УХВАЛА

м. Київ

30.07.2020Справа № 910/10985/20

За позовом Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 11 А)

до Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 11 А)

Приватного підприємства «Ліліт-Ка» (08835, Київська обл., Миронівський р-н, с. Росава, вул. Центральна, буд. 80; ідентифікаційний код 33461497)

про визнання права строкового платного користування майном за Договором оренди окремого індивідуально визначеного майна № 03-01/07/19

В межах справи № 44/258-б

За заявою Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

до Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" ()

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 44/258-б за заявою Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про банкрутство Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на стадії процедури санації, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.02.2013.

28.07.2020 Дочірнє підприємство "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про визнання права строкового платного користування майном за Договором оренди окремого індивідуально визначеного майна № 03-01/07/19.

Разом з позовною заявою Дочірнім підприємством "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" подано до суду заяву про забезпечення позову.

Вказана заява обґрунтована тим, що позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права строкового платного користування майном за Договором оренди окремого індивідуально визначеного майна № 03-01/07/19.

У позовній заяві позивач зазначив, що 12.06.2020 відповідач повідомив позивача про розірвання з 13.07.2020 договору оренди окремого індивідуально визначеного майна № 03-01/07/19 від 01.07.2019, обґрунтовуючи це не внесенням позивачем орендної плати, гарантійних платежів та ненадання підтвердження страхування майна. При цьому, відповідачем не зазначені, ані суми заборгованості за кожним з Договорів, ані період прострочення. Жодних первісних документів бухгалтерського обліку, що б підтверджували її розмір, відповідачем надано не було, як і не зазначено посилань на такі документи.

Також, позивачу стало відомо про те, що відповідач своїм розпорядженням б/н від 15 травня 2020 року доручив начальникам філій відповідача:

- забезпечити дотримання умов діючих Договорів про надання послуг на зберігання інертних матеріалів та послуг по наданню стоянки автомобілів та Договорів про надання послуг по зберіганню речей, інертних матеріалів, автомобілів та спеціальної техніки, що укладені з ДП «Київський облавтодор», забезпечити повернення майна відповідно умов Договорів та недопущення на територію виробничих баз(дільниць), приміщень територій та інших структурних одиниць Філій ДП «Київське обласне дорожнє управління» транспортних засобів та представників ДП «Київський облавтодор» відповідно з 23.06.2020 року;

- забезпечити не пізніше 17.06.2020 звільнення приміщень, що перебувають на балансі Філій від посторонніх осіб, які не є працівниками ДП «Київське обласне дорожнє управління» або які не мають укладених Договорів оренди;

- забезпечити не пізніше 17.06.2020 року та 24.06.2020 року надати звіт про результати вчинення дій та відсутність посторонніх осіб на території виробничих баз (дільниць), приміщень, територій та інших структурних одиниць Філій ДП «Київське обласне дорожнє управління»;

- надати пропозиції по організації контрольно-пропускного режиму на території виробничих баз (дільниць), приміщень, територій та інших структурних одиниць ДП «Київське обласне дорожнє управління» не пізніше 16.06.2020;

- надати пропозиції щодо наявності потенційних орендарів майна, яке рахується на балансі Філій та не задіяне у виробничій діяльності.

Крім того, позивач також зазначає, що 16.07.2020 між відповідачем 1 і відповідачем 2 був укладений Договір оренди рухомого майна №04-07 від 16.07.2020, об`єктом (предметом) якого, у тому числі, є право строкового платного користування частиною майна, наданого в користування Позивачу за Договором оренди окремого індивідуально визначеного майна № 03-01/07/19 від 01.07.2019.

Листом № 171 від 17.07.2020 відповідач 2 вимагав від позивача надати йому безперешкодний доступ до майна, отриманого позивачем в користування за Договором оренди окремого індивідуально визначеного майна №03-01/07/19 від 01.07.2019 для використання у власній виробничій діяльності на підставі договору оренди рухомого майна № 04-07 від 16.07.2020 року укладеного між відповідачами.

Також, позивач зазначає, що відповідач 2 неодноразово здійснював спроби фізичного захоплення обладнання асфальтобетонного заводу ДС 185 за адресою: Київська область, м. Миронівка, вул. Польова 7, яке знаходиться в користуванні Позивача за Договором оренди окремого індивідуально визначеного майна №03-01/07/19 від 01.07.2019.

Таким чином, як вказує позивач, відповідачем 1 і відповідачем 2 вчиняються дії, які, унеможливлять в майбутньому виконання рішення суду у разі його задоволення. Така неможливість зумовлена тим, що у випадку, якщо відповідач 1 і відповідач 2 продовжать здійснювати дії з перешкоджання позивачу в користуванні майном за договором оренди окремого індивідуально визначеного майна №03-01/07/19 від 01.07.2019, господарська діяльність позивача буде заблокована, а вказане майно фактично вилучене з користування позивача, виконання положень Договору оренди окремого індивідуально визначеного майна № 03-01/07/19 від 01.07.2019 буде неможливим.

Зважаючи на викладені обставини, позивач звернувся до суду з заявою в якій просив суд вжити заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу 1 та відповідачу 2 перешкоджати позивачу користуватися майном, що є об`єктом (предметом) договору оренди окремого індивідуально визначеного майна № 03-01/07/19 від 01.07.2019.

За приписами ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Частинами 1, 3 ст. 138 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа. У разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

За змістом ст.140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Тобто, за приписами чинного господарського процесуального законодавства таку процесуальну дію, як забезпечення позову, може бути вчинено як до пред`являння позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Наразі, суд зазначає, що у вирішенні питання про забезпечення позову слід здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Вказані правові позиції взаємоузгоджуються із правовими позиціями, висловленими у постановах Верховного Суду у справі № 918/702/18 від 03.04.2019 та у справі № 914/1257/18 від 17.04.2019.

Згідно зі ст. 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Проте, Дочірнім підприємством "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" не наведено достатніх належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі.

Таким чином, враховуючи викладені обставини та наведені норми, з огляду на доказову необґрунтованість заяви Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення.

За таких обставин, керуючись ст. 136, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Дочірнього підприємства "Київський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про забезпечення позову відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам, керуючому санацією, кредиторам, Міністерству юстиції України, Державному агентству автомобільних доріг України (Укравтодор) та прокуратурі Київської області.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

СуддяП.П. Чеберяк