ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.08.2020 Справа № 908/2002/20

м. Запоріжжя

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л. розглянувши заяву без номеру від 05.08.20 фізичної особи ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 908/2002/20 за

позовною заявою: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСОЙЛТРЕЙД», 69041, м. Запоріжжя, вул. Таганська, 16

третя особа 1: товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПЄРІУМ», 69041, м. Запоріжжя, вул. Таганська, 16 кв. 171

третя особа 2: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г., 69035, м. Запоріжжя, вул. Леоніда Жаботинського, 43,48

про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна

без виклику представників сторін та третіх осіб

ВСТАНОВИВ:

05.08.2020 на адресу господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами до товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСОЙЛТРЕЙД», треті особи - товариство з обмеженою відповідальністю «ІМПЄРІУМ» та приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г. про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.05.16 укладеного між ТОВ «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» та ТОВ «ІМПЄРІУМ» посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кушніренко О.Г.

Одним із додатків до вказаного позовної заяви є заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в прохальній частині якої позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову у цій справі шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації, які утворені і діють у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», вчиняти реєстраційні дії, зокрема, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на не рухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо об`єкта нерухомого майна: не житлове приміщення, гараж загальної площі 29,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Таганська, буд. 16 прим. 173, реєстраційний № об`єкта 01.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 05.08.20 вказані позовну заяву та заяву про забезпечення позову у справі № 908/2002/20 передано на розгляд судді Корсуну В.Л.

Розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 б/н від 05.08.20 про забезпечення позову судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 ГПК України, заява про забезпечення позову повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше 2 днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (ч. 1 ст. 140 ГПК України).

За змістом ч. 1 ст. 116 ГПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно із п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку.

Питання про забезпечення позову може вирішуватись господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

В п. 3 наведеної вище постанови зазначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову заявником вказано наступне.

Предметом позовних вимог у цій справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, які, на думку заявника (позивача), незаконно вибули з володіння ТОВ «ТРАНСОЙЛТРЕЙД». Як стало відомо заявнику під час підготовки позовної заяви у цій справі, новий власник (ТОВ «ІМПЄРІУМ») передав в іпотеку вищевказане нерухоме майно (обтяжувачем якого є ОСОБА_2 ). Тобто, на думку позивача (заявника), у разі задоволення позовних вимог судом виконання рішення може бути ускладнено, або його виконання стане не можливим оскільки обтяжувач (іпотекодержатель) на період спору задля захисту своїх прав може задовольнити свої вимоги за рахунок спірного майна, що порушить права і законні інтереси позивача та законного власника.

На підтвердження виникнення у заявника підстав для того, щоб просити суд забезпечити позов до матеріалів позовної та заяви про забезпечення позову позивачем надано: копію договору купівлі-продажу нерухомого майна від 19.05.16 № 2291; копію інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.07.20 № 215778539; копію Статуту ТОВ «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» в редакції від 10.02.15; копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб ТОВ «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» від 23.09.15; детальну інформацію про юридичну особу ТОВ «ТРАНСОЙЛТРЕЙД» з ЄДР юридичних осіб станом на 05.08.20; детальну інформацію про юридичну особу ТОВ «ІМПЄРІУМ» з ЄДР юридичних осіб станом на 05.08.20; докази направлення усім учасникам копії позовної заяви з додатками.

Питання задоволення заяви про застосування заходів забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку окремо, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити висновок про те, що невжиття таких заходів матиме наслідки, визначені у ч. 2 ст. 136 ГПК України.

Забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, тому у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін; імовірність настання вищезазначених негативних наслідків в разі невжиття таких заходів. Оцінка ефективності заходу забезпечення позову здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову судом прийнято до уваги той факт, що:

- обов`язок доказування аргументів кожної із сторін у справі, яка розглядається в порядку господарського судочинства покладено законодавцем на сторін по справі (ст. 74 ГПК України), а не на суд;

- із змісту заяви не вбачається жодного обґрунтованого припущення та не надано належних доказів на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення (в контексті того, що предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна не дійсним, а не вимога про стягнення боргу у зв`язку з чим відповідач має намір ухилитись від повернення боргу та унеможливити звернення стягнення на майно);

- самі лише посилання в заяві на утруднення або неможливість виконання рішення без наведення відповідного обґрунтування та надання належних доказів не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви;

- заявником у заяві про забезпечення позову не вказано хто взагалі, в розумінні заявника, станом на час подачі позову до суду, є обтяжувачем чи іпотекодержателем щодо не житлового приміщення - гаража загальною площею 29,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Таганська, буд. 16 прим. 173, реєстраційний № об`єкта нерухомого майна 01 (оскільки датою та часом формування інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 215778539 є дата - 10.07.20, яка була сформована за 25 діб до дати 05.08.20, тобто дати подання до суду заяви про забезпечення позову);

- заявником взагалі не вказано, які саме дії (за наявності таких) вчиняються обтяжувачем чи іпотекодержателем щодо не житлового приміщення - гаража загальною площею 29,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, вул. Таганська, буд. 16 прим. 173, реєстраційний № об`єкта нерухомого майна 01.

З урахуванням вищевикладеного, а також враховуючи доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника, забезпечення збалансованості інтересів сторін, імовірність настання негативних наслідків у разі невжиття таких заходів, оцінивши ефективність заходу забезпечення позову з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, суд дійшов висновку про те, що подана заява ОСОБА_1 про забезпечення позову у заявленому станом на час винесення цієї ухвали вигляді не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 13, 20, 24, 42, 46, 73-74, 76, 77, 86, 136-140, 234, 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 без номеру від 05.08.20 про забезпечення позову у справі № 908/2002/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду.

Екземпляр цієї ухвали надіслати на адресу учасників по справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Згідно з вимогами ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 261 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 07.08.2020.

Суддя В.Л. Корсун