УХВАЛА

м. Київ

05.08.2020Справа № 910/11204/20

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В.В., розглянувши заяву Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ГОЛДМЕН" про забезпечення позову

у справі № 91011204/20

за позовом Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ГОЛДМЕН"

до 1. Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів

2. Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про визнання протиправним та скасування рішення АРМА та визнання недійсним договору про управління активами,

Без виклику (повідомлення) представників учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ГОЛДМЕН" (далі - позивач, Фонд) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (далі - відповідач 1, АРМА) та Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (відповідач 2, Товариство) про визнання протиправним та скасування рішення АРМА та визнання недійсним договору про управління активами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2020 вищевказану позовну заяву залишено без руху та наданий час Фонду на усунення недоліків.

03.08.2020 до суду від Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ГОЛДМЕН" надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом, заборони Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «УКРТРАНСГАЗ» вчиняти будь-які на виконання Договору № управління майном (активами) від 08.07.2020 року.

- вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВА «ГАЗТРАНЗИТ" З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ» проводити загальні збори акціонерів та приймати будь-які рішення з питань нарахування, виплати та отримання дивідендів.

Розглянувши подану Фондом заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статті 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Способи забезпечення позову перелічені в частині 1 статті 137 ГПК України.

Так, за приписами частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заявник в своїй заяві зазначає, що оскільки у цій справі позивач звертається до суду з позовною вимогою немайнового характеру, у разі задоволення якої, судове рішення не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд критично оцінює такі доводи заявника з підстав того, що Фондом не було надано жодного доказу на підтвердження наявності обґрунтованого припущення ускладнення виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Водночас, суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до статті 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні. Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді.

Управління рухомим та нерухомим майном, цінними паперами, майновими та іншими правами здійснюється Національним агентством шляхом реалізації відповідних активів або передачі їх в управління (частина 1 статті 21 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів»).

Відповідно до частини 2 статті 21 вказаного Закону управління активами здійснюється на підставі договору, укладеного відповідно до глави 70 Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

08.07.2020 між Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та АТ "Укртрансгаз" укладений договір про управління простими іменними акціями ПрАТ "ГАЗТРАНЗИТ" з іноземними інвестиціями" в кількості 16 650 штук, власником яких є позивач.

Наслідком недійсності правочину, відповідно приписам статті 216 ЦК України є обов`язок кожної із сторін повернути те, що вона одержала внаслідок виконання правочину.

Тобто, у випадку задоволення позову Фонду, передане в управління майно (прості іменні акції) повернуться до управління Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, яке без укладення відповідного договору управляти активами не зможе, оскільки це протирічить закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», а також суперечить судовому рішенню на підставі якого спірні акції вилучені в заявника та передані АРМА.

Беручи до уваги вказане, суд вважає, що вжиття такого способу захисту, як заборона Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів та АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «УКРТРАНСГАЗ» вчиняти будь-які на виконання Договору № управління майном (активами) від 08.07.2020 не є ефективним та таким, що може бути вжитий судом лише за наявності припущень.

Щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВА «ГАЗТРАНЗИТ" З ІНОЗЕМНИМИ ІНВЕСТИЦІЯМИ» проводити загальні збори акціонерів та приймати будь-які рішення з питань нарахування, виплати та отримання дивідендів, суд зазначає наступне.

Заявник обґрунтовує необхідність застосування такого способу забезпечення позову тим, що фактичне управління АТ "Укртрансгаз" активами (акціями), які належать позивачу, може призвести до:

- зміни економічної вартості майна Фонду, а саме знецінення 16 650 штук простих іменних акцій (isinUA) ПрАТ «ГАЗТРАНЗИТ» з іноземними інвестиціями», тобто до фінансових збитків, що значно ускладнить, або навіть унеможливить, позивачу поновлення його порушених прав;

- унеможливлення ефективного захисту прав позивача на управління власним майно - 16 650 штук простих іменних акцій (isinUA) ПрАТ «ГАЗТРАНЗИТ» з іноземними інвестиціями», які обліковуються на рахунку №404186-UA40200138 в депозитарній установі ТОВ «Ай Пі Сек`юрітіз».

Враховуючи предмет позову, суд вважає, що вказаний спосіб забезпечення позову не узгоджується із позовними вимогами, переданими на розгляд спору. Такий висновок суду ґрунтується на тому, що такі заходи забезпечення підлягають застосуванню в межах спору, що має ознаки корпоративного, або спору, предметом розгляду якого є цінні папери.

Натомість переданий позивачем на розгляд суду спір не має ознак корпоративного, а також у ньому не оспорюється, або не доводиться право власності на спірний пакет цінних паперів.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, враховуючи приписи статті 141 ГПК України, з огляду на доказову необґрунтованість заяви Фонду, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу заявника на те, що заява про забезпечення позову, яка раніше була відхилена повністю або частково, може бути подана вдруге, у випадку зміни відповідних обставин.

На підставі викладеного та керуючись статями 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "ГОЛДМЕН" - відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили 05.08.2020 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ В.В. ДЖАРТИ