ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020м. ДніпроСправа № 904/897/20
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Петренко І. В.

за участю секретаря судового засідання Сироти М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОГО ВІДДІЛУ М.ДНІПРА

до ГРОМАДСЬКОГО ФОРМУВАННЯ З ОХОРОНИ ГРОМАДСЬКОГО ПОРЯДКУ "ШТАБ НАЦІОНАЛЬНОГО ЗАХИСТУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ"

про розірвання договору №2/20017/КЕВ від 01.06.2017 оренди нерухомого військового майна військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14); про стягнення 1732951,96грн., з яких 1490312,15грн. основної заборгованості; 135446,78грн. пені; 93558,71грн. штрафу; 13634,34грн. трьох процентів річних (договір №2/20017/КЕВ від 01.06.2017 оренди нерухомого військового майна військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14); про зобов`язання звільнити орендоване нерухоме військове майно військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14), з урахуванням заяви від 08.05.2020 за вих.№525/1517 про збільшення позовних вимог

Представники:

від позивача: Хмара О.О., представник за довіреністю

від відповідача: не з`явився

РУХ СПРАВИ У СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНИЙ ВІДДІЛ М.ДНІПРО (далі - позивач) звернувся до господарського суду з позовною заявою до ГРОМАДСЬКОГО ФОРМУВАННЯ З ОХОРОНИ ГРОМАДСЬКОГО ПОРЯДКУ "ШТАБ НАЦІОНАЛЬНОГО ЗАХИСТУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ" (далі - відповідач) в якій просить суд:

1. Розірвати договір №2/20017/КЕВ від 01.06.2017 оренди нерухомого військового майна військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14).

2. Стягнути 1013110,57грн., з яких 896153,21грн. основної заборгованості; 1537,71грн. пені; 101722,57грн. штрафу; 13697,08грн. трьох процентів річних (договір №2/20017/КЕВ від 01.06.2017 оренди нерухомого військового майна військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14).

3. Зобов`язати звільнити орендоване нерухоме військове майно військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14).

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 15196,66грн. позивач просить суд покласти на відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/897/20 визначено суддю Петренка Ігоря Васильовича, що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2020.

Ухвалою від 18.11.2019 позовну заяву залишено без руху.

16.03.2020 виявлені судом недоліки усунуто.

Ухвалою від 19.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження. Учасників процесу повідомлено, що розгляд справи буде здійснюватися за правилами загального позовного провадження; підготовче судове засідання призначено на 14.04.2020.

09.04.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшло клопотання від 08.04.2020 за вих.№525/1116 про відкладення розгляду справи у зв`язку із карантинними заходами. Ухвалою від 14.04.2020 клопотання позивача від 08.04.2020 за вих.№525/1116 про відкладення розгляду справи задоволено; підготовче засідання відкладено на 18.05.2020.

08.05.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від 08.05.2020 за вих.№525/1517 про збільшення позовних вимог в якій просить стягнути 1732951,96грн., з яких 1490312,15грн. основної заборгованості; 135446,78грн. пені; 93558,71грн. штрафу; 13634,34грн. трьох процентів річних (договір №2/20017/КЕВ від 01.06.2017 оренди нерухомого військового майна військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14); зобов`язати звільнити орендоване нерухоме військове майно військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14). Ухвалою від 18.05.2020 заяву від 08.05.2020 за вих.№525/1517 про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду.

Отже, остаточні позовні вимоги такі:

1. Розірвати договір №2/20017/КЕВ від 01.06.2017 оренди нерухомого військового майна військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14).

2. Стягнути 1732951,96грн., з яких 1490312,15грн. основної заборгованості; 135446,78грн. пені; 93558,71грн. штрафу; 13634,34грн. трьох процентів річних (договір №2/20017/КЕВ від 01.06.2017 оренди нерухомого військового майна військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14).

3. Зобов`язати звільнити орендоване нерухоме військове майно військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14).

18.05.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від 18.05.2020 за вих.№б/н у якій позивач просить суд провести судове засідання за відсутності свого представника; позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити; 18.05.2020 через відділ документального забезпечення від відповідача надійшло клопотання від 18.05.2020 за вих.№07 про відкладення судового засідання. Ухвалою від 18.05.2020 заяви та клопотання сторін про відкладення розгляду справи задоволені; підготовче засідання відкладено на 02.07.2020.

Щодо строків розгляду справи.

Відповідно до частини 3 статті 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Згідно частини 2 статті 195 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

При цьому, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ доповнено розділ Х "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України пунктом 4 наступного змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349 , а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)."

Господарський суд констатує, що на час поставлення ухвал про відкладення підготовчого судового засідання та призначення розгляду справи по суті діяла саме вказана редакція Господарського процесуального кодексу України, якою і керувався господарський суд.

Отже, строки проведення підготовчого провадження та розгляду справи по суті не є пропущеними.

Ухвалою від 02.07.2020 підготовче провадження закрито; справу призначено до розгляду по суті; представників сторін проінформовано, що судове засідання відбудеться 10.08.2020.

03.07.2020 через відділ документального забезпечення від позивача надійшла заява від 03.07.2020 за вих.№525/2239 у якій просить суд долучити до матеріалів справи оригінали поштових відправлень на адресу відповідача. Вказане клопотання задоволено; документи долучено до матеріалів справи.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

В судовому засіданні, яке відбулося 10.08.2020, здійснено розгляд справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 194 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні, яке відбулося 10.08.2020, в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

Короткий зміст позовної заяви та узагальнення її доводів.

01.06.2017 між позивачем та відповідачем укладено договір №2/2017/КЕВ оренди нерухомого військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: місто Дніпро, вулиця Лабораторна, б.1-а (попередня адреса вулиця Ляшко Попеля, б.14.) (далі - договір).

За умовами договору орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає в строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення загальною площею 10393,3м2, за генеральним планом військового містечка №14 (далі - майно), що знаходиться на балансі позивача (балансоутримувача) і належить Міністерству оборони України.

Передача майна від позивача до відповідача підтверджується актом приймання-передачі.

Всупереч умов договору, відповідач зобов`язання належним чином не виконує, оплату у встановлені строки не здійснює.

За період з 01.01.2019 по 31.01.2020 відповідач не здійснено оплату за такі місяці:

1) січень 2019 року;

2) лютий 2019 року;

3) березень 2019 року;

4) квітень 2019 року;

5) червень 2019 року;

6) липень 2019 року;

7) серпень 2019 року;

8) вересень 2019 року;

9) листопад 2019 року;

10) грудень 2019 року;

11) січень 2020 року

на загальну суму 896153,21грн., що підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків та актами виконаних послуг за листопад 2019 року та грудень 2019 року.

Крім того, позивач наголошує, що строк дії договору добровільного страхування майна від 27.06.2019 №18-4158-ДН-0502, який укладено орендарем на виконання пункту 5.8 договору, закінчився 26.07.2019.

Подальше страхування орендованого майна відповідачем не здійснено, примірник договору страхування орендованого нерухомого військового майна з підтверджуючим платіжним дорученням позивачу не надано.

З метою досудового врегулювання спору, позивач 02.08.2019 направив на адресу відповідача претензію №68 з вимогою сплатити заборгованість у встановлений строк.

Листом від 09.09.2019 відповідач заборгованість визнав та зобов`язався її сплатити, проте зобов`язання не виконав.

У зв`язку з істотним порушенням відповідачем умов договору щодо строків перерахування орендної плати та страхування орендованого майна, керуючись нормами частини 2 статті 651 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 188 Господарського процесуального кодексу України та пункту 8.6 договору, 03.10.2019 позивач направив на адресу відповідача пропозицію про розірвання договору.

17.10.2019 відповідач пропозицію позивача про розірвання договору отримав, але відповіді про її розгляд не надав.

29.11.2019 позивач направив на адресу відповідача претензію №83 з вимогою сплатити заборгованість у строк до 07.12.2019.

06.12.2019 відповідач претензію отримав, відповіді не надав, заборгованість не сплатив.

27.12.2019 позивач поштовим відправлення з описом вкладення №301 направив кур`єрською доставкою на адресу відповідача акт звіряння взаєморозрахунків, рахунок №89 від 12.12.2019, акт виконаних послуг, повідомлення про відмову від договору.

За твердженням позивача договірні відносини між сторонами, відповідно до пункту 10.1 договору, тривали до 01.05.2020 (включно).

29.01.2020 позивач поштовим відправленням з описом вкладення №730 направив на адресу відповідача рахунок №4 від 13.01.2020 та акт виконаних послуг.

Надані рахунки та існуючу заборгованість відповідач не сплатив, додаткову угоду про розірвання договору не підписав.

Поштовим відправленням на адресу відповідача позивачем направлено акт виконаних послуг та рахунок №17 від 13.02.2020 на суму 146703,30грн. (орендна плата за січень 2020 року).

Поштовим відправленням №817 на адресу відповідача позивачем направлено акт виконаних послуг та рахунок №30 від 10.03.2020 на суму 146263,19грн. (орендна плата за лютий 2020 року).

18.04.2020 поштовим відправленням на адресу відповідача позивачем направлено акти виконаних послуг, рахунок №35 від 13.04.2020 на суму 147433,30грн. (орендна плата за березень 2020 року), рахунок №36 від 13.04.2020 на суму 148907,63грн. (орендна плата за квітень 2020 року), рахунок №37 від 13.04.2020 на суму 4851,52грн. (орендна плата за 1 добу травня 2020 року).

Поштовим відправленням №996 на адресу відповідача направлено акт звіряння взаєморозрахунків, розрахунок заборгованості та вимоги від 23.04.2020 про сплату боргу та звільнення орендованого майна, у зв`язку із припиненням дії договору.

06.05.2020 представники позивача прибули за адресою: місто Дніпро, вулиця Лабораторна, 1А (вулиця Ляшка-Попеля, 14), з метою складання акту приймання-передачі майна, у зв`язку із закінченням дії договору оренди від 01.07.2019 №2/2017/КЕВ.

Позивач повідомляє, що під час спроби потрапити на територію військового містечка №14 встановлено, що вхід на територію облаштовано КПП на якому знаходиться озброєна охорона. Допустити представників КЕВ м.Дніпро на територію військового містечка №14, надати будь-які документи або відомості про себе озброєні особи відмовилися. За результатами виїзду представниками позивача складено акт.

Станом на 06.05.2020 відповідач заборгованість за договором не сплатив, орендоване майно не звільнив.

Загальна заборгованість становить 1490312,15грн., а саме:

1) січень 2019 року;

2) лютий 2019 року;

3) березень 2019 року;

4) квітень 2019 року;

5) червень 2019 року;

6) липень 2019 року;

7) серпень 2019 року;

8) вересень 2019 року;

9) листопад 2019 року;

10) грудень 2019 року;

11) січень 2020 року;

12) лютий 2020 року;

13) березень 2020 року;

14) квітень 2020 року;

15) травень 2020 року.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу:

- пеню за загальний період прострочення з 01.11.2019 по 01.05.2020 на загальну суму 135446,78грн.;

- штрафу за загальний період прострочення з 16.03.2019 по 31.01.2020 та за порушення строків оплати у січні 2020 року, лютому 2020 року та березні 2020 року на загальну суму 93558,71грн.

- трьох процентів річних за загальний період прострочення з 16.11.2019 по 01.05.2020 на загальну суму 13634,32грн.

Короткий зміст заперечень відповідача та узагальнення його доводів.

Щодо строку для подачі відзиву.

Про судове провадження відносно відповідача телефонограмою від 06.05.2020 (а.с.97 том 1) повідомлено представника відповідача.

Подача відповідачем клопотання від 18.05.2020 за вих.№07 (а.с. 122 том 1) за підписом керівника Ю.М. Берези свідчить про обізнаність відповідача про існуюче судове провадження.

Європейський суд з прав людини у пункті 41 свого рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Господарський суд констатує, що ухвалою від 18.05.2020 відповідачу роз`яснено, що відповідно до статті 178 Господарського процесуального кодексу України, він має право надати відзив на позовну заяву, з урахуванням заяви від 08.05.2020 за вих.№525/1517 про збільшення позовних вимог, який повинен відповідати вимогам статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову, в строк до 22.06.2020.

Відповідач, станом на 10.08.2020, своїм правом на подачу відзиву не скористався; причини не повідомив.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Доказами, відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відтак, предметом доказування у господарській справі є лише ті факти, які мають матеріально-правове значення, тобто факти без з`ясування яких не можна правильно вирішити справу по суті.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі такі:

1. Обставини укладання договору.

2. Строк дії договору.

3. Наявність акту приймання-передачі орендованого майна.

4. Питання сплати орендних платежів.

5. Наявність заборгованості зі сплати орендних платежів.

6. Правові підстави для стягнення пені та правильність здійсненого позивачем розрахунку.

7. Правові підстави для стягнення штрафу та правильність здійсненого позивачем розрахунку.

8. Правові підстави для стягнення трьох процентів річних та правильність здійсненого позивачем розрахунку.

9. Наявність акту повернення орендованого майна з оренди.

10. Правові підстави припинення договору та звільнення орендованого майна.

11. Правові підстави розірвання договору.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Між позивачем та відповідачем укладено договір оренди №2/2017/КЕВ від 01.06.2017 нерухомого військового майна, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: місто Дніпро, вул. Лабораторна, б.1-а (попередня назва вулиця Ляшко-Попеля, б.14). Військове містечко (далі - договір).

За умовами укладеного між сторонами договору орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлові приміщення загальною площею 10393,9м2 за генеральним планом військового містечка №14, розташованого за адресою: місто Дніпро, вулиця Лабораторна, 1а (попередня назва вулиця Ляшко-Попеля, 14), військове містечко №14 (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пункту 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк 3 (три) роки і більше - не раніше дати державної реєстрації договору) та акту приймання-передачі майна.

Пунктом 10.1 договору визначено, що останній укладено строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, що діє з 01.06.2017 до 01.05.2020 року включно.

Відтак, логічним є висновок, що орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передачі майна.

Господарський суд констатує, що договір підписано 01.06.2017 та в якості додатку №2 до договору оренди між сторонами складено Акт приймання-передачі нерухомого військового майна - нежитлові приміщення загальною площею 10393,9м2 за генеральним планом військового містечка №14 (далі - майно).

Отже, договір почав свою дію з 01.06.2017.

Орендна плата, відповідно до пункту 3.1 договору, встановлена без ПДВ за базовий місяць (вересень 2016 року) на рівні 88285,19грн. за результатами конкурсу (домовленості) з врахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних об`єктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропозиції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786 (зі змінами) (далі - Методика), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (вересень 2016 року) 88285,19грн. (пункт 3.1 договору).

Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди (пункт 3.1 договору).

Пунктом 3.3 договору сторонами узгоджено, що орендна плата за кожний наступний місяць, згідно із законодавством, визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (пункт 3.3 договору).

Орендна плата, відповідно до пункту 3.6 договору, у розмірі 100% перераховується орендарем до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок орендодавця в територіальному органі Державного казначейства не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.

Позивач нарахував, а відповідач визнав, що підтверджується Актом звіряння взаємних розрахунків за 9 місяців (том 1 а.с. 49) та Актом звіряння взаємних розрахунків станом на 01.12.2019, які підписано представниками позивача та відповідача і підписи яких скріплено печатками, такі розміри орендної плати:

1) січень 2019 року - 141276,16грн.;

2) лютий 2019 року - 142824,26грн.;

3) березень 2019 року - 144109,68грн.;

4) квітень 2019 року - 145550,77грн.;

5) червень 2019 року - 145836,78грн.;

6) липень 2019 року - 144961,76грн.;

7) серпень 2019 року - 144526,88грн.;

8) вересень 2019 року - 145538,57грн.

Крім того, позивач нарахував такі розміри орендної плати:

9) листопад 2019 року - 146703,89грн.;

10) грудень 2019 року - 146410,48грн.;

11) січень 2020 року - 146703,30грн.;

12) лютий 2020 року - 146263,19грн.;

13) березень 2020 року - 147433,30грн.;

14) квітень 2020 року - 148907,63грн.;

15) травень 2020 року - 4851,52грн.

Загальний розмір орендної плати за вказаний період склав 2041898,17грн.

Відповідач зобов`язання з внесення орендної плати виконав за спірний період на суму 551586,02грн., що підтверджується платіжним дорученням №148 від 28.10.2019 на суму 350000,00грн. з призначенням платежу: "орендна плата відповідно до договору №2/2017/КЕВ від 01.06.2017", з яких на погашення спірної заборгованості залишилося 294585,60грн.; випискою по рахунках від 22.05.2019 на суму 115724,26грн. з призначенням платежу: "оплата за оренду приміщення за лютий 2019 року, по договору №2/2017/КЕВ від 01.06.2017" та на суму 141276,16грн. з призначенням платежу: "оплата за оренду приміщення за січень 2019 року, по договору №2/2017/КЕВ від 01.06.2017".

Залишок заборгованості за спірний період становить 1490312,15грн.

Відповідно до пункту 3.7 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету у визначеному пунктом 3.6 договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу пеню за загальний період прострочення з 01.11.2019 по 01.05.2020 на загальну суму 135446,78грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимог не заперечив.

Господарський суд перевірив розрахунок пені та встановив, що останній містить помилки, які полягають у перенесенні, визначеного частиною 6 статті 232 Господарського процесуального кодексу України, строку для розрахунку пені шляхом нарахування подвійної ставки Національного банку України на загальну заборгованість періоду з січня 2019 року по жовтень 2019 року.

Здійснивши власний розрахунок пені, господарський суд визнав обґрунтованим розмір у сумі 85989,93грн.

Пунктом 3.8 договору закріплено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить 30 днів і більше орендар додатково сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимог не заперечив.

Господарський суд перевірив розрахунок штрафу та визнав його арифметично та методологічно правильним.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань позивач нарахував відповідачу три проценти річних за загальний період прострочення з 16.11.2019 по 01.05.2020 на загальну суму 13634,32грн.

Відповідач контррозрахунку не надав; вимог не заперечив.

Господарський суд перевірив розрахунок трьох процентів річних та визнав його арифметично та методологічно правильним.

Пунктом 8.6 договору визначено, що відмовитися від договору оренди і вимагати повернення майна, якщо орендар не вносить плати за користування майном протягом 3-ох місяців підряд.

Листом-повідомленням від 16.12.2019 за вих.№525/4032 позивач повідомив відповідача про відмову від договору від 01.06.2017 №2/2017/КЕВ оренди нерухомого військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: місто Дніпро, вулиця Лабораторна, б.1-а (попередня назва вулиця Ляшко Попеля, б.14 на підставі пункту 8.6 договору, у зв`язку із невнесенням орендної плати протягом трьох місяців підряд.

Крім того, позивачем повідомлено, що у відповідно до статті 615 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 782 Цивільного кодексу України - договір є розірваним з дати отримання відповідачем даного листа-повідомлення.

В якості доказів направлення листа-повідомлення від 16.12.2019 за вих.№525/4032 до матеріалів справи долучено опис вкладення у лист №301 від 27.12.2019, фіскальний чек від 27.12.2019 №0744 та накладну №301.

Отже, укладений між сторонами договір припинив свою дію, а тому вимога позивача про зобов`язання відповідача звільнити орендоване нерухоме військове майно військового містечка №14, розташоване в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14) визнається обґрунтованою.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом статей 625, 628, 629 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 Цивільного кодексу України, частина перша статті 173 Господарського кодексу України).

Положення статей 526 Цивільного кодексу України та 193 Господарського кодексу України визначають, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 759, 762, 763 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договір найму укладається на строк, встановлений договором. Ці положення кореспондуються з положеннями статті 283 Господарського кодексу України.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до статті 782 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Статтею 782 Цивільного кодексу України передбачено спеціальний порядок розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

ПОЗИЦІЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Щодо основної заборгованості.

За період з січня 2019 року по квітень 2019 року; з червеня 2019 року по вересень 2019 року; з листопада 2019 року по травень 2020 року розмір заборгованості відповідача перед позивачем зі сплати орендної плати за договором, з урахуванням часткових оплат, склав 1490312,15грн.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку орендодавця за договором передати нерухоме майно у користування відповідає обов`язок орендаря із внесення орендної плати.

Строк внесення орендної плати за спірний період є таким, що настав.

Доказів внесення орендної плати за спірний період і у розмірі 1490312,15грн. відповідач не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення про стягнення орендної плати за період з січня 2019 року по квітень 2019 року; з червеня 2019 року по вересень 2019 року; з листопада 2019 року по травень 2020 року та враховуючи факт припинення договору 28.12.2019, господарський суд взяв до уваги відсутність доказів повернення майна з оренди відповідачем позивачу.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 1490312,15грн. є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо наявності правових підстав для стягнення пені та правильності розрахунку.

Здійснивши власний розрахунок пені за кожний період у якому наявна заборгованість зі сплати орендної плати за період прострочення з 01.11.2019 по 01.05.2020 і дотримуючись вимог частини 6 статті 232 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 135446,78грн. визнав такою, що підлягає задоволенню частково у сумі 85989,93грн.

Щодо наявності правових підстав для стягнення штрафу та правильності розрахунку.

Беручи до уваги, що розрахунок штрафу здійснено арифметично та методологічно правильно, а отже вимога про стягнення штрафу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо наявності правових підстав для стягнення трьох процентів річних та правильності розрахунку.

Беручи до уваги, що розрахунок трьох процентів річних здійснено арифметично та методологічно правильно, а отже вимога про стягнення трьох процентів річних є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про розірвання договору.

Надаючи юридичний аналіз положенням статей 525, 651, 782 Цивільного кодексу України, договір оренди (найму) може бути розірваний у зв`язку з відмовою наймодавця від договору з підстав, передбачених статтею 782 Цивільного кодексу України, або розірваний за згодою сторін шляхом укладення договору з урахуванням вимог статей 651, 654 Цивільного кодексу України.

В даному випадку договір оренди є розірваний у зв`язку з відмовою наймодавця від договору з підстав, передбачених статтею 782 Цивільного кодексу України.

Відтак, вимога позивача про розірвання договору оренди визнається обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання звільнити об`єкт оренди.

Одним з найголовніших принципів цивільного права є забезпечення стабільності договору, що закріплено статтями 525, 651 Цивільного кодексу України, яка забороняє односторонню відмову від договору, за виключенням випадків, передбачених законом або договором.

Господарський суд констатує, що сторони закріпили у пункті 8.6 договору право відповідача відмовитися від договору оренди і вимагати повернення майна, у разі невнесення відповідачем плати за користування майном протягом трьох місяців підряд.

Верховний Суд, у постанові від 26.02.2020 по справі №910/4391/19, зауважив, що стаття 782 Цивільного кодексу України є спеціальною нормою, яка встановлює підстави і наслідки відмови від договору найму. Підставою для відмови є порушення договору з боку наймача у вигляді невнесення ним плати за користування річчю протягом трьох місяців підряд. А наслідком - припинення договору в момент отримання повідомлення наймачем.

З огляду на те, що укладений між сторонами договір припинив свою дію, вимога позивача про зобов`язання відповідача звільнити орендоване нерухоме військове майно військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14) визнається обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 4204,00грн. за вимоги немайнового характеру та 25282,04грн., з урахуванням того, що 97,26% позовних вимог майнового характеру позивача судом задоволено.

Загальний розмір судового збору, який покладається на відповідача складає 29486,04грн.

Керуючись статтями 2-5, 7-15, 18, 20, 24, 27, 73, 74, 76-80, 86, 91, 123, 129, 194-196, 200-201, 204-205, 218-220, 222, 232-233, 236-242, 253-254, 256-259, пунктом 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ.

Позовні вимоги КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОГО ВІДДІЛУ М.ДНІПРА (49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ФЕОДОСІЇВСЬКА, будинок 13; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 08004581) до ГРОМАДСЬКОГО ФОРМУВАННЯ З ОХОРОНИ ГРОМАДСЬКОГО ПОРЯДКУ "ШТАБ НАЦІОНАЛЬНОГО ЗАХИСТУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ КОМСОМОЛЬСЬКА, будинок 58, кімната 315; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39263779) про розірвання договору №2/20017/КЕВ від 01.06.2017 оренди нерухомого військового майна військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14); про стягнення 1732951,96грн., з яких 1490312,15грн. основної заборгованості; 135446,78грн. пені; 93558,71грн. штрафу; 13634,34грн. трьох процентів річних (договір №2/20017/КЕВ від 01.06.2017 оренди нерухомого військового майна військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14); про зобов`язання звільнити орендоване нерухоме військове майно військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14), з урахуванням заяви від 08.05.2020 за вих.№525/1517 про збільшення позовних вимог задовольнити частково.

Розірвати договір №2/20017/КЕВ від 01.06.2017 оренди нерухомого військового майна військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14).

Стягнути з ГРОМАДСЬКОГО ФОРМУВАННЯ З ОХОРОНИ ГРОМАДСЬКОГО ПОРЯДКУ "ШТАБ НАЦІОНАЛЬНОГО ЗАХИСТУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ КОМСОМОЛЬСЬКА, будинок 58, кімната 315; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39263779) на користь КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОГО ВІДДІЛУ М.ДНІПРА (49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ФЕОДОСІЇВСЬКА, будинок 13; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 08004,15грн. (один мільйон чотириста дев`яносто тисяч триста дванадцять грн. 15 коп.) основної заборгованості; 85989,93грн. (вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять грн. 93 коп.) пені; 93558,71грн. (дев`яносто три тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім грн. 71 коп.) штрафу; 13634,34грн. (тринадцять тисяч шістсот тридцять чотири грн. 34 коп.) трьох процентів річних; 29486,04грн. (двадцять дев`ять тисяч чотириста вісімдесят шість грн. 04 коп.) судового збору.

Зобов`язати ГРОМАДСЬКЕ ФОРМУВАННЯ З ОХОРОНИ ГРОМАДСЬКОГО ПОРЯДКУ "ШТАБ НАЦІОНАЛЬНОГО ЗАХИСТУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ КОМСОМОЛЬСЬКА, будинок 58, кімната 315; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39263779) звільнити орендоване нерухоме військове майно військового містечка №14, розташованого в Дніпропетровському гарнізоні за адресою: м.Дніпро, вул.Лабораторна, буд.1-а (попередня назва вул.Ляшко Попеля, буд.14).

В решті позовних вимог, а саме в частині стягнення з ГРОМАДСЬКОГО ФОРМУВАННЯ З ОХОРОНИ ГРОМАДСЬКОГО ПОРЯДКУ "ШТАБ НАЦІОНАЛЬНОГО ЗАХИСТУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ КОМСОМОЛЬСЬКА, будинок 58, кімната 315; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39263779) на користь КВАРТИРНО-ЕКСПЛУАТАЦІЙНОГО ВІДДІЛУ М.ДНІПРА (49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ФЕОДОСІЇВСЬКА, будинок 13; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 08004581) 49456,85грн. пені відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1,2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до пункту 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Складання повного рішення відкладено на строк не більш як десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Дата підписання та складення повного судового рішення - 11.08.2020.

Суддя І.В. Петренко