ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020м. ДніпроСправа № 904/2095/20

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Сироти М.О. розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (53200, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Електрометалургів, 310; ідентифікаційний код 00186520; e-mail: )

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська (Єжі Гедройця), 5; ідентифікаційний код 40075815) ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237; e-mail: )

про стягнення 1 175 440 грн. 30 коп.

Суддя Загинайко Т.В.

Представники:

від позивача: Кобеляцький Д.М. - представник, дов. від 17.02.2020 №24-4016;

від відповідача: Костриба Т.В. - представник, дов. від 28.04.2020 серія НОІ №790216.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Акціонерне товариство "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№1850/20 від 17.04.2020р.), в якій просить стягнути з відповідача - Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Придніпровська залізниця" 1 175 440 грн. 30 коп. - штрафу за несвоєчасну доставку вантажів.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2020р. позовну заяву Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (загальне провадження); справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 18.06.2020 о 10:30 год.

Відповідач у відзиві (вх. №22709/20 від 27.05.2020) просить зменшити розміри нарахованого штрафу до 50% і у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Придніпровська залізниця" в іншій частині відмовити та поновити строк, наданий відповідачу в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2020 по справі №904/2095/20, посилаючись на те, що: - зобов`язання відповідача з перевезеннями, зазначеними в даних накладних, виконані в повному обсязі, вантаж доставлено, що підтверджується залізничними накладними, які надані позивачем до матеріалів справи; - відповідач звертає увагу, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення; - істотною у даному випадку є та обставина, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (зі змінами станом 04.04.2020) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 установлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України карантин; - за період карантину АТ "Укрзалізниця" зазнала матеріальних втрат; - незважаючи на скрутне становище, залізниця продовжує своєчасно виконувати розрахунки по заробітній платі та податків і зборів; - нарахований штраф є значним; - наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку змінює її дійсне правове призначення, оскільки неустойка має на меті, у першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може лягати непомірним тягарем і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора; - така правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7 -р/п/2013; - про можливість зменшення штрафу через значний розмір неустойки свідчить судова практика: постанови ВГСУ від 28.11.2017 у справі №905/3376/16, від 28.02.2017 у справі №904/6888/16, від 23.05.2017 у справі №910/15430/16, від 20.06.2017 у справі №904/9947/16; - позовна заява не містить доводів про наявність у позивача збитків внаслідок прострочення в доставці вантажу; - АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" просить суд зменшити розмір заявленого штрафу до 50% з урахуванням висновків, викладених у постановах ВГСУ від 30.03.2017 у справі №910/12163/16, від 18.10.2017 у справі №905/2533/16, від 02.11.2017 у справі №906/403/17, від 24.01.2017 у справі 910/12165/16 та постанові Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2018 у справі №904/1602/18; - зменшуючи штрафні санкції, судами приймались до уваги відсутність негативних наслідків та збитків внаслідок порушення зобов`язання.

Позивач у відповіді (вх. №23075/20 від 28.05.2020) на відзив просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилається на те, що: - при вирішенні питання про зменшення штрафних санкцій суд повинен враховувати інтереси обох сторін; - становище, що спричинене тяжкою економічною ситуацією в країні, не є підставою для зменшення розміру неустойки, оскільки тяжка економічна ситуація в країні носить загальний характер та у повній мірі стосується обох сторін; - складна ситуація у промисловій сфері, зокрема, в металургії, негативно впливає і на результати господарської діяльності АТ "Нікопольський завод феросплавів"; - кожен суб`єкт господарювання здійснює свою діяльність на свій ризик, а макроекономічні процеси у державі впливають на всіх суб`єктів господарювання однаково; - відповідач не надав належних доказів в підтвердження обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх доводів, оскільки з даних Звіту про фінансовий стан за 2019 рік, на який посилається відповідач, не вбачається, що фінансові результати його діяльності настали з об`єктивних, а не суб`єктивних причин; - залізниця безпідставно посилається на факт відсутності доведених збитків позивачем, як на підставу для можливого зменшення штрафу.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 23.07.2020.

У судове засідання 23.07.2020 з`явилися представники позивача та відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 23.07.2020 виклав зміст позовних вимог, навів доводи в їх обґрунтування.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.07.2020 виклав зміст клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, навів доводи в їх обґрунтування.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Судовий процес, на виконання статті 222 Господарського процесуального кодексу України, фіксувався за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 23.01.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року відповідачем - Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" на адресу позивача - Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" здійснювалось перевезення вантажів (руда марганцева, кокс).

Вказані перевезення оформлені наступними залізничними накладними: №№ 41304247, 41304254, 41304262, 41304270, 41304288, 41380148, 41380155, 41380163, 41396813, 41396821, 41405259, 41405275, 41405283, 41551946, 41552092, 41627159, 41627167, 41627175, 41627183, 41627191, 41627209, 41627217, 41627225, 41627357, 41655671, 41378134, 41378142, 41378159, 41378167, 41584343, 41584350, 41593815, 41593823, 41593831, 41593849, 41593856, 41593864, 41593872, 41593898, 41593906, 41640475, 41640509, 41640517, 41546748, 41546755, 41584277, 41584293, 41584319, 41584327, 41584335, 41656893, 41656901, 41656919, 41656927, 41656935, 41656943, 41689449, 41689456, 41695156, 41695164, 41695172, 41695180, 41695198, 41695206, 41695214, 41695222, 41778317, 41778325, 41802117, 41802125, 41802133, 41802141, 41802158, 41802166, 41689464, 41689498, 41691759, 41691767, 41691775, 41691783, 41691791, 41691809, 41691817, 41691825, 41691833, 41695230, 41695248, 41695255, 41695263, 41695271, 41695289, 41695313, 41695321, 41695347, 41761081, 41761099, 41761107, 41761115, 41761123, 41761131, 41761149, 41761156, 41761164, 41802182, 41802216, 41802224, 41802273, 41861709, 41656877, 41689431, 41912890, 41912908, 41912924, 41912932, 41912940, 41912874, 41912882, 41985193, 41985219, 41985227, 41985235, 42065516, 42065698, 42065987, 41861675, 41887126, 41887142, 41924028, 41924036, 41924044, 41952607, 41952615, 41952623, 41952631, 41952649, 41974163, 41985201, 41802232, 41802240, 41802257, 41802265, 41802281, 41802299, 41886482, 41886490, 41886508, 41886516, 41952656, 42005132, 42005140, 42166769, 42166777, 41281866, 41281874, 41281882, 41281890, 41281908, 41281916, 41345398, 41345406, 41405234, 41405242, 41560756, 41560764, 41560772, 41560780, 41560798, 41560806, 41560814, 41560822, 41584376, 41695297, 41695305, 41695339, 41695354, 41695362, 41747585, 41747593, 41747601, 41747619, 41747635, 41747643, 41747650, 41802174, 41802190, 41844192, 41887134, 41912858, 41912866, 41861733, 41861758, 41861766, 41861774, 41861782, 42095141, 42188813, 42188821, 42188839, 42188847, 42188854, 42280073, 42280081, 42005090, 42005108, 42005116, 42005124, 42218792, 42218800, 42218818, 42218826, 41985128, 41985136, 41985151, 41985169, 42005074, 42074823, 42095133, 42095158, 42095166, 42218859, 42280099, 42280107, 42280115, 42298489, 41952664, 41952672, 41952680, 41952706, 41952714, 41952722, 42218743, 42218750, 42218768, 42218834, 42218842, 42310896, 42310904, 42310920, 42310938, 41985144, 42310912, 42311050, 42312249.

Під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на кожній зі спірних залізничних накладних, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу) та не спростовується відповідачем.

На підставі статті 116 Статуту залізниць України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у листопаді 2019 року у розмірі 1 175 440 грн. 30 коп.

При цьому, відповідно до статті 116 Статуту залізниць України штраф передбачено за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними.

Відповідач у добровільному порядку штраф не сплатив, що і стало причиною спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а тому підпадають під правове регулювання Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, Правил обчислення термінів доставки вантажів та Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно із частиною 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за №765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно з частиною 1 статті 313 Господарського кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно зі статтею 130 Статуту залізниць України належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

Пунктом 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу передбачено, що термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Пунктом 2.1. Правил обчислення термінів доставки вантажу визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажу).

В той же час, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (пункт 2.10. Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Відповідно до пункту 8 Правил обчислення термінів доставки вантажу оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

Згідно з нормами статті 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

При цьому, суд вважає за необхідне зауважити, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.09.2018р. у справі № 905/64/18.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як зазначалось, у листопаді 2019 на адресу позивача (одержувача) надійшли вагони за залізничними накладними №№ 41304247, 41304254, 41304262, 41304270, 41304288, 41380148, 41380155, 41380163, 41396813, 41396821, 41405259, 41405275, 41405283, 41551946, 41552092, 41627159, 41627167, 41627175, 41627183, 41627191, 41627209, 41627217, 41627225, 41627357, 41655671, 41378134, 41378142, 41378159, 41378167, 41584343, 41584350, 41593815, 41593823, 41593831, 41593849, 41593856, 41593864, 41593872, 41593898, 41593906, 41640475, 41640509, 41640517, 41546748, 41546755, 41584277, 41584293, 41584319, 41584327, 41584335, 41656893, 41656901, 41656919, 41656927, 41656935, 41656943, 41689449, 41689456, 41695156, 41695164, 41695172, 41695180, 41695198, 41695206, 41695214, 41695222, 41778317, 41778325, 41802117, 41802125, 41802133, 41802141, 41802158, 41802166, 41689464, 41689498, 41691759, 41691767, 41691775, 41691783, 41691791, 41691809, 41691817, 41691825, 41691833, 41695230, 41695248, 41695255, 41695263, 41695271, 41695289, 41695313, 41695321, 41695347, 41761081, 41761099, 41761107, 41761115, 41761123, 41761131, 41761149, 41761156, 41761164, 41802182, 41802216, 41802224, 41802273, 41861709, 41656877, 41689431, 41912890, 41912908, 41912924, 41912932, 41912940, 41912874, 41912882, 41985193, 41985219, 41985227, 41985235, 42065516, 42065698, 42065987, 41861675, 41887126, 41887142, 41924028, 41924036, 41924044, 41952607, 41952615, 41952623, 41952631, 41952649, 41974163, 41985201, 41802232, 41802240, 41802257, 41802265, 41802281, 41802299, 41886482, 41886490, 41886508, 41886516, 41952656, 42005132, 42005140, 42166769, 42166777, 41281866, 41281874, 41281882, 41281890, 41281908, 41281916, 41345398, 41345406, 41405234, 41405242, 41560756, 41560764, 41560772, 41560780, 41560798, 41560806, 41560814, 41560822, 41584376, 41695297, 41695305, 41695339, 41695354, 41695362, 41747585, 41747593, 41747601, 41747619, 41747635, 41747643, 41747650, 41802174, 41802190, 41844192, 41887134, 41912858, 41912866, 41861733, 41861758, 41861766, 41861774, 41861782, 42095141, 42188813, 42188821, 42188839, 42188847, 42188854, 42280073, 42280081, 42005090, 42005108, 42005116, 42005124, 42218792, 42218800, 42218818, 42218826, 41985128, 41985136, 41985151, 41985169, 42005074, 42074823, 42095133, 42095158, 42095166, 42218859, 42280099, 42280107, 42280115, 42298489, 41952664, 41952672, 41952680, 41952706, 41952714, 41952722, 42218743, 42218750, 42218768, 42218834, 42218842, 42310896, 42310904, 42310920, 42310938, 41985144, 42310912, 42311050, 42312249 (далі разом - накладні).

Вказані накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

За вимогами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (пункт 8 Правил).

Як підтверджується календарними штемпелями на зазначених вище накладних, вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений згідно зі статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Також, позивачем дотримано вимоги статті 136 Статуту залізниць України, якими встановлюється можливість подання позовів до залізниць у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, зокрема, від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу (пункт "д" абзацу 2 статті 134 Статуту залізниць України).

Дослідивши розрахунок штрафу, здійснений позивачем, та доданий до позовної заяви, суд вважає його обґрунтованим та арифметично вірним.

Відповідно до частин 1 статей 74 та 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач доказів відсутності вини в порушенні строків доставки вантажу та заперечень по суті позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 1 175 440 грн. 30 коп. не надав.

Враховуючи все вищезазначене, позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 1 175 440 грн. 30 коп. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується заявленого відповідачем зменшення розміру штрафу, суд не вбачає підстав для такого зменшення з огляду на таке.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, неустойка, виходячи з приписів статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є, в першу чергу, захист інтересів кредитора, а не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

Посилання відповідача на те, що істотною у даному випадку є та обставина, що: - постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (зі змінами станом 04.04.2020) "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 установлено з 12.03.2020 до 22.05.2020 на всій території України карантин; - за період карантину АТ "Укрзалізниця" зазнала матеріальних втрат; - незважаючи на скрутне становище, залізниця продовжує своєчасно виконувати розрахунки по заробітній платі та податків і зборів, не є тією достатньою обставиною, що надає право суду на зменшення розміру неустойки, без дослідження всіх доказів для зменшення неустойки у сукупності. Відповідач є таким самим учасником господарських відносин та суб`єктом господарювання, як і позивач та на нього, відповідно, розповсюджуються ті самі норми права, що регулюють спірні відносини, в даному випадку щодо відповідальності за неналежне виконання зобов`язань, що мало місце у цій справі. При цьому суд звертає увагу на те, що карантинні заходи, що діють в Україні, розповсюджуються на всіх суб`єктів господарювання, у тому числі і на позивача, а не тільки на відповідача.

Інші заявлені доводи відповідача також не є виключними обставинами для зменшення розміру заявленого штрафу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.02.2019 № 910/9765/18, постановах Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 № 904/3988/18 та від 29.05.2019 № 904/5943/18.

Отже, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б свідчили про існування підстав для зменшення розміру штрафу, виходячи з обставин винятковості та майнового стану сторін, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про зменшення штрафу.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, витрати по сплаті судового збору у сумі 17 631 грн. 60 коп. слід покласти на відповідача.

Керуючись пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 123, 129, 169, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська (Єжі Гедройця), 5; ідентифікаційний код 40075815) ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237; e-mail: ) про зменшення суми штрафу - відмовити.

Позов Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (53200, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Електрометалургів, 310; ідентифікаційний код 00186520; e-mail: ) до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська (Єжі Гедройця), 5; ідентифікаційний код 40075815) ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237; e-mail: ) про стягнення 1 175 440 грн. 30 коп. - задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська (Єжі Гедройця), 5; ідентифікаційний код 40075815) ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ідентифікаційний код 40081237; e-mail: ) на користь Акціонерного товариства "НІКОПОЛЬСЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (53200, м. Нікополь Дніпропетровської області, вул. Електрометалургів, 310; ідентифікаційний код 00186520; e-mail: ) 1 175 440 (один мільйон сто сімдесят п`ять тисяч чотириста сорок) грн. 30 коп. - штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 17 631 (сімнадцять тисяч шістсот тридцять одна) грн. 60 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

03.08.2020