ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020м. ДніпроСправа № 904/933/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична компанія "Ензифарм"

до Фермерського господарства "Максимум-2007"

про стягнення 85 669,47 грн. боргу за договором поставки №20/03-18Р від 20.03.2018

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 85 669,47 грн., з яких: 50 000,00 грн. - основний борг, 29 348,24 грн. - пеня, 6 321,23 грн. - індекс інфляції, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2020 призначено справу №904/933/20 до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами. Заперечень щодо порядку розгляду справи від сторін не надходило. Судом зобов`язано: Відповідача, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, надати відзив на позовну заява; Позивача, протягом 5 днів з дня одержання відзиву, надати відповідь на відзив.

Про вирішення спору сторони повідомлялися належно, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Всупереч вимог суду, викладених в ухвалі від 24.02.2020 Відповідач відзив на позовну заву не надав, у зв`язку із чим, відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа розглядається за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2020 сторонами укладено Договір поставки №20/03-18Р (далі Договір), за п.1.1. якого Постачальник (Позивач) зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставити (передати) у власність біологічні препарати (інші біопрепарати, добрива та продукцію) Торгової марки "Жива Земля" (далі товар) в кількості, в асортименті та за ціною, зазначеною у Специфікаціях на поставку Товару, які є невід`ємною частиною цього Договору, а Покупець (Відповідач) зобов`язався своєчасно прийняти товар та оплатити його вартість в строк на умовах, визначених даним Договором.

Товар поставляється партіями в кількості та асортименті згідно замовлень Покупця (п.1.2. Договору).

Умови, строк поставки товару, його асортимент, кількість, вартість зазначаються у Специфікаціях, які є невід`ємними частинами до даного Договору (п.2.1. Договору).

Поставка товару здійснюється партіями на умовах поставки, відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів "INKOTERMS" у редакції 2010 року, які зазначені у Специфікаціях (додатках) на кожну окрему партію (п.2.2. Договору).

При передачі товару Постачальник зобов`язаний передати всю необхідну документацію на товар, а Покупець зобов`язаний прийняти товар та підписати всі необхідні документи, що підтверджують передачу товару. Датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної уповноваженим представником покупця та/або дата, зазначена в товарно-супроводжувальних документах Перевізника у відповідності з умовами поставки (п.2.3. Договору).

Вартість одиниці товару та загальна вартість цієї кількості товару визначається у підписаній сторонами Специфікації, що є його невід`ємною частиною Договору (п.4.1. Договору).

Покупець проводить оплату вартості товару на умовах та в строки, які зазначаються в Специфікаціях, які є невід`ємною частиною доданого Договору (п.5.2. Договору).

У випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов Договору Покупець сплачує на користь Постачальника штраф в розмірі 10 % від вартості несвоєчасно оплаченої партії товару. У випадку несвоєчасної оплати товару згідно умов Договору (Додаткової угоди та/або Специфікації) більше ніж 5 календарних днів, покупець також сплачує на користь Постачальника пеню, яка обчислюється з 6 дня прострочення оплати відповідної партії товару у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення оплати (п.6.2. Договору).

Згідно з укладеними Сторонами Специфікаціями до Договору, Позивач зобов`язався поставити Відповідачеві товар на загальну суму 77 760,00 грн., а саме:

- за Специфікацією №1 від 20.03.2018 на суму 61 560,00 грн.;

- за Специфікацією №2 від 27.04.2018 на суму 16 200,00 грн.

На виконання умов Договору, Позивач поставив, а Відповідач прийняв товар на загальну суму 77 760,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: №75 від 29.03.2018 та №243 від 27.06.2018, підписаними керівником підприємства Відповідача.

Відповідно до п.2 Специфікації №1 строк поставки товару - 02.04.2018.

Умови оплати: Покупець здійснює оплату до 31.06.2018 (п. 4 Специфікації №1).

Згідно з п. 2 Специфікації №2 строк поставки товару - 04.07.2018.

Умови оплати: Покупець здійснює оплату до 04.07.2018 (п.4 Специфікації №2).

Позивач направляв Відповідачеві претензію №62 від 22.05.2019, у якій просив провести розрахунки за поставлені товари. Розглянути претензію в місячний строк з дня її одержання та повідомити письмово про результат її розгляду.

У відповідь на претензію, Відповідач, листом №21 від 04.06.2019, повідомив, що гарантує оплату боргу та штраф у розмірі 10 % від вартості несвоєчасно оплаченої партії товару згідно з умовами Договору поставки, до 20.07.2019.

За даними Позивача, Відповідач частково розрахувався за поставлений товар, у зв`язку з чим, за ним обліковується борг у розмірі 50 000,00 грн.

З посиланням на п. 6.2. Договору Позивач нарахував Відповідачеві пеню у розмірі 29 348,24 грн. за період з 07.08.2018 по 12.02.2020.

На прострочений борг Відповідача Позивач нарахував 6 321,23 грн. - індексу інфляції за період з 07.08.2018 по 12.02.2020.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт виконання договору поставки, період виникнення (існування) зобов`язань, строки оплати та обґрунтованість нарахування основного боргу і штрафних санкцій.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не надав суду відзив на позов, доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи і докази Позивача не заперечував.

З урахуванням наведених вище доказів, наданих Позивачем (Договір, Специфікації, видаткові накладні, претензія Позивача № 62 від 22.05.2019, лист Відповідача № 21 від 04.06.2018) суд визнає обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи суму основного боргу в розмірі 50 000,00 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача щодо пені та індексу інфляції, суд встановив, що розрахунки індексу інфляції проведено правильно, відповідно до вимог чинного законодавства.

Розрахунки пені Позивачем проведені всупереч ч.6 ст. 232 ГК України за період що перевищує шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. За перерахунком суду, пеня з простроченої суми за шість місяців, починаючи з 07.08.2018 становить 11 060,56 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, до стягнення належать: 50 000,00 грн. - основного боргу, 11 060,56 грн. - пені, 6 321,23 грн. - індексу інфляції.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична компанія "Ензифарм" до Фермерського господарства "Максимум-2007" - задовольнити частково.

Стягнути з Фермерського господарства "Максимум-2007", 51486, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Богуслав, пр. Пушкіна, 1-Б (код 35904529) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична компанія "Ензифарм", 24321, Вінницька область, м. Ладижин, вул. Хлібозаводська, 3 (код 38023218) 50 000,00 грн. - основного боргу, 11 060,56 грн. - пені, 6 321,23 грн. - індексу інфляції, 1 653,29 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у строк, передбачений статтею 256 ГПК України з урахуванням ч. 4 розділу Х "Прикінцеві положення" цього Кодексу.

Повне судове рішення складене 11.08.2020

Суддя С.Г. Юзіков