ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 рокуСправа № 912/1603/20
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коваленко Н.М.,

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1603/20 від 29.05.2020

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнія-Транс" (далі - ТОВ "Юнія-Транс"), код ЄДР 37342256, 69006, Запорізька обл., м. Запоріжжя, ПІВНІЧНЕ ШОСЕ, будинок 20-Е,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Арака" (далі - ТОВ "Арака), код ЄДР 39232179, вул. Дворцова, 13, офіс 209, м. Кропивницький, 25006

про стягнення 327 807,29 грн

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача адвокат Майданюк С.І., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КР №000094 від 28.04.2017, ордер серія КР №139409 від 14.04.2020;

від відповідача адвокат Деркаченко Ю.О., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №44 від 16.07.2014, ордер серія КР №027417 від 14.07.2020, Договір-доручення про надання правової допомоги №15-04/47 від 10.07.2020.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ТОВ "Юнія-Транс" до ТОВ "Арака" про стягнення суми основного боргу у розмірі 303 239,97 грн, пені у розмірі 19 834,81 грн, трьох відсотків річних у розмірі 2 609,84 грн, інфляційних втрат у розмірі 2 122,67 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Юнія-Транс" посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору оренди будівельної техніки №10/10/19 від 10.10.2019, зокрема, в частині неповної сплати за оренду будівельної техніки.

Ухвалою від 29.05.2020 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/1603/20. Справу постановив розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначив на 25.06.2020 - 11:00. Визначив строки для подання сторонами заяв по суті.

17.06.2020 та 23.06.2020 до господарського суду надійшли клопотання відповідача від 15.06.2020 та від 23.06.2020 відповідно, у яких містяться вимоги продовжити строк проведення підготовчого провадження та відкласти підготовче засідання на інший день.

Клопотання №б/н від 15.06.2020 обґрунтоване пізнім отриманням відповідачем уточненої позовної заяви та необхідністю додаткового часу для підготовки відзиву на позов.

Клопотання №б/н від 23.06.2020 обґрунтоване тим, що відповідач планує заявляти ряд клопотань, які підлягатимуть розгляду та вирішенню під час підготовчого судового засідання. Проте у зв`язку із введенням карантину до 31.07.2020 включено, відповідач не зможе з`явитися до суду особисто або забезпечити явку представника. Також повідомляється, що ТОВ "Арака" направило відзив від 23.06.2020 на адресу позивача та суду.

23.06.2020 до господарського суду надійшов відзив (заперечення відповідача проти позову в порядку ст. ст. 165, 178 ГПК України), у якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог ТОВ "Юнія Транс" у справі №912/1603/20 за договором оренди будівельної техніки №10/10/19 від 10 жовтня 2019 року - відмовити у повному обсязі.

За твердженнями відповідача, представником позивача взагалі не вказується і не визначено коли саме, ким була фактично передана і прийнята техніка, в якій кількості найменувань, в якому технічному стані, тощо, не зазначено якими письмовими доказами це підтверджується у відповідності до розділів 1, 4, 6 договору № 10/10/19 від 10.10.2019, та як помилково вважає представник позивача, що підтвердженням цього нібито являються акти здачі-прийняття робіт №ОУ-0000053, №0000054, №0000057, що не відповідає і суперечить вищенаведеним умовам договору і такі акти не являються належними і достатніми доказами вказаних позивачем обставин.

За твердженням відповідача, посилаючись у позовній заяві на п. 4.1 договору, представник позивача взагалі не вказує і не зазначає коли саме, у який спосіб, на які суми чи складалися взагалі позивачем відповідні рахунки-фактури та чи надавались на оплату відповідачу.

Відповідач звертає увагу суду, що надалі представник позивача вказує, що за період часу з 01 січня 2020 року по 14 квітня 2020 року орендодавцем нібито виконано робіт на загальну суму 503 239,97 грн, знову ж таки, як на думку представника позивача, це нібито підтверджується актами здачі-прийняття робіт № ОУ- 0000053 від 28.10.2019, 0000054 від 28.10.2019, 0000057 від 25.10.2019 на суми 100 000,03 грн, 174 240,00грн, 228 999,94 грн відповідно, які всі датовані жовтнем 2019 року. При цьому, позивачем (його представником) будь-які документи, які б підтверджували саме цей період надання техніки в оренду (виконання робіт), не надані.

За змістом і по суті акти №ОУ- 0000053 від 28.10.2019, №0000054 від 28.10.2019, №0000057 від 25.10.2019 на суми 100 000,03 грн, 174 240,00грн, 228 999,94 грн відповідно, не є належними доказами щодо фактичного підтвердження обсягу оренди, оскільки зазначені в них відомості не відображають фактичний об`єм наданих послуг вказаною техніком.

Строк фактичної оренди та дійсний розмір орендної плати, позивачем коректно та достовірно не визначений і не доведений у законний спосіб, зокрема наданими документами.

Також зазначені в актах у вимірі години використання техніки, повинні бути підтверджені первинними обліковими документами зокрема, товарно-транспортними накладними.

До позовної заяви не надані акти повернення техніки від орендаря до орендодавця, як того обов`язково вимагають вищезазначені положення договору № 10/10/19 від 10 жовтня 2019, а тому період фактичного початку та закінчення оренди техніки за договором та настання строку для оплати за договором, позивачем письмовими доказами також не доведено.

Представником позивача вказується і стверджується, що фактичний строк у який нібито виконані роботи (здійснена оренда техніки) на загальну суму 503 239,97 грн здійснено у період з 01 січня 2020 року по 14 квітня 2020 року, то розрахунок щодо суми позовних вимог є нікчемним і не може бути взятий судом до уваги, оскільки такий розрахунок не відповідає, а навіть суперечить цим позовним вимогам, а також і не підтверджений письмовими доказами щодо строку початку і закінчення (фактичного відбуття у часі) оренди техніки.

Ксерокопії товарно-транспортних накладних від ТОВ "Юнія Транс", як перевізника, переважно нерозбірливі за текстом і змістом, у кількості 11 примірників, тільки за період з 21 по 26 жовтня 2019 року на 2 вантажні автомобілі.

Окрім того, позивачем у належний спосіб не підтверджені та не доведені відповідними письмовими доказами і такі фактичні обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи - щодо належності майна (техніки) позивачу (перебування у власності та/або іншому законному володінні), а також правової підстави розпорядження цим майном позивачем.

Окрему увагу суду відповідачем звернуто на необґрунтованість, явну завищеність і заявлених представником позивача вимогу щодо стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат,

У підготовчому засіданні 25.06.2020 був присутній представник позивача.

На підставі ч. 5 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у підготовчому засіданні господарським судом оголошено перерву до 14.07.2020 - 14:30.

01.07.2020 до господарського суду із супровідним листом №б/н від 29.06.2020 надійшли клопотання відповідача: про зменшення розміру (відмову з відшкодування) витрат на професійну правничу допомогу, заявлену позивачем №б/н від 29.06.2020 та клопотання про витребування доказів від позивача №б/н від 29.06.2020.

14.07.2020 до господарського суду надійшла відповідь на відзив, у якій позивач наполягає на задоволенні позовних вимог. На спростування, на думку позивача, доводів відповідача у відзиві на позов, позивач надає додаткові докази. З огляду на положення п. 1 ч. 6 ст. 165 та ч. 1, 3 ст. 166 ГПК України, господарський суд прийняв подані позивачем до відповіді на відзив докази, а саме Акти здачі - прийняття робіт №ОУ-0000053 від 28.10.2019, №ОУ-0000054 від 28.10.2019; рахунки - фактури від 18.10.2019 №СФ-0000084, від 28.10.2019 №СФ-0000089 та від 25.10.2019 №СФ-0000094 та платіжне доручення №904 від 12.12.2020.

Позивачем у відповіді на відзив зауважено, що відсутність вказаних актів надання техніки у оренду жодним чином не спростовує підписані без зауважень акти виконаних робіт, у яких містяться скріплені печаткою підписи відповідача, які підтверджують обсяг виконаних робіт та їх вартість.

Також, отримані відповідачем рахунки-фактури від 18.10.2019 №СФ-0000084, від 29.10.2019 №СФ-0000089 та від 25.10.2019 №СФ-0000094 та платіжне доручення №904 від 12.12.2020 підтверджують визнання відповідачем наданих йому послуг технікою позивача. Тобто, зі змісту платіжного доручення вбачається, що відповідач оплатив 200 000 грн згідно рахунку від 25.10.2019 №СФ-0000094, а тому заперечення вказаних обставин у відзиві на позовну заяву є недоречними.

Однак, договір оренди техніки, товарно-транспортні накладні та акти виконаних робіт, підписані без зауважень зі сторони відповідача беззаперечно свідчать про те, що ТОВ "Юнія-Транс" були проведені роботи на суми 100 000,03 грн, 174 240,00 грн та 228 999,94 грн, а відповідач ТОВ "Арака" вказані послуги отримав.

До того ж позивач вказує, що з моменту підписання двох документів акту виконаних робіт та акту звірки взаєморозрахунків відповідач упродовж трьох днів зобов`язаний здійснити взаєморозрахунок з позивачем. Акти виконаних робіт були підписані одразу, але акти взаємозвірки були надіслані на адресу відповідача разом із претензією, відповідь на яку позивачу надіслано не було, підписаних актів взаємозвірки також не надіслано.

Представник позивача у підготовчому засіданні заперечив проти задоволення клопотання відповідача про витребування доказів з посиланням на п. 4.2.3. Договору оренди будівельної техніки №10/10/19 від 10.10.2019.

Перше клопотання враховуватиметься судом при розгляді справи по суті, щодо клопотання про витребування доказів від позивача, господарський суд враховує, що відповідач подав клопотання не у строк, визначений ч. 3 ст. 80 ГПК України. Відповідач у своєму клопотанні не обґрунтував неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від нього, тому таке клопотання на підставі ч. 1 ст. 81 ГПК України підлягає залишенню судом без задоволення.

Ухвалою від 14.07.2020 суд клопотання №б/н від 29.06.2020 відповідача про витребування доказів від позивача залишив без задоволення. Закрив підготовче провадження та призначив справу №912/1603/20 до судового розгляду по суті на 06.08.2020 - 14:30 год.

Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень. Крім того представники обох сторін були присутні у підготовчому засіданні під час оголошення вступної та резолютивної частини ухвали від 14.07.2020.

В засіданні суду - 06.08.2020 повноважним представником відповідача заявлено усне клопотання про виклик в засідання суду керівника відповідача для надання пояснень щодо обставин виникнення такого спору. Повноважний представник позивача заперечив можливість задоволення такого клопотання.

Протокольною ухвалою від 06.08.2020 господарський суд відмовив у задоволенні зазначеного клопотання представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини сторін.

10.10.2019 між ТОВ "Юнія-Транс" та ТОВ "Арака" укладено Договір оренди будівельної техніки № 10/10/19 (далі - Договір), відповідно до п.1.1. якого у порядку та на умовах визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове платне користування будівельну техніку, (далі - Техніка), згідно переліку визначеного у Додатку № 1 до даного Договору, а Орендар зобов`язується прийняти в тимчасове платне користування техніку і зобов`язується сплачувати Орендодавцю плату в розмірі та в порядку, передбаченому цим Договором.

За умовами п.1.2. Договору, перелік техніки, ціна та терміни оренди кожного окремого виду транспортного засобу попередньо узгоджується на підставі заявки Орендаря не пізніше ніж за 3 робочих дні до початку надання в оренду транспортних засобів, що відображається у відповідних рахунках - фактурах, Актах приймання - передачі будівельної техніки (надання в оренду/повернення) та Актах виконаних робіт.

Відповідно до п.1.3. Договору, передача техніки Орендарю та повернення її Орендодавцеві здійснюється за відповідними Актами приймання - передачі будівельної техніки, які скріплюються печатками сторін та підписами уповноважених представників, і є невід`ємними частинами Договору.

Згідно з п. 3.1. Договору, строк оренди становить: з моменту підписання Договору і до моменту закінчення дії Договору.

Пунктом 4.1. Договору, розмір плати за оренду техніки вказується у відповідних рахунках - фактурах відповідно до заявки Орендаря, і визначається з урахуванням запланованої кількості днів використання техніки і її доставки до місця призначення.

За п. 4.2. Договору, визначено, що розрахунки за цим Договором здійснюються у наступному порядку:

п.п. 4.2.1. Договору - вартість доставки, сплачується Орендарем на умовах 100% передплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок у банківській установі Орендодавця, вказаний в Розділі "Адреси, банківські реквізити та підписи Сторін" цього Договору.

п.п. 4.2.3. Договору - факт доставки техніки та передачу її в оренду Орендарю (або повернення Орендодавцеві) відображається в Актах приймання - передачі будівельної техніки за підписами уповноважених представників сторін, також оформляються товарно - транспортні накладні, типової форми № 1-тн, яка підписується уповноваженими особами та скріплюється печатками сторін. Підписанням даних документів, Орендар підтверджує факт доставки техніки та згоду з оплатою послуг.

За підсумками кожного місяця оренди техніки оформляються Акти виконаних робіт, що підписується уповноваженими особами та скріплюється печатками сторін. Підписанням даного документа, Орендар підтверджує факт оренди та доставки техніки та згоду з оплатою послуг.

п.п. 4.2.4. Договору - оплата за використання техніки здійснюється шляхом перерахування грошових коштів у сумі вказаній в рахунку, в т.ч. ПДВ на поточних рахунок у банківській установі Орендодавця.

п.п. 4.2.5. Договору - в кінці кожного місяця сторони проводять звірку розрахунків за Договором та визначають суму грошових коштів, що підлягає сплаті (поверненню) за цим Договором (з урахуванням простою техніки або її використання понад встановлену добову норму в 8 (вісім) годин.

п.п.4.2.6. Договору - звірка розрахунків за цим Договором оформлюється у вигляді Акту звірки розрахунків. Кошти мають бути сплачені (повернуті) протягом 3 (трьох) робочих днів з дня підписання сторонами Акту виконаних робіт та акту звірки розрахунків.

Згідно з п.5.3. Договору, Орендар за цим договором зобов`язується своєчасно сплачувати платежі, передбачені цим Договором.

У п.7.2. Договору передбачено, що у випадку порушення строків оплати за цим Договором, винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в цей період, за кожний день прострочення. Розмір пені обчислюється від суми заборгованості за кожен день прострочення (включаючи день оплати) до повного розрахунку.

Строк дії Договору визначений у п.10.1, а саме цей Договір набуває чинності з моменту його укладення та діє до 31 грудня 2109 року, але в будь - якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками. (а.с.29-30)

10.10.2019 між ТОВ "Юнія-Транс" та ТОВ "Арака" укладено Додаток 1 до Договору у якому визначено найменування механізмів та їх марки, а саме: екскаватор - 1; автомобіль вантажний MAN - 2; коток дорожній BOMAG BW100AD4 - 1; мікроавтобус "IVEKO" - 1; автомобіль КАМАЗ - 55102 - 1.

Додаток 1 до Договору підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками. (т. 1 а.с. 31)

На виконання умов Договору від 10.10.2019 позивачем додано Акти здачі - прийняття робіт (наданих послуг) №ОУ - 0000054 від 28.10.2019 на суму 174 240,00 грн (т. 1 а.с. 32), №ОУ - 0000053 від 28.10.2019 на суму 100 000,03 грн (т. 1 а.с. 33), №ОУ - 0000057 від 25.10.2019 на суму 228 999,94 грн (т. 1 а.с. 34).

Акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг) підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками підприємств без зауважень до них.

Також, позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог надано товарно-транспортні накладні №б/н за період із 21.10.2019 по 26.10.2019. Товарно - транспортні накладні надані на перевезення вантажу (асфальтобетону) автомобілями MAN. (т. 1 а.с. 35-45)

Крім того, позивачем додано рахунки - фактури від 18.10.2019 №СФ-0000084 на суму 174 240,00 грн (т. 1 а.с. 123), від 28.10.2019 №СФ-0000089 на суму 100 000,03 грн (т. 1 а.с. 124) та від 25.10.2019 №СФ-0000094 на суму 228 999,94 грн (т. 1 а.с. 125).

Згідно тверджень позивача за період часу з 01.01.2020 по 14.04.2020 виконано роботу на загальну суму заборгованості за вказаними Актами та рахунками - фактурами складає 503 239,97 грн. Господарський суд вважає вказаний період технічною опискою, оскільки всі документи, на які посилається позивач датовані жовтнем 2019 року.

12.12.2019 відповідачем було частково сплачено заборгованість перед позивачем у сумі 200 000,00 грн, на підтвердження чого надано позивачем платіжне доручення №904 від 12.12.2020 із зазначенням призначення платежу: "За послуги зг. рах. №94 від 25.10.2019 в т.ч. ПДВ 20% 33333,33 грн". (т. 1 а.с. 126)

Решта суми, як вказує позивач, так і не була сплачена відповідачем.

26.02.2020 позивачем в порядку досудового врегулювання спору було направлено Претензію вих. №б/н від 26.02.2020 про сплату заборгованості, у якій запропоновано відповідачу сплатити на поточний рахунок суму основного боргу впродовж десяти днів з дня отримання даної претензії. Повідомлено, що у зв`язку із невиконанням зазначеної вимоги ТОВ "Юнія -Транс" буде змушений вернутись до господарського суду. Разом із претензією відповідачу надіслано Акт звірки взаєморозрахунків від 31.12.2019. (т. 1 а.с. 46-47)

На підтвердження відправлення вказаної Претензії позивачем додано опис вкладення та фіскальний чек (т. 1 а.с. 48,50) та роздруківку із сайту "Укрпошти" щодо відстеження поштового відправлення за № 710. (т. 1 а.с. 49)

У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання у повному обсязі, позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.

Під час розгляду справи, господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

Відповідно до статей 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з ч. 5 ст. 762 ЦК України, ч. 3 ст. 285 ГК України орендар зобов`язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України).

Господарському суду не надано доказів сплати заборгованості з орендних платежів за Договором за рахунками - фактурами від 18.10.2019 №СФ-0000084 на суму 174 240,00 грн та від 28.10.2019 №СФ-0000089 на суму 100 000,03 грн.

Проте у матеріалах справи наявна часткова оплата за рахунком - фактурою № СФ-0000094 від 25.10.2019 на суму 228 999,94 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 904 від 12.12.2019 на суму 200 000,00 грн, що підтверджується зазначенням призначення платежу "зг.рах.№94 від 25.10.2019".

При цьому, господарський суд враховує визначені сторонами умови Договору, а саме п.1.2. Договору передбачено, що перелік техніки, ціна та терміни оренди кожного окремого виду транспортного засобу попередньо узгоджується на підставі заявки Орендаря не пізніше ніж за 3 робочих дні до початку надання в оренду транспортних засобів, що відображається у відповідних рахунках - фактурах, Актах приймання - передачі будівельної техніки (надання в оренду/повернення) та Актах виконаних робіт.

Відповідно до п.1.3. Договору, передача техніки Орендарю та повернення її Орендодавцеві здійснюється за відповідними Актами приймання - передачі будівельної техніки, які скріплюються печатками сторін та підписами уповноважених представників, і є невід`ємними частинами Договору.

Позивачем не надано суду належних доказів, які б підтверджували факт передання техніки відповідачу, а саме у матеріалах справи відсутні Акти приймання - передачі будівельної техніки (надання в оренду/повернення).

Однак враховуючи п.п. 4.2.3. Договору, відповідно до якого також сторонами оформляються товарно-транспортні накладні, типової форми № 1-тн, яка підписується уповноваженими особами та скріплюється печатками сторін. Підписанням даних документів, тобто Акту приймання - передачі будівельної техніки та товарно-транспортної накладної Орендар (відповідач) підтверджує факт доставки техніки та згоду з оплатою послуг.

У матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні №б/н за період із 21.10.2019 по 26.10.2019, які підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками підприємств без жодних зауважень або заперечень.

Отже, у суду наявні підстави для висновку, що підписанням товарно-транспортної накладної відповідачем визнався факт доставки техніки позивачем та надання відповідних послуг із вантажоперевезення.

Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 №363 (далі - Правила №363) передбачено, що товарно-транспортна накладна (ТТН) - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Розділом 11 Правил №363 визначено вимоги до оформлення, а саме ТТН суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

Проаналізувавши зміст наданих позивачем ТТН із вимогами встановленими Правилами №363, господарський суд дійшов висновку про спростування доводів відповідача щодо оформлення ТТН із грубим порушенням.

До того ж позивачем на підставі п. 4.1., п.п. 4.2.4 Договору, було виставлено до сплати відповідачу рахунки - фактури від 18.10.2019 №СФ-0000084 на суму 174 240,00 грн дійсний до сплати до 22.10.2019, від 28.10.2019 №СФ-0000089 на суму 100 000,03 грн дійсний до сплати до 31.10.2019 та від 25.10.2019 №СФ-0000094 на суму 228 999,94 грн дійсний до сплати до 08.11.2019.

Таким чином, строки оплати за вказаними рахунками визначались у них безпосередньо.

Договором не передбачено строку здійснення оплати у випадку виставлення відповідних рахунків - фактур.

Водночас, за положеннями п.п. 4.2.6. Договору, передбачено для сплати (повернення) коштів 3 - денний строк, саме робочих днів, з дня підписання сторонами Акту виконаних робіт та Акту звірки розрахунків.

Як вбачається із матеріалів справи, сторонами на виконання абз. 2 п.п. 4.2.3. Договору, було підписано Акти виконаних робіт, які мають назву - Акти здачі - прийняття робіт (наданих послуг) №ОУ - 0000054 від 28.10.2019 на суму 174 240,00 грн, №ОУ - 0000053 від 28.10.2019 на суму 100 000,03 грн, №ОУ - 0000057 від 25.10.2019 на суму 228 999,94 грн.

За статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч. 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

В силу приписів ч. 8 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" відповідальність за достовірність даних, відображених в первинних документах несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Згідно з п. 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995 (далі - Положення №88), господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань та фінансових результатів.

Приписами п.2.4. Положення №88 визначено, що залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Акти здачі - прийняття робіт (наданих послуг) належить до первинних документів, адже фіксують факт здійснення господарської операції. Зокрема, у кожному Акті здачі - прийняття робіт (наданих послуг) оформленому належним чином із підписами відповідальних осіб та відбитками печаток підприємств також містить запис по наступне: "Сторони претензій одна до одної не мають".

Вказане спростовує твердження відповідача щодо того, що Акти здачі - прийняття робіт (наданих послуг) не є належними доказами щодо фактичного підтвердження обсягу оренди.

Акт звірки взаєморозрахунків сторонами за результатами поточного місяця в порядку п.п. 4.2.5. та 4.2.6. Договору сторонами підписано не було, також відповідачем не було підписано направлений позивачем Акт звірки взаєморозрахунків станом на 31.12.2019, не надано і зауважень на такий Акт, що свідчить про ухилення відповідача від підписання Акту звірки взаєморозрахунків, чим порушуються умови п. 4.2.5., 4.2.6. Договору.

Позивач вважає, що у відповідача обов`язок по сплаті за надані послуги за Договором настав 01.01.2020, що не суперечить умовам Договору.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідачем, в порушення умов укладеного Договору та законодавчих положень, не було проведено повну оплату, отже, за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 303239,97 грн.

Договір оренди будівельної техніки від 10.10.2019, як передбачено у п. 10.1., діє до 31.12.2019, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим Договором.

Оскільки відповідачем не виконано в повному обсязі зобов`язання зі сплати орендної плати, Договір оренди будівельної техніки від 10.10.2019 станом на момент розгляду справи є чинним.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги зі сплати основної заборгованості у розмірі 303 239,97 грн підлягають задоволенню судом повністю.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За положеннями ст. 610 ЦК України - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. (ст. 611 ЦК України)

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно зі ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Суд зазначає, що відповідно до наведених положень законодавства сторонами визначено у п.7.2 Договору порядок нарахування пені, відповідно до якого взято для розрахунку пені день оплати заборгованості та збільшено строк нарахування пені, саме до повного розрахунку.

У порядку ч. 6 ст. 232 ГК України, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. (Правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у справі № 904/1148/19 від 15.11.2019)

Отже, визначальним для строку нарахування штрафних санкцій є наявність в умовах договору, визначеного за домовленістю сторін правочину, іншого порядку, ніж той, що законодавець передбачив у вказаній нормі. (Позиція Верховного Суду викладена у постанові від 04.10.2018 у справі №912/1433/16)

Позивач нарахував пеню у розмірі 19 834,81 грн на суму заборгованості 303 239 грн за період 01.01.2020-14.04.2020, такий розрахунок є арифметично вірним.

У ч. 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На виконання приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував 3% річних в сумі 2 609,80 грн на суму заборгованості 303 239 грн за період з 01.01.2020 - 14.04.2020, що є арифметично правильним.

Також, позивачем до стягнення із відповідача нараховано втрати від інфляції на суму заборгованості 303 239 грн за період січень-березень 2020 року у розмірі 2 122,67 грн, такий розрахунок є вірним.

Як визначено ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Юнія-Транс" підлягають задоволенню повністю в розмірі 327 807,29 грн, з яких: 303 239,97 грн основний борг, 19 834,81 грн пені, 2 609,84 грн 3% річних та 2 122,67 грн втрат від інфляції.

Судовий збір відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України покладається на відповідача.

У прохальній частині позову позивач просить стягнути витрати на професійну правничу допомогу.

При поданні позовної заяви, позивачем було наведено попередній розрахунок сум судових витрат, відповідно до якого було заявлено про витрати на професійну правничу допомогу в сумі 27 367,00 грн.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Статтею 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу наведеної норми законодавства слідує, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

За приписами ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження вказаних витрат позивачем надано договір про надання правової допомоги від 14.01.2020, в п. 3.1. якого зазначено, що ціна за надання правової допомоги встановлюється за домовленістю сторін згідно Додатку до даного договору.

У п. 1 Додатку до договору від 14.01.2020 про надання правової допомоги визначено, що сторони за цим договором про надання правової допомоги домовились, що гонорар виконавця становить 10 000 грн.

Позивачем на підтвердження понесення витрат на правову допомогу надано також Акт № б/н від 15.04.2020 приймання - передачі правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 14.01.2020, відповідно до якого виконавець надав, а замовник прийняв таку правову допомогу:

- підготовка претензії - 3год, 1000,00 грн/год, вартість 3000,00 грн;

- вивчення матеріалів справи та дослідження законодавства, що регламентує спірні відносини - 4 год, 500 грн/год, вартість 2000,00 грн;

- підготовка позовної заяви та документів - 5 год, 1000 грн/год, вартість 5000,00 грн.

Всього витрачений час становить 12 год, а вартість складає 10 000,00 грн.

Також у п.2 зазначено, що додаткові витрати станом на 15.04.2020 відсутні.

Згідно з п.4, цей акт є підставою для оплати вартості правової допомоги у сумі 10000,00 грн. (т. 1 а.с. 57)

Акт підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

Додатково у матеріалах справи наявний фіскальний чек від 15.04.2020 на оплату 10000,00 грн із зазначенням призначення платежу: "Оплата послуг згідно Договору про надання правової допомоги ТОВ "Юнія-Транс", отримувач: адвокат Майданюк Сергій Іванович. (т. 1 а.с. 58)

Також у матеріалах справи наявний ордер серії КР №139409 від 14.04.2020 на надання правової допомоги ТОВ "Юнія-Транс" та копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КР № 000094 від 28.04.2017. (т. 1 а.с. 59-60)

Відповідачем 01.07.2020 разом із супровідним листом подано до господарського суду клопотання про зменшення розміру (відмову з відшкодування) витрат на професійну правничу допомогу, заявлену позивачем.

В обґрунтуванні поданого клопотання відповідачем зазначено про необґрунтованість та явну завищеність і невідповідність заявлених представником позивача судових витрат, з огляду на таке:

- за змістом розділу І договору про надання правової допомоги містяться загальні положення щодо представництва без визначення конкретного переліку дій та обсягу (об`єму) правової допомоги;

- у позовні заяві представником позивача наводяться загальні вимоги за положенням ЦК та ГК України та робиться суперечливий висновок, без його обґрунтування фактичними обставинами та конкретними доказами;

- вкрай сумнівними є і об`єктивність та співмірність витрат, зазначених у пунктах 1-5 попереднього розрахунку розділу витрат на правничу допомогу, додатку до договору від 14.01.2020 та акті від 15 квітня 2020 приймання - передачі правової допомоги, виходячи з формалізованого змісту самої позовної заяви від 06 травня 2020 і уточненого позову 21 травня 2020, які ідентичні за змістом, а також спрощеної і недостатньої доказової навантаженості її змісту, виходячи із доданих до неї письмових документів, переважна більшість яких складають Статутні та інші формалізовані документи ТОВ "Юнія Транс", а також враховуючи ухвали суду від 22 квітня 2020р. (у справі № 912/1478/20 про повернення позову ТОВ "Юнія Транс", суддя Бестаченко О.Л.), від 13 травня 2020р. (у справі №912/1603/20 про залишення позову без руху);

- до наданого представником позивача розрахунку включені витрати, які ще не понесені позивачем зокрема - судовий збір в сумі 7 420,66 грн за апеляційне оскарження рішення, що передбачає складання і подання апеляційної скарги, на суму 3 000,00 грн (п. 5 розділу витрати на правничу допомогу), яка передбачається на майбутнє - підготовка відзиву на апеляційну скарну, яка не передбачає сплати судового збору, тощо;

- безпідставним і необґрунтованим є включення у такий розрахунок складання претензії вартістю 3000 грн;

- в даному випадку умовами договору не передбачено розмір гонорару за підготовку адвоката до розгляду справи;

- юридичний аналіз матеріалів не є підготовкою до розгляду справи. Більш того, матеріали справи не містять даних про те, що адвокат особисто знайомився з матеріалами справи. Також відсутні докази надання позивачем матеріалів справи адвокату для ознайомлення;

- представником позивача наданий загальний опис робіт, який за змістом позовної заяви не відповідає (явно завищений) фактично витраченому часу;

- час, витрачений адвокатом на виконання робіт (надання послуг) визначений не об`єктивно, є явно завищеним;

- вказана справа, з урахуванням складеної позовної заяви, не є складною.

Представником позивача на противагу заперечень відповідача вказано, що вартість оплаченої правової допомоги становить 10 000,00 грн, тобто у процентному відношенні до ціни позову приблизно 3%, що не може свідчити про явну завищеність послуг. Всі необхідні документи містяться у матеріалах справи, а тому сума заявлених витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Отже, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Так, на підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката суду надаються документи, що підтверджують перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №19/64/2012/5003, від 05.01.2019 у справі №906/194/18, від 19.02.2019 у справі №917/1071/18.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 20.05.2020 у справі №904/1169/17 зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18.

Господарський суд погоджується з позицією відповідача, що підготовка претензії в даному випадку не є виконаною роботою, що пов`язана з розглядом даної справи, оскільки суду не надано доказів, що така претензія була направлена відповідачу, опис вкладення на який посилається позивач не містить даних про це (т. 1 а.с. 48). Стосовно інших двох пунктів, то вони стосуються підготовки до даної справи є обґрунтованими та не є завищеними. Посилання відповідача на повернення позовної заяви та залишення її без руху судом не підтверджує необхідність зменшення витрат на її підготовку, адже в результаті позивачем усунуто недоліки та провадження у справі відкрито; позивачем не заявлено додаткові витрати на підготовку повторного позову чи заяви про усунення недоліків. Твердження відповідача, у Договорі не зазначено конкретного переліку дій та обсягу (об`єму) правової допомоги та умовами договору не передбачено розмір гонорару за підготовку адвоката до розгляду справи спростовуються змістом Додатку до договору від 14.01.2020, що є його невід`ємною частиною. Доводи відповідача щодо нескладності справи взяті до уваги судом, при цьому суд дійшов висновку, що заявлені витрати на правничу допомогу є співрозмірними щодо підготовки саме цієї позовної заяви та вивчення законодавства щодо спірних правовідносин.

З огляду на викладене, господарський суд дійшов висновку щодо обґрунтованості витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.

Керуючись ст. 73-74, 76-77, 123, 126, 129, 233, 236-241, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арака" (код ЄДР 39232179, вул. Дворцова, 13, офіс 209, м. Кропивницький, 25006) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнія-Транс" (код ЄДР 37342256, 69006, Запорізька обл., м. Запоріжжя, ПІВНІЧНЕ ШОСЕ, будинок 20-Е) заборгованість у розмірі 327 807,29 грн, з яких: 303 239,97 грн основний борг, 19 834,81 грн пені, 2 609,84 грн 3% річних та 2 122,67 грн втрат від інфляції, а також 7 000 грн витрат на професійну правничу допомогу та 4917,11 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Примірники рішення направити сторонам.

Повне рішення складено 07.08.2020.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.