РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2020Справа № 910/5434/20

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт-Днепр"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція"

про стягнення 670 028, 40 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Стандарт-Днепр" (далі - ТОВ "Стандарт-Днепр", позивач) з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" (далі - ДП "НАЕК "Енергоатом", відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 670 028, 40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору поставки № 53-123-01-19-05974 від 02.12.2019 р. в частині повної та своєчасної сплати вартості поставленого товару, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість.

У позові ТОВ "Стандарт-Днепр" просить стягнути з відповідача основний борг у сумі 670 028,40 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2020 р. за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, надав суду відзив, у якому проти позову заперечив, зазначив, що неналежне виконання зобов`язань за договором з боку ДП "НАЕК "Енергоатом" виникло внаслідок введення в країні карантину, спричиненого коронавірусом SARS-CoV-2, що свідчить про настання форс-мажорних обставин відносно відповідача та відкладення з його боку виконання зобов`язання. Просив відмовити у задоволенні позову, також зазначив про неправильне застосування позивачем правил територіальної підсудності, оскільки місцем виконання зобов`язання є місто Южноукраїнськ (Миколаївської області), а тому дана справа має розглядатись у Господарському суді Миколаївської області.

Суд, розглянувши заяви учасників справи по суті позову та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що між ТОВ "Стандарт-Днепр" (постачальник) та ДП "НАЕК "Енергоатом" (покупець) був укладений договір на постачання товару № 53-123-01-19-05974 (далі - договір). Відповідно до умов цього договору постачальник зобов`язується передати покупцю, а покупець прийняти і оплатити товар у кількості, асортименті і цінах, зазначених у специфікації № 1 (п. 1.1).

Загальна вартість товару становить 720 240,00 грн. Оплата відбувається на протязі 45 робочих днів після постачання товару згідно специфікації № 1 та виконання постачальником умов п. 3.2, 5.1 договору (п. 2.2 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору (з урахуванням внесених змін додатковою угодою № 1 від 13.12.2019 р.) постачання здійснюється з моменту підписання додаткової угоди № 1 та до 15.12.2019 р. на умовах DDP (м. Южноукраїнськ, Южноукраїнське відділення ВП «Складське господарство», відповідно до Правил Інкотермс-2010, з обов`язковою присутністю представника постачальника). Датою постачання є дата отримання товару на складі вантажоодержувача з відміткою в накладній на відвантаження товару (п. 3.3).

Приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до Інструкцій П-6 «Про порядок приймання продукції по кількості» і П-7 «Про порядок приймання продукції по якості», СОУ НАЕК 038:2017 «Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції АЕС» (п. 5.1 договору).

Договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами та скріплення печаткою, та діє до 31.12.2020 р. (п. 12.1, 12.2).

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що на виконання вказаного договору, на підставі видаткової накладної № РН-0000401 від 13.12.2019 р., підписаної сторонами без зауважень, позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 670 028,40 грн.

Проте, відповідач свої зобов`язання зі сплати вартості поставленої продукції виконав неналежним чином, вказану вартість товару не сплатив.

28.02.2020 р. ТОВ "Стандарт-Днепр" звернулось до відповідача із вимогою сплатити вартість продукції у сумі 670 028,40 грн., проте, вказана вимога ДП "НАЕК "Енергоатом" була залишена без відповіді та задоволення.

Згідно зі ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися у встановлений строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Доводи відповідача про те, що введений постановами Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 р. карантин на всій території України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили), яка свідчить про відсутність вини ДП "НАЕК "Енергоатом" у порушенні зобов`язання, суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідно до п. 7.1 договору сторони звільняються від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим договором унаслідок настання форс-мажорних обставин, а також дій органів законодавчої, виконавчої влади і підлеглих їм органів, що вступили в силу після укладення даного договору.

Форс-мажорні обставини визнаються тільки у випадку їх виникнення в період терміну дії даного договору. Про настання і припинення форс-мажорних обставин кожна сторона зобов`язана інформувати іншу сторону протягом 10 днів. Настання форс-мажорних обставин засвідчується сертифікатом органів, у компетенцію яких входять повноваження видавати сертифікати, що підтверджують настання подій непереробної сили (п. 7.2 договору).

За змістом ч. 3 ст. 14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, засвідчує Торгово-промислова палата України за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження настання форс-мажорних обставин, про які ДП "НАЕК "Енергоатом" зазначає у відзиві, зокрема, відповідного сертифікату Торгово-промислової палати, а тому такі доводи відповідача є необгрунтованими та не свідчать про відсутність обов`язку покупця оплатити товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки доказів належної сплати вартості товару відповідач не надав, доводів позивача не спростував, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" основного боргу в сумі 670 028,40 грн. підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача про порушення правил розгляду справи за територіальною підсудністю, суд зазначає наступне.

За загальним правилом позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч. 1 ст. 27 ГПК України).

Альтернативна підсудність передбачена ст. 29 ГПК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 29 ГПК України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 29 ГПК України за місцем виконання договорів можуть пред`являтись позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці.

У даному випадку позивач - ТОВ "Стандарт-Днепр" заявив вимоги до відповідача - ДП "НАЕК "Енергоатом" про стягнення заборгованості за договором поставки, тобто спір між сторонами виник щодо неналежного виконання відповідачем (покупцем) грошового зобов`язання. У той же час, договір поставки не містить домовленості сторін про те, що оплата товару буде здійснюватись у місті Южноукраїнськ (Миколаївської області).

За таких обставин суд вважає, що альтернативна підсудність у даному випадку не застосовується.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 27 ГПК України позови до господарського суду пред`являються за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до норм господарського процесуального закону місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Із інформації, що міститься у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вбачається, що місцезнаходженням відповідача - ДП "НАЕК "Енергоатом", як покупця за договором поставки та зобов`язаної сторони оплатити товар, - є місто Київ, а тому позивач правомірно, у порядку ч. 1 ст. 27 ГПК України, звернувся із даним позовом до Господарського суду міста Києва за місцезнаходженням відповідача.

Згідно зі ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт-Днепр" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" про стягнення заборгованості у сумі 670 028, 40 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-українська атомна електрична станція" (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3, ідентифікаційний код 24584661) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стандарт-Днепр" (49000, м. Дніпро, вул. Краснозаводська, буд. 54-А, ідентифікаційний код 34513011) основний борг у сумі 670 028 (шістсот сімдесят тисяч двадцять вісім) грн. 40 коп., судовий збір у сумі 10 050 (десять тисяч п`ятдесят) грн. 43 коп.

Повне судове рішення складене 6 серпня 2020 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.