ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" серпня 2020 р. м. Київ Справа № 911/2234/20

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

Господарський суд Київської області

без виклику (повідомлення) сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши матеріали заяви (вх. №152/20 від 04.08.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю «П Ц «Система» про забезпечення позову у справі № 911/2234/20

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «П Ц «Система»

(04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, буд. 21, )

боржник: Дочірнє підприємство «Рітейл Центр»

(08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Лісова, буд. 6-г, )

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «П Ц «Система» про забезпечення позову (вх. № 152/20 від 04.08.2020).

Забезпечення позову обґрунтовано тим, що невжиття зазначених заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду чи ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він планує звернутись до суду, з огляду на те, що відповідач ухиляється від виконання грошових зобов`язань за договором про переведення боргу від 01.04.2020.

Обставини справи

31.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «П Ц «Система» укладено договір поставки № 1 І038276.

Зобов`язання з оплати поставленого товару Товариство з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» не виконало, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 828888,73 грн.

01.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Астерс Груп» (далі - первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю «П Ц «Система» (далі - кредитор) та Дочірнім підприємством «Рітейл Центр» (далі - новий боржник) укладено договір переведення боргу, згідно з яким первісний боржник переводить борг за договором № 1І038276 від 31.05.2018, а новий боржник приймає на себе зобов`язання перед кредитором за основним договором. Первісний боржник переводить на нового кредитора борг у розмірі 828888,74 грн., а новий кредитор погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання перед кредитором у строк до 20.07.2020.

За результатами розгляду заяви про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

З урахуванням позиції, що викладена у пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процессу.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оцінка доводів заявника та висновки суду.

Заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а також жодних аргументів того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, щоб суд зміг оцінити їх обгрунтованість.

Загальне посилання заявника на рішення суду у справах № 911/3133/19, 911/37/20, 911/105/20, якими стягнуто з Дочірнього підприємства «Рітейл Центр» грошові кошти на користь інших контрагентів і те, що наявність спірного боргу у боржника перед заявником свідчить про можливі ускладнення при виконанні рішення суду є лише припущенням заявника, що не підтверджене, як вказано судом вище, жодними доказом чи аргументом та не створює підстав для задоволення відповідної заяви про накладення арешту на грошові кошти у розмірі 828888,73 грн.

Наявність спору щодо предмету позову - необхідна умова для розгляду правовідносин у господарському суді, відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України, відтак, як загальна, кваліфікуюча, ознака господарсько-процесуальних правовідносин не може бути сама по собі підставою для забезпечення позову, оскільки застосування даних заходів має виключний характер і потребує доведення на загальних умовах наявності відповідних підстав.

При цьому, спір про право відбувається з дотриманням принципу змагальності сторін господарського процесу, відповідно до частини 3 статті 2, статті 13 Господарського процесуального кодексу України, встановлення наявності права на предмет спору відбувається при розгляді справи по суті та зазначається у резолютивній частині рішення суду.

Відтак, зокрема, неприпустимим є використання заходів забезпечення позову - арешта усього або значної частини майна боржника, як способу тиску на сторону у справі, примусу до завершення спору на користь позивача, що також негативно вплине на дотримання принципу змагальності сторін господарського процесу.

За результатами дослідження та оцінки матеріалів справи щодо забезпечення позову в їх сукупності, з огляду на вказані вище доводи та вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову, оскільки позивачем не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти у розмірі 828888,73 грн. може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернеться до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову і з цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову, зазначення у відповідній заяві припущення, що грунтується на можливості вчинення боржником дій, що спрямовані на виведення коштів зі своїх рахунків, не являється ані доказом, ані достатньо обгрунтованим припущенням для арешту коштів боржника.

Вказана заявником превенція потенційних труднощів стосовно предмету спору у зв`язку з тим, що сторона, на користь якої ухвалено судове рішення, повинна бути, в тому числі, захищена від необхідності подання наступних позовів, пов`язаних із предметом спору, з огляду на предмет даного спору, що не визначений індивідуальними ознаками: стягнення грошових коштів - застосуванню не підлягає.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

У задоволенні заяви (вх. №152/20 від 04.08.2020) Товариства з обмеженою відповідальністю «П Ц «Система» (04070, м. Київ, вул. Сагайдачного, буд. 21, ) про забезпечення позову - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 04.08.2020 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук