ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 справа № 914/336/20

За позовом: заступника керівника Луцької місцевої прокуратури, м. Луцьк в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті, м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна», м.Городок

про: стягнення 41 788,08 грн.

Суддя Синчук М.М.

За участю секретаря судового засідання

Кияк І.В.

Представники учасників справи:

прокуратури: Леонтьєва Н.Т.;

позивач: не з`явився;

відповідач: Ахметова Г.В. - представник.

Представникам сторін, що з`явились в судове засідання, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 46 ГПК України. Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності до ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу "Акорд".

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» про стягнення заборгованості 41 788,08 грн.

Ухвалою суду від 17.02.2020р. провадження у справі 914/336/20 відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.03.2020 р.

Ухвалою суду від 19.02.2020р. суд постановив залишити позовну заяву заступника керівника Луцької місцевої прокуратури, м. Луцьк в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті - без руху, встановити позивачу строк п`ять днів з дня вручення цієї ухвали на усунення недоліків позовної заяви, шляхом надіслання відповідачу копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На адресу Господарського суду Львівської області 28.02.2020р. від заступника керівника Луцької місцевої прокуратури надійшли письмові пояснення по справі. У поданих поясненнях на виконання вимог ухвали Господарського суду Львівської області від 19.02.2020р. заступником керівника Луцької місцевої прокуратури повідомлено, що на момент подання позовної заяви, а саме 06.02.2020р. місцезнаходженням юридичної особи відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» була адреса - 81500, вул. В. Івасюка, 2, корпус Г, м. Городок, Городоцький район, Львівська обл.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 26.02.2020 № , встановлено, що 13.02.2020 Товариством з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» була проведена державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, а саме зміна місцезнаходження на 81500, Львівська обл., Городоцький район, місто Городок, вул. Артищівська, 7.

На виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 19.02.2020 у справі № 914/336/20, Луцькою місцевою прокуратурою скеровано копію позовної заяви з додатками на адресу відповідача - 81500, Львівська обл., Городоцький район, місто Городок, вул. Артищівська, будинок 7.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 28.02.2020р. відповідачем подано заперечення на позовну заяву. У поданому запереченні відповідачем зазначено, що на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року № 813/2210/17 вказаним судом було видано виконавчий лист №813/2210/17, про стягнення 41 781, 15 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом. Даний виконавчий документ був направлений на виконання до Городоцького ВДВС ГТУЮ у Львівській області, та 14 травня 2018 року вказана сума була перерахована на рахунок ДВС, та у зв`язку із чим державний виконавець закінчив виконавче провадження 22 травня 2018 року. Просить суд у задоволенні позову відмовити.

Заперечення на позовну заяву долучено до матеріалів справи.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 16.03.2020р. відповідачем подано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю представника відповідача в іншому судовому засіданні.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.03.2020р. розгляд справи по суті відкладено на 13.04.2020 р.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 09.04.2020р. відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятої відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", установлено на усій території України карантин з 12 березня до 3 квітня 2020 року, заборонивши: відвідування закладів освіти її здобувачами; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Спортивні заходи дозволяється проводити без участі глядачів (уболівальників).

Надалі Кабінет Міністрів прийняв рішення продовжити карантинні заходи в Україні до 24 квітня 2020 року.

Рішенням обласної комісії техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій Львівської обласної державної адміністрації від 16.03.2020 рекомендовано, зокрема, обмежити дозволені збори людей у групах до 10 осіб, обмежити пересування населення на адміністративних територіях, запровадити дистанційний режим роботи працівників тощо.

Рада суддів України листом від 16.03.2020 № 9рс-186/20 рекомендувала на період з 16 березня до 03 квітня 2020 року встановити особливий режим роботи судів України, зокрема: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справи у зв`язку із карантинними заходами; учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; утриматися від відвідування приміщення суду, а всі необхідні документи надавати суду в електронному вигляді на електронну адресу суду, через особистий кабінет в системі "Електронний суд", факсом або дистанційними засобами зв`язку.

Згідно Закону України від 30 березня 2020 р., № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», який набрав законної сили 02 квітня 2020 року, розділ Х «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України доповнено пунктом 4 який встановлює, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 46, 157, 195, 229, 256, 260, 288, 295, 306, 321, 341, 346, 349, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, апеляційного оскарження, залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги, подання заяви про скасування судового наказу, розгляду справи по суті, строки, на які зупиняється провадження, подання заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами, звернення зі скаргою, оскарження рішення третейського суду, судового розгляду справи, касаційного оскарження, подання відзиву продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.04.2020р. розгляд справи по суті відкладено на 04.05.2020р.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 04.05.2020р. прокурором подано відповідь на відзив.

Відповідь на відзив на позовну заяву долучено до матеріалів справи.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 04.05.2020р. відповідачем подано заяву про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з продовженням карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) до 11 травня, суд, у судовому засіданні 04.05.2020р. відклав розгляд справи по суті на 20.05.2020р.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 20.05.2020р. відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі.

Згідно вказаного клопотання, відповідач не погоджується із вимогами прокурора, оскільки кошти, що є предметом позову, вже були сплачені відповідачем. Не зважаючи на те, що ТОВ «Танк Транс Україна» отримало виконавчий лист про поворот виконання рішення у справі, що розглядалася адміністративним судом, та які є предметом стягнення у даній справі, на сьогоднішній день вказані кошти не повернуті, відтак, на думку відповідача, провадження у справі слід закрити, так як відсутній предмет спору.

В судовому засіданні 20.05.2020 р. прокурор проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження заперечив з підстав, викладених у відповіді на відзив (запереченні) на позовну заяву.

В судовому засіданні 20.05.2020 р. представник відповідача підтримав подане через канцелярію суду клопотання про закриття провадження у справі.

У судовому засіданні 20.05.2020р. відкладено розгляд клопотання відповідача про закриття провадження у справі до наступного судового засідання. Розгляд справи відкладено 01.06.2020

01.06.2020р. представником відповідача подано клопотання про долучення документів, зокрема заяви про визнання виконавчого листа № 813/2210/17, виданого Львівським окружним адміністративним судом 14 січня 20202 року в адміністративній справі за позовом першого заступника керівника Луцької місцевої прокуратури до ГОВ «Танк Транс Україна» за участю 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної служби України з безпеки на транспорті, про стягнення оплати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом, про поворот виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року у справі №813/2210/17 таким, що не підлягає до виконання та копію повістки про виклик в судове засідання на 4 червня 2020 року.

Судом долучено документи, подані представником відповідача до матеріалів справи.

У судовому засіданні 01.06.2020р. оголошено перерву до 15.06.2020 р.

Канцелярією Господарського суду Львівської області 11.06.2020р. зареєстровано клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з огляду на те, що позовна заява підписана заступником керівника Луцької місцевої прокуратури о. Сопронюк, при цьому жодних обґрунтувань чому позов підписано саме заступником керівника, а не керівником вказаної прокуратури не наведено, відповідних доказів не долучено.

Канцелярією Господарського суду Львівської області 15.06.2020р. зареєстровано клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви з підстав, тотожних викладеним у клопотанні відповідача від 11.06.2020р.

У судовому засіданні 15.06.2020р. оголошено перерву до 24.06.2020 р.

Канцелярію Господарського суду Львівської області 18.06.2020р. зареєстровано заперечення прокурора на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 24.06.2020р. відповідачем подано додаткові пояснення по справі щодо закриття провадження у справі. Згідно прохальної частини клопотання, відповідач просить суд справу за позовом заступника керівника Луцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Танк Транс Україна", про стягнення 41 788,08 грн. - закрити.

Через канцелярію Господарського суду Львівської області 24.06.2020р. відповідачем подано заперечення на заперечення прокурора Львівської області. Згідно вказаних заперечень, відповідач просить суд клопотання щодо залишення позову без розгляду задоволити.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 р. №500 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України", шляхом внесення змін в низку актів Кабінету Міністрів, якими встановлені карантинні обмеження продовжено дію адаптивного карантину до 31 липня з оновленими правилами його дотримання.

Ухвалою суду від 24.06.2020р. розгляд справи відкладено на 22.07.2020р.

17.07.2020 набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 731-IX від 18.06.2020, яким окрім іншого внесено зміни до пункту 4 розділу X «Прикінцеві положення» Господарського процесуального кодексу України виклавши цей пункт в такій редакції: « 4. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином».

Заяв та клопотань, зокрема про відкладення розгляду справи, станом на 22.07.2020р. канцелярією Господарського суду Львівської області не зареєстровано.

В судове засідання 22.07.2020р. прокурор з`явився. Позовні вимоги підтримав повністю. Проти задоволення клопотання відповідача про закриття провадження заперечив з підстав, викладених у відповіді на відзив (запереченні) на позовну заяву. Проти задоволення клопотання відповідача про залишення позову без розгляду заперечив з підстав, наведених у запереченнях прокурора Львівської області на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, зареєстрованих канцелярією Господарського суду Львівської області 18.06.2020р.

В судове засідання 22.07.2020 р. представник позивача не з`явився.

В судове засідання 22.07.2020 р. представник відповідача з`явився. Позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у письмових запереченнях на позовну заяву, зареєстрованих канцелярією Господарського суду Львівської області 28.02.2020р.

Підтримав подане попередньо через канцелярію суду клопотання про закриття провадження у справі та клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

У судовому засіданні 22.07.2020р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Зміст та підстави вимог прокурора, що звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

В обґрунтуванні позовних вимог, позивач зазначає, що посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області 22.02.2017 року здійснено габаритно-ваговий контроль автомобіля марки «MAN» TGX 1818.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп марки BODEX, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ТзОВ «Танк Транс Україна». За результатами вказаного контролю 22.02.2017 року складено акт №0006495 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксоване порушення вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг із перевезення вантажу (маршрут: смт. Клевань (Рівненська обл..) - м. Городок Львівська обл.) із перевищенням осьових навантажень (строєну - нормативно допустима маса однієї строєної осі - 22 т, фактично - 25,5 т), (одиничну - нормативно допустима маса однієї одиничної осі - 11 т, фактично - 12,2 т) без оформлення дозволу, який дає право на рух автодорогами України. Водій з актом ознайомлений під підпис. До вказаного акту проведений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №1 від 22.02.2017 року, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 1466,52 євро. Сума 1466,52 євро станом на 22.02.2017 за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ, складає 41 781,15 грн.

Позивач зазначає, що підставою для пред`явлення позов в інтересах держави стало те, що чинним законодавством України не передбачений механізм примусового стягнення Укртрансбезпекою та її територіальними підрозділами плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у випадку несплати у добровільному порядку (Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103).

У зв`язку із відсутністю органу, уповноваженого, відповідно до вимог чинного законодавства, звертатися до суду з позовом про примусове стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, дана позовна заява подана прокурором (першим заступником керівника прокуратури) в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорт.

Позиція щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Прокурор у відповіді на відзив на позовну заяву просить суд наведені відповідачем у запереченні на позовну заяву від 26.02.2020р. відхилити а позовні вимоги задовільнити повністю з огляду на те, що кошти, які були сплачені відповідачем 14.05.2018р. підлягають стягненню з державного бюджету на підставі ухвали суду про поворот виконання судового рішення від 26.08.2019р. у справі №913/2210/17, а не звернення до органів казначейської служби з метою стягнення коштів з державного бюджету не гарантує, що відповідачем не буде заявлено таке право протягом строку пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Позиція щодо клопотання відповідача про залишення позову без розгляду.

Прокурором 18.06.2020р. подано до суду заперечення на клопотання про залишення позову без розгляду.

Згідно вказаних заперечень, прокурор у справі зазначає, що правовідносини у даному позові та у справі, на яку покликається відповідач (№819/478/17) не є подібними, та норми права, зазначені у ній не підлягають до застосування у справі, що розглядається Господарським судом (№914/336/20).

З аналізу постанов від 27.05.2020 у справі № 819/478/17 та від 25.09.2019 у справі №819/198/17 вбачається, що позовні заяви у даних справах подані до органу державної влади, зокрема Департаменту Державної виконавчої служби МЮУ у зв`язку із виконавчим провадженням, де прокуратура була боржником і у справі про поновлення працівника на роботі.

Тобто, в даних правовідносинах, прокуратура Тернопільської області виступала як орган у взаємодії з іншими державними органами, яку представляє відповідно до ст.11 Закону України «Про прокуратуру» керівник.

Стаття 11 Закону України «Про прокуратуру», на яку покликається відповідач, стосується перш за все повноважень керівника обласної (регіональної) прокуратури, а не місцевої, а також адміністративних повноважень.

Зміст та підстави заперечень відповідача.

Відповідач позовні вимоги заперечив. Вказав, що на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року № 813/2210/17 (копія якого долучена до позовної заяви прокурором) вказаним судом було видано виконавчий лист № 813/2210/17, про стягнення 41 781, 15 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом. Даний виконавчий документ був направлений на виконання до Городоцького ВДВС ГТУЮ у Львівській області, та 14 травня 2018 року вказана сума була перерахована на рахунок ДВС (копії підтверджуючих документів долучаються), та у зв`язку із чим державний виконавець закінчив виконавче провадження 22 травня 2018 року.

Зважаючи на те, що кошти, які є предметом позову, вже були сплачені, 20.05.2020р. відповідачем до суду подано клопотання про закриття провадження у справі, так як відсутній предмет спору.

Крім того, 11.06.2020р. судом зареєстровано клопотання відповідача про залишення позову без розгляду з огляду на те, що позовна заява підписана заступником керівника Луцької місцевої прокуратури О. Сопронюк, при цьому жодних обґрунтувань чому позов підписано саме заступником керівника, а не керівником вказаної прокуратури не наведено, відповідних доказів не долучено.

В обґрунтування своєї позиції відповідач, зокрема посилається на висновки Верховного суду, викладені у постановах від 27.05.2020 у справі № 819/478/17 та від 25.09.2019 у справі №819/198/17, які долучені відповідачем до клопотання про залишення позову без розгляду.

Зокрема, у вказаних постановах Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду дійшов наступних висновків :«Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 11 Закону України «Про прокуратуру», керівник регіональної прокуратури представляє регіональну прокуратуру у зносинах з органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, особами, підприємствами, установами та організаціями.

Частиною 3 цієї статті у відповідній редакції передбачено, що у разі відсутності керівника регіональної прокуратури його повноваження здійснює перший заступник керівника регіональної прокуратури, а в разі його відсутності - один із заступників керівника регіональної прокуратури.

Таким чином, за загальним правилом, повноваження щодо здійснення представництва регіональної прокуратури у відносинах з органами державної влади надані її керівнику і лише в разі відсутності останнього такі повноваження може виконувати перший заступник, а у разі відсутності першого заступника - один із заступників, відповідно.»

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області на підставі наказу Укртрансбезпеки «Про затвердження щотижневого графіка проведення рейдових перевірок, які здійснюються територіальними органами Укртрансбезпеки» від 17.02.2017 №147 та згідно із направленням на перевірку від 20.02.2017 №024239, 22.02.2017 на 126 км автодороги Н-17 «Львів -Радехів -Луцьк» посадовими особами Управління була проведена рейдова перевірка додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки був зупинений транспортний засіб марк:. "МАN" ТGХ 18.400, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та причіп марки ВODЕХ КІS3В, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_4 , транспортний засіб належить ТзОВ "Танк Транс Україна".

Працівниками Управління Укртрансбезпеки у Волинській області проведено габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки МАN" ТGХ Х 18.400, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 та причіп марки ВODЕХ КІS3В , реєстраційний номерний знак НОМЕР_6 .

За результатами вказаного контролю 22.02.2017 складено акт №0006495 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксоване порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг із перевезення вантажу із перевищенням навантаження на осі: одиничну - (фактичне навантаження становило 12,2 т при нормативно допустимому -11т ), строєну - (фактичне навантаження становило 25,5 т при нормативно допустимому - 22 т), без оформлення дозволу, який дає право на рух автодорогами України, чим порушено норми, передбачені пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306. Зазначене підтверджується копією талона про зважування №055517 від 22.02.2017.

За результатами вказаного контролю 22.02.2017 складено акт №0006495 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яким зафіксоване порушення вимог ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг із перевезення вантажу (маршрут: смт. Клевань (Рівненська обл.) - м. Городок Львівська обл.) із перевищенням осьових навантажень (строєну - нормативно допустима маса однієї строєної осі - 22 т, фактично - 25,5 т), (одиничну - нормативно допустима маса однієї одиничної осі - 11 т, фактично - 12,2 т) без оформлення дозволу, який дає право на рух автодорогами України. Водій з актом ознайомлений під підпис.

До вказаного акту проведений розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №1 від 22.02.2017, згідно з яким за перевищення нормативних параметрів нараховано до сплати 1 466,52 євро.

Пунктом 27 Порядку №879 передбачено, що плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку.

Таким чином, сума 1 466,52 євро станом на 22.02.2017 за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ, склала 41 781,15 грн.

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом Першого заступника керівника Луцької місцевої прокуратури до Товариства з обмеженою відповідальністю Танк Транс Україна за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому позивач просив суд: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Танк Транс Україна на користь Державного бюджету України (отримувач р/р 0208 в ГУ ДКСУ у Волинській області / 22160100, , МФО 803014) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові параметри яких перевищують нормативні у сумі 41 781 (сорок одна тисяча сімсот вісімдесят вісім) грн. 15 коп.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 17.08.2017, справа №813/220/17 позов Першого заступника керівника Луцької місцевої прокуратури до ТзОВ Танк Транс Україна за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення сплати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортом задоволено повністю. Суд постановив стягнути з ТзОВ Танк Транс Україна (вул.В.Івасюка, 2, корпус Г, м.Городок, Городоцький район, Львівська область, 81500, ) на користь Державного бюджету України (отримувач р/р 0208 в ГУ ДКСУ у Волинській області / 22160100, , МФО 803014) плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові параметри яких перевищують нормативні у сумі 41 781 (сорок одна тисяча сімсот вісімдесят вісім) грн. 15 коп.

Постановою Львівського апеляційного суду від 27.02.2018 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Танк Транс Україна залишено без задоволення, а постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.08.2019 без змін. Судове рішення набрало законної сили 27.02.2018.

На виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду, Львівський окружний адміністративний суд 02.04.2018 видав виконавчий лист №813/2210/17.

На підставі виконавчого листа, 24.04.2018 головним державним виконавцем Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Копитко Ю.Ю. було відкрито виконавче провадження №56247479 про стягнення з ТзОВ Танк Транс Україна на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові параметри яких перевищують нормативні у сумі 41 781 грн. 15 коп. Стягувачем зазначено Державний бюджет України (в особі Луцької прокуратури)

Як вбачається з платіжного доручення №2399 наявного в матеріалах справи, ТзОВ Танк Транс Україна 14.05.2018 було здійснено оплату заборгованості на суму 41781,15 грн.

Державним виконавцем 22.05.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №5647479, встановлено, що заборгованість, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій сплачено в повному обсязі.

25.05.2019 Верховний Суд виніс постанову за касаційною скаргою ТзОВ Танк Транс Україна на постанови Львівського окружного адміністративного суду та Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №813/2210/17, якою касаційну скаргу задоволено частково. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.08.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 скасовано. Провадження у справі закрито.

Ухвалою від 26.09.2019 Львівський окружний адміністративний суд допустив поворот виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року у справі №813/2210/17, шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальність Танк Транс Україна (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Івасюка, 2г; ) коштів в сумі 41 781 (сорок одна тисяча сімсот вісімдесят одна) грн. 15 коп.

14.01.2020 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №813/2210/17.

25.05.2020 ТзОВ «Танк Транс Україна» подало на розгляд суду заяву про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню.

11.06.2020 вх. №5330ел та 16.06.2020 вх. №29813 ТзОВ «Танк Транс Україна» звернулося до суду з проханням повернути вищевказану заяву без розгляду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16.06.2020р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» про відкликання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №813/2210/17- задоволено. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі № 813/2210/17, разом з доданими до неї документами.

Підставою для пред`явлення позову в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті стало те, що чинним законодавством України не передбачений механізм примусового стягнення Укртрансбезпекою та її територіальними підрозділами плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування у випадку несплати у добровільному порядку (Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103).

З листа Управління Укртрансбезпеки у Волинській області від 30.10.2019 №65472/21/24-19 вбачається, що Укртрансбезпека не зверталася з позовом до ТзОВ "Танк Транс Україна" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 1 466,52 Євро, у зв`язку з відсутністю законодавчо визначених повноважень на звернення до суду, відтак просить органи прокуратури подати позов про стягнення вказаної суми коштів.

Місцевою прокуратурою повторно 04.11.2019 за №33-1276вих.19 направлено вимогу на Державну службу України з безпеки на транспорті про вжиття заходів до звернення до суду з позовом про стягнення з ТзОВ "Танк Транс Україна" плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові параметри яких перевищують нормативні.

З листа Управління Укртрансбезпеки від 28.11.2019 №8011/05/15-19 вбачається, що Укртрансбезпека не зверталася з позовом до ТзОВ "Танк Транс Україна" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 1466,52 Євро, у зв`язку з відсутністю визначених повноважень на звернення до суду, відтак просить органи прокуратури подати позов про стягнення вказаної суми коштів.

У зв`язку із відсутністю органу, уповноваженого, відповідно до вимог чинного законодавства, звертатися до суду з позовом про примусове стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, дана позовна заява подана прокурором (першим заступником керівника прокуратури).

Заступником керівника Луцької місцевої прокуратури вказану позовну заяву подано в інтересах держави з дотриманням вимог статтей 23,24 Закону України "Про прокуратуру" та ст.53 Господарського процесуального кодексу України.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Суб`єктний склад сторін у цій справі свідчить про те, що спір про стягнення плати за проїзд великовагового транспорту автомобільними дорогами загального користування в дохід Державного бюджету України підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, оскільки не стосується захисту прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, а пов`язаний із вирішенням питання щодо стягнення коштів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року по справі № 803/3/18.

Щодо процесуальної дієздатності прокурора на звернення до суду з даним позовом, суд враховує наступне.

Місцевою прокуратурою повторно 04.11.2019 за №33-1276вих.19 направлено вимогу на Державну службу України з безпеки на транспорті про вжиття заходів до звернення до суду з позовом про стягнення з ТзОВ "Танк Транс Україна" плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові параметри яких перевищують нормативні.

З листа Управління Укртрансбезпеки від 28.11.2019 №8011/05/15-19 вбачається, що Укртрансбезпека не зверталася з позовом до ТзОВ "Танк Транс Україна" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 1466,52 Євро, у зв`язку з відсутністю визначених повноважень на звернення до суду, відтак просить органи прокуратури подати позов про стягнення вказаної суми коштів.

Відповідно до частин третьої - п`ятої статті 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Підставою для звернення з даним позовом до суду прокурором вказано те, що наслідком несплати коштів є ненадходження коштів до Державного бюджету України, що, на думку прокуратури, суттєво порушує інтереси держави, а тому є підставою для звернення до суду з позовом на захист інтересів держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020р., справа № 912/2385/18.

Оцінюючи підстави для звернення прокурора з даним позовом, судом проаналізовано поведінку органу, у повноваження якого входить здійснення функції габаритно-вагового контролю та нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами.

Зокрема встановлено, що місцева прокуратура зверталась до Державної служби України з безпеки на транспорті про вжиття заходів до звернення до суду з позовом про стягнення з ТзОВ "Танк Транс Україна" плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові параметри яких перевищують нормативні.

Управління Укртрансбезпеки не зверталася з позовом до ТзОВ "Танк Транс Україна" про стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом у сумі 1466,52 Євро, та просило органи прокуратури подати позов про стягнення вказаної суми коштів.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку, що в даному випадку прокурор правомірно звернувся до суду в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті та належним чином обґрунтовано порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та неналежного здійснення такого захисту позивачем.

Щодо клопотань Товариства з обмеженою відповідальністю "Танк Транс Україна" (вх. №19540/20 від 11.06.2020, вх.№19633/20 від 15.06.2020) про залишення позову без розгляду, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.24 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством (ч.7 ст.24 Закону України «Про прокуратуру»).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 6.1 наказу Генерального прокурора України від 21 вересня 2018 року № 186гн "Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді та при виконанні судових рішень", позови (заяви, подання) слід надсилати до суду за підписом керівника прокуратур усіх рівнів - Генерального прокурора України, прокурорів обласного рівня, міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокурорів, їх перших заступників та заступників.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про прокуратуру" систему прокуратури України становлять: Генеральна прокуратура України; регіональні прокуратури; місцеві прокуратури, військові прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що в системі прокуратури України діють регіональні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, Автономної Республіки Крим, міст Києва і Севастополя.

Згідно ч.3,4 ст.53 Господарського процесуального кодексу України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заступником керівника Луцької місцевої прокуратури вказану позовну заяву подано в інтересах держави з дотриманням вимог статтей 23,24 Закону України "Про прокуратуру" та ст.53 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо посилання відповідача у клопотанні на правову позицію, викладену Верховним Судом у своїх постановах від 25.09.2019 у справі №819/198/17 та від 27.05.2020 у справі №819/478/17, слід зазначити наступне:

У вказаних справах прокурорами подано позов як самостійного позивача у статусі юридичної особи.

Однак у справі №914/336/20 прокурором подано позовну заяву на виконання прокуратурою функції щодо представництва інтересів держави в суді у порядку, передбаченому ст.53 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищевикладеного, суд відмовляє у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Танк Транс Україна" (вх. №19540/20 від 11.06.2020, вх.№19633/20 від 15.06.2020) про залишення позову без розгляду.

Щодо клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Танк Транс Україна" (вх.№18095/20 від 20.05.2020) про закриття провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Одночасно слід зазначити, що під предметом спору розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Так, господарський суд закриває провадження у справі з підстав відсутності предмета спору, якщо наявними в матеріалах справи доказами підтверджується відсутність предмета спору, зокрема, у випадку припинення його існування (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Як встановлено судом, предметом позову у цій справі є заявлена вимога про стягнення 41 788,08 грн. плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові параметри яких перевищують нормативні.

На підставі виконавчого листа, 24.04.2018 головним державним виконавцем Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Копитко Ю.Ю. було відкрито виконавче провадження №56247479 про стягнення з ТзОВ Танк Транс Україна на користь Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові параметри яких перевищують нормативні у сумі 41 781 грн. 15 коп. Стягувачем зазначено Державний бюджет України (в особі Луцької прокуратури)

Як вбачається з платіжного доручення №2399 наявного в матеріалах справи, ТзОВ Танк Транс Україна 14.05.2018 було здійснено оплату заборгованості на суму 41781,15 грн.

Державним виконавцем 22.05.2018 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №5647479, встановлено, що заборгованість, виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій сплачено в повному обсязі.

25.05.2019 Верховний Суд виніс постанову за касаційною скаргою ТзОВ Танк Транс Україна на постанови Львівського окружного адміністративного суду та Львівського апеляційного адміністративного суду у справі №813/2210/17, якою касаційну скаргу задоволено частково. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 17.08.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 скасовано. Провадження у справі закрито.

Ухвалою від 26.09.2019 Львівський окружний адміністративний суд допустив поворот виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року у справі №813/2210/17, шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальність Танк Транс Україна (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Івасюка, 2г; ) коштів в сумі 41 781 (сорок одна тисяча сімсот вісімдесят одна) грн. 15 коп.

14.01.2020 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №813/2210/17.

25.05.2020 ТзОВ «Танк Транс Україна» подало на розгляд суду заяву про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню.

11.06.2020 вх. №5330ел та 16.06.2020 вх. №29813 ТзОВ «Танк Транс Україна» звернулося до суду з проханням повернути вищевказану заяву без розгляду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16.06.2020р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» про відкликання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №813/2210/17- задоволено. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі № 813/2210/17, разом з доданими до неї документами.

За наслідками розгляду справи судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не урегульовано усі спірні питання щодо предмета спору у цій справі, перерахування коштів здійснено відповідачем не в добровільному порядку, а на виконання рішення місцевого адміністративного суду, яке на дату сплати цих коштів набрало законної сили після його перегляду в апеляційному порядку, однак в подальшому було скасовано судом касаційної інстанції за поданою саме відповідачем скаргою.

Крім того, судом встановлено, що ухвалою від 26.09.2019 Львівський окружний адміністративний суд допустив поворот виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року у справі №813/2210/17, шляхом стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальність Танк Транс Україна (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Івасюка, 2г; ) коштів в сумі 41 781 (сорок одна тисяча сімсот вісімдесят одна) грн. 15 коп.

14.01.2020 Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №813/2210/17.

25.05.2020 ТзОВ «Танк Транс Україна» подало на розгляд суду заяву про визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню.

11.06.2020 вх. №5330ел та 16.06.2020 вх. №29813 ТзОВ «Танк Транс Україна» звернулося до суду з проханням повернути вищевказану заяву без розгляду.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 16.06.2020р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» про відкликання заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі №813/2210/17- задоволено. Повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна» заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі № 813/2210/17, разом з доданими до неї документами.

Таким чином, на момент прийняття рішення у даній справі ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 р. про поворот виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року у справі №813/2210/17 є чинною та такою, що підлягає для пред`явлення до виконання.

Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною у рішенні від 02 листопада 2011 року №13-рп/2011, поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав.

Суд зазначає, що питання про поворот виконання судових рішень виникає у зв`язку із скасуванням чи зміною судом вищої інстанції вже виконаних постанов. Поворот виконання судового рішення є способом захисту прав та інтересів боржника і передусім полягає у поверненні стягувачем боржнику одержаного за судовим рішенням у разі скасування цього рішення або зміни його на користь боржника.

Самий лише факт перерахування коштів на виконання рішення місцевого господарського суду про стягнення заборгованості, за наявності заперечень відповідача проти задоволення позову, не може свідчити, що між сторонами відсутній предмет спору.

Такий висновок зроблено у Постанові Верховного суду від 15 січня 2020 року, справа № 911/3197/17.

Зважаючи на вищенаведене, суд вважає, що висновок відповідача про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору є передчасним, а клопотання відповідача (вх.№18095/20 від 20.05.2020) про закриття провадження у справі задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог у даній справі, суд враховує наступні положення чинного законодавства України.

Пунктами 3, 6 вказаного Порядку № 1567 передбачено, що зупинення транспортного засобу здійснюється для проведення рейдової перевірки посадовою особою в будь-який час на маршруті руху, а у разі виявлення порушень правил перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів посадові особи складають акти за формою згідно з додатками 2 і 3 до цього Порядку.

Відповідно до п.3, п.п.15, 27 п.5, абз.1 п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 №592 "Про деякі питання забезпечення діяльності Держаної служби з безпеки на транспорті", ст.29 Закону України "Про дорожній рух", п.31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, Уктрансбезпека здійснює функції габаритно-вагового контролю транспортних засобів та нараховує відповідну плату за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів.

Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільні дороги" встановлено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Згідно з п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, з наступними змінами), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком №879.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

У разі наявності підозри щодо перевищення нормативних габаритно-вагових параметрів транспортного засобу, працівники пунктів габаритно-вагового контролю проводять його повторне зважування.

Враховуючи вище вказане, суд констатує, що відповідачем було порушено вимоги Закону України "Про автомобільний транспорт", яке має своїм наслідком спричинення державі збитків у вигляді некомпенсованого руйнування автомобільних доріг.

Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: актом №0006495 від 22.02.2017 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідкою №0006495 від 22.02.2017 про результати здійснення габаритно - вагового контролю.

При цьому відповідачем в порушення вимог ст. ст. 73, 74 ГПК України не надано будь-яких доказів на спростування факту перевищення нормативно вагових параметрів транспортним засобом, який йому належить.

Судом береться до уваги висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 06.06.2018 у справі № 820/1203/17, а саме, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговими транспортними засобами є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Перевіривши розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, судом встановлено, що розрахунок відповідає правовим приписам. Так, розмір плати за проїзд визначено у відповідності до вимог зазначених вище норм Порядку № 879 та відповідно до Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879). Сума, заявлена до стягнення із відповідача, була обчислена із врахуванням курсу гривні до євро. Відповідно до розрахунку за перевищення вагових параметрів відповідачу нараховано 1 466, 52 євро, що становить 41 788, 08 грн. Враховуючи вищевикладене, Господарський суд Львівської області вважає підставним позов про стягнення з відповідача плати за проїзд великовагового транспортного засобу автомобільними дорогами загального користування у сумі 41 788, 08 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при проведенні габаритно-вагового контролю, складання відповідної довідки, акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, здійсненні розрахунку плати за проїзд, посадові особи управління Укртрансбезпеки діяли на підставі та у спосіб, встановлений чинним законодавством, а також з дотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги Луцької місцевої прокуратури про стягнення з відповідача 1 466, 52 євро, що становить 41 788, 08 грн. за проїзд автомобільними дорогами загального користування великоваговим транспортним засобом, є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, належними, допустимими, достовірними, достатніми та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 91, 96, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна», (81500, Львівська обл., Городоцький район, місто Городок, вулиця Артищівська, будинок 7, ідентифікаційний код юридичної особи 39916737) в дохід Державного бюджету України плату за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові параметри яких перевищують нормативні у сумі 41 788, 08 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Танк Транс Україна», (81500, Львівська обл., Городоцький район, місто Городок, вулиця Артищівська, будинок 7, ідентифікаційний код юридичної особи 39916737) на користь Прокуратури Волинської області (43000, Волинська обл., місто Луцьк, вулиця Винниченка, будинок 15, ідентифікаційний код юридичної особи 02909915) 2 102, 00 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Повне рішення складено 03.08.2020р.

Суддя М.М. Синчук