УХВАЛА

11 серпня 2020 року

м. Київ

Справа № 922/3780/19

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огороднік К.М.

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сторітеллерз»

на рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 року

на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 11.03.2020 року

та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 року

у справі № 922/3780/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сторітеллерз»

до Фізичної особи - підприємця Шарої Людмили Олегівни

про стягнення 379948,00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 року у позові відмовлено. Призначено судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 11.03.2020 року.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 11.03.2020 року стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сторітеллерз» на користь Фізичної особи - підприємця Шарої Людмили Олегівни - 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сторітеллерз» на рішення господарського суду Харківської області від 25.02.2020 року та додаткове рішення господарського суду Харківської області від 11.03.2020 року у справі № 922/3780/19, залишено без задоволення. Рішення господарського суду Харківської області від 25.02.2020 року та додаткове рішення господарського суду Харківської області від 11.03.2020 року у справі № 922/3780/19, залишено без змін.

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Сторітеллерз» (надіслана 20.07.2020 року, що підтверджується конвертом Укрпошта Експрес) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 року на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 11.03.2020 року та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 року у справі № 922/3780/19, в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження; зупинити дію рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 року, додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 11.03.2020 року та постанови Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 року у справі № 922/3780/19; скасувати процесуальні рішення судів першої та апеляційної інстанції; ухвалити нове рішення.

Клопотання про поновлення строку подання касаційної скарги мотивовано тим, що повний текст постанови Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 року, скаржником отримано 02.07.2020 року.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суддею-доповідачем встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 287-291 ГПК України, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Предметом касаційного оскарження є постанова Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 року у справі № 922/3780/19, повний текст якої складено 24.06.2020 року, тобто останнім днем подання касаційної скарги є 15.07.2020 року.

Відповідно до частини 1 статті 288 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою статті 288 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

При цьому згідно із пунктом 7 частини другої, пунктом 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено дату отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, яке оскаржується. Крім того, до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, за наявності.

В прохальній частині касаційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Сторітеллерз» просить поновити строк на касаційне оскарження, та як доказ одержання повного тексту постанови надає копію роздруківки штрих коду №874. Проте Верховний Суд, не визнає саму лише роздруківку штрих коду, як доказ отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, яке оскаржується.

Відповідним доказом , що підтверджує дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції є копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, що підлягає поверненню відправнику або копія конверту з трек-номером, яким Східний апеляційний господарський суд відправив копію оскаржуваного рішення скаржнику.

Доводи, які зазначені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження не підтверджені належними доказами.

08.02.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" від 15.01.2020 № 460-ІХ, згідно з яким, зокрема, змінено підстави касаційного оскарження судових рішень.

Статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Тобто, скаржник повинен зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга, зокрема, з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

В даному випадку, в касаційній скарзі на постанову суду апеляційної інстанції від 15.06.2020 року, якою переглянуто рішення суду першої інстанції від 25.02.2020 року та 11.03.2020 року у справі № 922/3780/19 скаржником Товариством з обмеженою відповідальністю «Сторітеллерз» не зазначено підставу (підстави), на якій (яких) ним подається касаційна скарга, а саме: з визначенням передбаченої (передбачених) частиною другою статті 287 цього Кодексу підстави (підстав) (пункти 1, 2, 3, 4 частини 2 статті 287 ГПК України).

Суд звертає увагу, що відповідно до частини 1 статті 300 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Крім того відповідно до частини 3 статті 290 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником. До касаційної скарги, поданої представником, додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо в справі немає такого підтвердження.

Частиною 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За змістом частин 1, 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Водночас до касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сторітеллерз», підписаної адвокатом Маліновською З.Г. за довіреністю, не додано копію свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю та документу, що посвідчує повноваження представника звертатись до суду з відповідною касаційною скаргою. Оскільки скаргу подано безпосередньо до суду касаційної інстанції, Верховний Суд не має можливості у встановлений законом строк перевірити наявність таких документів у матеріалах справи. Станом на час перевірки касаційної скарги на відповідність ст. 290 Господарського процесуального кодексу України матеріали справи у суді відсутні.

Крім того, відповідно до статті 291 ГПК України особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Як вбачається з касаційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сторітеллерз» не надало доказів щодо направлення копії касаційної скарги відповідачу.

Неповідомлення інших учасників справи про звернення з касаційною скаргою порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 статті 292 ГПК України.

Клопотання про зупинення дії рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 року, додаткового рішення Господарського суду Харківської області від 11.03.2020 року та постанови Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 року у справі №922/3780/19 буде вирішено Судом після усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 58, 60, 174, 234, 235, 287, 288, 290, 291, 292 ГПК України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сторітеллерз» на рішення Господарського суду Харківської області від 25.02.2020 року на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 11.03.2020 року та на постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 року у справі № 922/3780/19- залишити без руху.

2.Надати Товариству з обмеженою відповідальністю «Сторітеллерз» строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: надати суду докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваної постанови Східного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 року у справі №922/3780/19, з відміткою про отримання; виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав); надати докази надіслання копії касаційної скарги і доданих до неї документів відповідачу; надати належні докази на підтвердження повноважень особи, що підписала касаційну скаргу.

3.Роз`яснити скаржнику, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського суду

у складі Верховного Суду Огороднік К.М.