.2020. При цьому сума страхового відшкодування у розмірі 12964,53 грн, яка сплачена відповідачем 29.05.2020, перерахована на користь страхувальника з боку позивача 16.09.2019, тобто до складення відповідного звіту про вартість матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу. Таким чином, предмет спору стосується іншого розміру страхового відшкодування, визначеного 28.01.2020.

Таким чином, враховуючи наведені доводи суд доходить висновку про відсутність підстав для закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

21.06.2019 між Акціонерним товариством «ПРОСТО-СТРАХУВАННЯ» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір PVP.S № 1901913 добровільного страхування наземних транспортних засобів, за умовами якого застраховано транспортний засіб «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , строк дії договору з 23.06.2019 по 22.06.2020.

16.08.2019 о 18:30 год по вул. Галицька в м. Івано-Франківськ за участю транспортного засобу «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , сталася дорожньо-транспортна пригода.

16.08.2019 водіями транспортних засобів «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 та

«AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_2 складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно ремонтної калькуляції № 139225 від 16.08.2019 вартість ремонтних робіт автомобіля «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 складає 18125,02 грн.

20.08.2020 ОСОБА_1 звернувся до позивача із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку.

20.08.2019 аварійним комісаром Селепій В. , доказів на підтвердження повноважень якого до матеріалів справи позивачем не додано, складено протокол огляду транспортного засобу № 139225, згідно якого автомобіль «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок вказаної ДТП, отримав такі механічні пошкодження: деформація заднього бамперу, розрив в лівій частині, пошкодження структурної поверхні; пошкодження лакофарбового покриття лівої частини надкрилка (бампера); деформація кришки багажника; деформація підсилювача бамперу заднього, тріщина абсорберу бамперу.

20.08.2019 Приватною виробничо-комерційною фірмою «В.С.К.» складено рахунок на оплату № від 20.08.2019, відповідно до якого вартість ремонтних робіт по автомобілю «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 складає 24850,91 грн (на рахунку містяться дописи сум у гривневому еквіваленті чорнилами чорного кольору).

13.09.2019 позивачем складено страховий акт № 139225 про сплату на користь страхувальника ОСОБА_3 суми страхового відшкодування у розмірі 12964,53 грн.

16.09.2019 страхове відшкодування у розмірі 12964,53 грн перераховано позивачем на користь Приватної виробничо-комерційної фірми «В.С.К.» в рахунок проведення ремонтних робіт по автомобілю «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , про що свідчить платіжне доручення № 16356 від 16.09.2019.

Як вбачається з матеріалів справи цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_2 станом на дату дорожньо-транспортної пригоди була застрахована відповідачем на підставі полісу № АО/0050460 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 100000,00 грн та франшизою 0,00 грн.

В подальшому 21.10.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою за вих. № 04-2754 про страхове відшкодування у розмірі 12964,53 грн.

01.01.2020 позивач звернувся до СПД Карета О.Є. із листом про проведення оцінки визначення вартості відновлювального ремонту, завданого власнику колісного транспортного засобу (КТЗ).

За результатами проведеної оцінки визначення вартості відновлювального ремонту, завданого власнику колісного транспортного засобу (КТЗ) 28.01.2020 суб`єктом оціночної діяльності, фізичною особою-підприємцем Каретою О.Є. складено звіт № 139225 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, згідно якого матеріальний збиток, заподіяний власнику після аварійного пошкодження КТЗ «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 станом на 16.08.2019 складає 11713,16 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 10921 від 29.05.2020 відповідачем здійснено сплату страхового відшкодування у розмірі 12964,53 грн на користь позивача.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов таких обґрунтованих висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із ст. 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи 16.08.2019 о 18:30 год за участю застрахованого позивачем на підставі договору PVP.S № 1901913 добровільного страхування наземних транспортних засобів від 21.06.2019 автомобіля «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «AUDI A4», д.н.з. НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована відповідачем на підставі полісу № АО/ 0050460, по вул. Галицькій у м. Івано-Франківськ сталася дорожньо-транспортна пригода, за результатами якої учасниками ДТП складено спільне повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

З набранням чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» від 17.02.2011 № 3045-VI, внесено зміни та доповнення до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що дозволило учасникам дорожнього руху при скоєнні ДТП за наявності встановлених п. 33.2 ст. 33 наведеного Закону обставин спільно складати повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду («європротокол») без інформування відповідного підрозділу МВС України про її настання.

Так, відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил дорожнього руху України, що кореспондуються із п. 33.2 ст. 33 зазначеного вище Закону України, у разі настання ДТП за участю транспортних засобів, зазначених у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови експлуатації таких транспортних засобів особами, відповідальність яких застрахована, відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за умови досягнення згоди водіїв таких транспортних засобів щодо обставин скоєння дорожньо-транспортної пригоди, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та у разі складення такими водіями спільного повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду відповідно до встановленого Моторним (транспортним) страховим бюро зразка. У такому випадку водії згаданих транспортних засобів після складення ними зазначеного в цьому пункті повідомлення звільняються від обов`язків, передбачених підпунктами «д» - «є» пункту 2.10 цих Правил.

На виконання Закону України від 17.02.2011, Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 №274/2011 інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (далі - Інструкція).

Відповідно до вказаної вище Інструкції, у європротоколі зазначаються, зокрема, фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються, та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`я та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У зв`язку з тим, що між учасниками ДТП спільно складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, отже, водій, винний у вчиненні ДТП, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. При цьому повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, складене учасниками ДТП відповідно до норм чинного законодавства, є належним доказом вини особи, що скоїла ДТП, у зв`язку з чим завдана шкода підлягає відшкодуванню. Дослідивши пункти європротоколу, які заповнені учасниками ДТП та містять інформацію про вказану подію, суд доходить висновку про наявність страхового випадку, передбаченого умовами договору PVP.S № 1901913 добровільного страхування наземних транспортних засобів від 21.06.2019.

За приписами ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» передбачено, що франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Як встановлено судом Приватною виробничо-комерційною фірмою «В.С.К.» складено рахунок на оплату № від 20.08.2019, згідно якого вартість ремонтних робіт автомобіля «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 складає 24850,91 грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Позивачем на підставі страхового акту № 139225 від 13.09.2019 проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 12964,53 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 16356 від 16.09.2019.

Таким чином, погодивши розмір страхового відшкодування на рівні 12964,53 грн позивачем проведено його виплату у відповідності до умов договору та Закону України «Про страхування».

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Аналогічні положення містить стаття 993 ЦК України.

Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку по виплаті страхового відшкодування перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

На підтвердження наведеної правової позиції свідчить те, що стаття 27 Закону України "Про страхування" та стаття 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" є суброгацією.

Таким чином, до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування", які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому.

Відповідачем, у свою чергу, проведено виплату позивачу вказаного розміру страхового відшкодування, про що свідчить платіжне доручення № 10921 від 29.05.2020.

В той же час, в подальшому, 01.01.2020 позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_6 для проведення оцінки визначення вартості відновлювального ремонту, завданого власнику колісного транспортного засобу «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 .

З урахуванням протоколу огляду № 139225 транспортного засобу від 20.08.2019, складеного аварійним комісаром Селепій В. (доказів на підтвердження повноважень якого позивачем не надано), ремонтної калькуляції № 139225 від 16.08.2019 , суб`єктом оціночної діяльності Каретою О.Є. 28.01.2020 складено звіт № 139225 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, за яким матеріальний збиток, заподіяний власнику після аварійного пошкодження КТЗ «Renault Megane Scenic», д.н.з. НОМЕР_1 станом на 16.08.2019 складає 11713,16 грн.

З огляду на вищевикладене вбачається, що позивачем по суті вчинено ряд дій для повторного визначення розміру страхового відшкодування, незважаючи на те, що страхове відшкодування вже було сплачено страхувальнику, а також відшкодовано відповідачем на користь позивача. Позивачем розмір страхового відшкодування у розмірі 12964,53 грн погоджено, будь-яких заперечень з боку страхувальника щодо визначення такого розміру страхового відшкодування матеріали справи не містять, суму матеріального збитку у розмірі 11713,16 грн страхувальнику сплачено не було, доказів у спростування вказаного не надано, у зв`язку з чим суд доходить висновку про відсутність у позивача права зворотної вимоги до відповідача в частині виплати страхового відшкодування у розмірі 11713,16 грн.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог повністю. Судові витрати, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні заяви відповідача від 26.06.2020 про закриття провадження у справі - відмовити.

2. В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Дата складення та підписанння рішення 07.08.2020.

Суддя В.О.Демидов